Справа № 872/5613/13
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

"26" лютого 2015 р. справа 0870/11142/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.01.2013 у справі за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» до Запорізької митниці про скасування податкового повідомлення

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення №90 від 12.10.2012 в частині донарахування податкових зобов'язань на суму 441255гр68коп та №91 від 12.10.2012 в частині донарахування податкових зобов'язань на суму 52950гр68коп.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.01.2013 позов задоволений.

В апеляційній скарзі відповідач просить постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга обгрнутована тим, що для застосування режиму вільної торгівлі необхідно заявити та оформити одночасно партію товару (тобто товари, що одночасно за одним або кількома товаротранспортними документами надійшли на адресу одного вантажоодержувача від одного вантажовідправника та одночасно подаються до митного оформлення) і надати оригінал сертифіката форми СТ-1. Митниця вказує, що позивачем не виконані умови щодо одночасного направлення товарів, що підтверджується відбитком печатки залізничних станцій відправлення залізниці Російської Федерації із зазначенням різних дат відправлення вантажів, а відтак у позивача відсутні правові підстави для застосування до товарів режиму вільної торгівлі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що у період з 06.08.2012 по 11.09.2012 митним органом проведено документальну невиїзну перевірку дотримання позивачем вимог законодавства України з питань державної митної справи. За результатами перевірки 24.09.2012 складено акт н/0031/12/112000006/.

В ході проведення перевірки митним органом встановлено, що при митному оформленні товару «Гаряче брикетоване залізо (брикети залізної руди) вищого ґатунку ТУ 0726-003-09…» за митними деклараціями від 18.05.2012 №112030001/2012/001256, від 23.05.2012 №112030001/2012/001579, від 17.05.2012 №112030000/2012/013527, від 21.05.2012 №112030000/2012/013623, а також товару «Котуни» неофлюсовані ТУ 0722-003-09 (руди залізні агломеровані)…» за митною декларацією від 14.06.2012 №112030000/2012/014516, позивачем безпідставно заявлено режим вільної торгівлі та порушено вимоги розділу 1 (умови «партія товару», пункту 6.1 Розділу 6 Правил визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009, які ратифіковані Законом України №3592-VI від 06.07.2011, що призвело до заниження податкового зобов'язання на загальну суму 211802гр72коп.

Митницею винесені податкові повідомлення №90 від 12.10.2012, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем ввізне мито на загальну суму 441255гр68коп, в тому числі за основним платежем 176502гр27коп, за штрафними санкціями 264753гр41коп; та №91 від 12.10.2012, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 52950гр68коп, в тому числі за основним платежем 35300гр45коп, за штрафними санкціями 17650гр23коп.

Відповідно до статті 276 Митного Кодексу України, країна походження товару визначається з метою застосування тарифних та нетарифних заходів регулювання ввезення товару на митну територію України та вивезення товару з цієї території, а також забезпечення обліку товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Згідно статті 277 Митного Кодексу України, визначення країни походження товару здійснюється на основі принципів міжнародної практики. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Приписами статті 284 Митного Кодексу України встановлено, що до товарів може застосовуватися (відновлюватися) режим найбільшого сприяння за умови одержання належним чином оформленого посвідчення про їх походження не пізніше ніж через один рік з дати здійснення митного оформлення.

Сертифікат є документом, на підставі якого митний орган визначає країну походження товару, що у свою чергу впливає на нарахування відповідних митних платежів митницею під час митного оформлення товарів і після випуску їх відповідно до заявленого митного режиму.

Відповідно до пункту 6.4. Правил визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009, ратифікованих Законом України №3592-VI від 06.07.2011, сертифікат форми СТ-1 оформлюється та видається на одну партію товарів. При цьому, під партією товару розуміються товари, які поставляються одночасно за одним або кількома товаротранспортними документами на адресу одного вантажоодержувача від одного вантажовідправника.

Пунктами 6.1, 6.2 Правил визначено, що для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 чи декларації про походження товару. Випадки, коли як документ, що підтверджує країну походження товару, може бути надана декларація про походження товару, а також коли надання документів про походження товару не обов'язкове, визначаються відповідно до національного законодавства країни ввезення.

Розділом I Правил «товар» - це будь-яке майно, як матеріал, так і продукт, у тому числі теплова, електрична, інші види енергії й транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон.

Для підтвердження країни походження товару необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1, який видається на одну партію товару, якою вважаються товари, які поставляються одночасно за одним або кількома товаротранспортними документами на адресу одного вантажоодержувача від одного вантажовідправника.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ВАТ «Лебединський гірничо-збагачувальний комбінат» укладено договір №120749/20/2012/473 від 14.03.2012 поставки гарячого брикетованого заліза.

На виконання умов договору в травні 2012 року на адресу позивача поставлене гаряче брикетоване залізо 968300кг згідно рахунку (інвойсу) №120749-3-20 від 10.05.2012; та 1035500кг згідно рахунку (інвойсу) №120749-3-22 від 14.05.2012. Під час митного оформлення товару за вантажними митними деклараціями №112030000/2012/013424 від 15.05.2012 та №112030000/2012/013527 від 17.05.2012 для підтвердження країни походження товару для цілей надання режиму вільної торгівлі митному органу були надані оригінали сертифікатів СТ-1 №RUUA від 10.05.2012 та №RUUA від 14.05.2012, видані Губкінською торгово-промисловою палатою Російської Федерації на партію товарів відповідно до Правил в одному примірнику, а також декларації про проходження. Після завершення митного оформлення зазначених декларацій, оригінали сертифікатів СТ-1 залишилися у справах митного органу.

