Справа № 807/149/14
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 р. Справа № 876/4344/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Шавеля Р.М., Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.03.2014 р. у справі №807/149/14 за позовом ОСОБА_1 до Відділу Держземагенства у Міжгірському районі Закарпатської області, третя особа: Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області, про визнання незаконним розрахунку та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.03.2014 р. у справі №807/149/14 за позовом ОСОБА_1 до Відділу Держземагенства у Міжгірському районі Закарпатської області, третя особа - Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області, про визнання незаконним розрахунку та зобов'язання вчинити дії, позов було задоволено частково, вирішено визнати незаконними дії відділу Держземагентства у Міжгірському районі Закарпатської області щодо видачі розрахунку середньомісячної заробітної плати за період вимушеного прогулу з 20.06.2012 року по 31.10.2013 року; зобов'язати відділ Держземагентства у Міжгірському районі Закарпатської області видати позивачу довідку про нараховану середньомісячну заробітну плату за період вимушеного прогулу з 19 липня 2012 року по 21 травня 2013 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку розрахунку середньої заробітної плати». В решті вимог у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник просить постанову суду скасувати в частині відмовлених вимог та задовольнити позов. Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем не виконано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.05.2013 р. у справі №2а-0770/2331/12 в частині поновлення позивача на роботі, хоча в цій частині рішення було допущено до негайного виконання. Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 р. рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. За час затримки у поновленні на роботу підлягає стягненню середній заробіток відповідно до ст. 236 КЗпП України.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та матеріалами справи підтверджується, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 травня 2013 року в справі №2а-0770/2331/12 скаржника було поновлено на посаді спеціаліста І категорії сектору землеустрою, моніторингу, охорони, оцінки та ринку земель відділу Держкомзему у Міжгірському районі Закарпатської області. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду в справі № 876/10089/13 від 11 жовтня 2013 року апеляційну скаргу відділу Держемагентства у Міжгірському районі Закарпатської області залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 травня 2013 року у справі № 2а-0770/2331/12- без змін. На виконання рішення суду позивачем було отримано виконавчий лист №№ 2а-0770/2331/12.

Позивач 18.06.2013 року звернулась до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Закарпатській області із заявою, в якій просить прийняти до виконання виконавчий лист № 2а-0770/2331/12. Згідно з цим виконавчим листом підлягав стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, виходячи із середньомісячної заробітної плати 1668,60 грн. 20 червня 2013 року була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження № 38557752.

На виконання даної постанови відділ Держземагенства у Міжгірському районі Закарпатської області Листом від 25.06.2013 року повідомило ВПВР УДВС ГУЮ у Закарпатської області, що позивачу виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, виходячи із середньомісячної заробітної плати 1668,60 грн.

Скаржник звернулась з інформаційним запитом до Відділу Держземагентства у Міжгірському районі Закарпатської області про надання їй розрахунку середньомісячної заробітної плати за період вимушеного прогулу. У відповідь на запит, відділ Держземагенства у Міжгірському районі Закарпатської області повідомив листом від 04.11.2013 року про те, що за період вимушеного прогулу з 20.06.2012 по 31.10.2013р. позивачу було нараховано 28783,35 грн.

Суд першої інстанції підставно визначив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку розрахунку середньої заробітної плати» заробітна плата нарахована невірно. Обчислення середньої заробітної плати для оплати вимушеного прогулу проводиться відповідно до пункту 2 Порядку обчислення заробітної плати, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Як зазначено в абзаці 3 п. 2.2 Порядку №100, середньомісячна зарплата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками - почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. Не враховано п.10 даного Порядку, відповідно до якого якщо протягом періоду вимушеного прогулу на підприємстві було підвищено посадові оклади й тарифні ставки (у т. ч. за посадою працівника, якого було незаконно звільнено), то згідно з пунктом 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМУ від 08.02.95 р. № 100, проводиться коригування заробітної плати, включаючи премії та інші виплати, що враховуються під час обчислення середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення на коефіцієнт підвищення посадових окладів і тарифних ставок. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Суд першої інстанції також підставно встановив, що відділом Держземагентства у Міжгірському районі Закарпатської області не виконано рішення суду про поновлення скаржника на посаді спеціаліста 1-ої категорії сектору землеустрою, моніторингу, охорони, оцінки та ринку земель та відповідно не виплачено заробітну плату за період вимушеного прогулу за період непрацездатності з 19 липня 2012 року по день поновлення на роботі. Однак, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов'язком суду, у зв'язку із чим не постановлення такої ухвали судом не свідчить про порушення норм процесуального права. Зазначене не звільняє відповідача від обов'язку виконати судове рішення, а третю особу - забезпечити примусове виконання судового рішення.

Статтею 14 КАСУ визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У відповідності до п.3 ч.1 статті 256 КАСУ негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно зі статтею 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 статті 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. (Стаття 236 КЗпП України).

В п.34 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

При винесенні рішення в частині відмови у позові суд першої інстанції дійшов підставного висновку, що оскільки позивач на роботі ще не поновлений, рішення про виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу понад строки, встановлені виконавчим листом, не приймалось, вимога про виплату заробітної плати за вимушений прогул в даному випадку є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.03.2014 р. у справі №807/149/14 - без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (с. Сойми, Міжгірський район, Закарпатська область) до Державного бюджету України 36,54 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Бруновська Н.В.