Отже, партіями товару «гаряче брикетоване залізо» за сертифікатами СТ-1 №RUUA від 10.05.2012 є кількість 968300кг та №RUUA від 14.05.2012 є кількість 1035500кг.

Вказані партії товару були оформлені за вантажною митною декларацією №112030000/2012/013424 від 15.05.2012 (кількість товару 761300кг) та після надходження відсталих вагонів за вантажними митними деклараціями №112030000/2012/013527 від 17.05.2012 (кількість товару 69000кг), 112030001/2012/001256 від 18.05.2012 (кількість товару 69 000кг), №112030001/2012/001579 від 25.05.2012 (кількість товару 69000кг); №112030000/2012/013527 від 17.05.2012 (кількість товару 480500кг) та після надходження відсталих вагонів за вантажними митними деклараціями №112030001/2012/001256 від 18.05.2012 (кількість товару 486000кг), №112030000/2012/013623 від 21.05.2012 (кількість товару 69000кг).

Під час митного оформлення партій товару «гаряче брикетоване залізо» кількістю 968300кг та 1035500кг оригінали сертифікатів СТ-1 RUUA від 10.05.2012, RUUA від 14.05.2012 та декларації про походження для цілей надання режиму вільної торгівлі на товар надані декларантом митному органу 15.05.2012 та 21.05.2012, що підтверджується відповідними записами у графах 44 вищенаведених вантажних митних декларацій.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та ВАТ «Качканарський гірничо-збагачувальний комбінат «Ванадій» укладено контракт №DGKG6CH000058 від 23.07.2009, на поставку товару «котуни неофлюсовані».

На виконання умов контракту у червні 2012 року на адресу позивача поставлені «котуни неофлюсовані» в кількості 9275750кг згідно рахунку (інвойсу) №100031530 від 29.05.2012. Під час митного оформлення товару за вантажною митною декларацією №112030001/2012/002645 від 08.06.2012 для підтвердження країни походження товару для цілей надання режиму вільної торгівлі митному органу був наданий оригінал сертифіката СТ-1 RUUA від 30.05.2012, виданого Уральською торгово-промисловою палатою (Російська Федерація) на партію товарів відповідно до Правил в одному примірнику, а також декларація про походження, зроблена на інвойсі №100031530 від 29.05.2012 та на залізничних накладних). Після завершення митного оформлення зазначеної декларації оригінал сертифікату СТ-1 залишився у справах митного органу.

Отже, партією товару «котуни неофлюсовані» за сертифікатом СТ-1 RUUA від 30.05.2012 є кількість 9275750кг.

Вказана партія товару була оформлена за вантажною митною декларацією №112030001/2012/002645 від 08.06.2012 (кількість товару 5607150кг) та після надходження відсталих вагонів за вантажними митними деклараціями №112030000/2012/014516 від 14.06.2012 (кількість товару 3530000кг), №112030001/2012/001451 від 27.06.2012 (кількість товару 138600кг).

Під час митного оформлення партії товару «котуни неофлюсовані» кількістю 9275750кг оригінал сертифіката СТ-1 RUUA від 30.05.2012 та декларація про походження для цілей надання режиму вільної торгівлі на товар надані декларантом митному органу 08.06.2012, що підтверджується відповідними записами у графі 44 вищенаведених вантажних митних декларацій.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання митниці з приводу того, що відбитки печаток залізничних станцій відправлення залізниці Російської Федерації на залізничних накладних свідчать про те, що товари не постачаються одночасно, з огляду на наступне.

Партію товару «гаряче брикетоване залізо» у кількості 968300кг поставлено за товаротранспортними документами - залізничними накладними АП208526 , АП208527, АП208528, АП208529, АП208530, АП208531, АП208533, АП208534, АП208535, АП208536, АП208540, АП208532, АП208537, АП208539 від 09.05.2012; та у кількості 1035500кг поставлено за товаротранспортними документами - залізничними накладними АП209604, АП209605, АП209606, АП209607, АП209608, АП209609, АП209610, АП209596, АП209597, АП209598, АП209599, АП209600, АП209602, АП209603, АП209601 від 12.05.2012, на яких у графі 46 «календарний штемпель станції відправлення» вказана єдина дата 09.05.2012, що свідчить про одночасну поставку товару.

Партія товару «котуни неофлюсовані» кількістю 9275750кг супроводжувалась залізничними накладними АН885560, АН885561, АН885562, АН885565, АН885566, АН885567, АН885563, АН885564 від 29.05.2012р., на яких у графі 46 «календарний штемпель станції відправлення» вказана єдина дата 29.05.2012.

Отже, відправлення вантажу згідно залізничних накладних ЭК914487 від 31.05.2012, ЭЛ738308 від 21.06.2012, ЭЛ835794 від 23.06.2012р та 43587799 від 06.06.2012 не може свідчити про неодночасність направлення партії товару, з огляду на той факт, що вказане відправлення здійснювалось в якості досилання товарів до залізничних накладних АН885567, АН885562, АН885563.

Таким чином, згідно абзацу 2 розділу 6 статті 14 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, в разі, коли частина вантажу слідує по досилочній дорожній відомості, строк доставки визначається по тій частині вантажу, яка прибула по основній накладній.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої про одночасність відправлення партій товарів на адресу позивача.

Митницею зроблені помилкові висновки про порушення позивачем пункту 6.1 Правил визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав.

Отже, доводи позивача наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 41, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.01.2013 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова