Справа № 345/3953/13-а
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2015 р. м. Київ К/800/6319/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Ситникова О.Ф.,

Штульман І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 липня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року в справі за заявою ОСОБА_4 про зміну способу і порядку виконання судового рішення,

в с т а н о в и л а :

23 квітня 2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-8363/141, виданого 03 квітня 2013 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради провести виплату ОСОБА_4 одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, визначеної на день виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС, в розмірі 30-ти мінімальних заробітних плат з урахуванням уже виплаченої суми.

17 липня 2013 року позивач звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення шляхом зміни зобов'язання здійснити виплату коштів на стягнення цих виплат.

Така заява обґрунтована тим, що у зв'язку з відсутністю фінансування з Державного бюджету України територіальне управління Пенсійного фонду України не має можливості виконати судове рішення в частині зобов'язання сплатити заборгованість.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року, заява задоволена: замінено спосіб виконання постанови Калуського міськрайонного суду від 13 грудня 2011 року по справі №2-а-8363/11 в частині зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 одноразової компенсацїї за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, визначеної на день виплати компенсації у розмірі 30-ти мінімальних заробітних плат з урахуванням уже виплаченої суми на стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради на користь ОСОБА_4 одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 28 610,40 грн.

У касаційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області, посилаючись на порушення норм процесуального права просив скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви.

Перевіривши правильність застосування судам норм процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами частин першої, другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Тобто зміна способу і порядку виконання рішення є прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядком і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати рішення по суті.

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області постановою від 13 грудня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2013 року, зобов'язав управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради провести виплату ОСОБА_4 одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, визначеної на день виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС, в розмірі 30-ти мінімальних заробітних плат з урахуванням уже виплаченої суми.

На виконання даної постанови управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області здійснило перерахунок ОСОБА_4 одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, у сумі 28 610,40 грн., проте заборгованість не виплачена та судове рішення не виконано.

Встановлені судами обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум соціальної допомоги буде здійснена територіальним управлінням Пенсійного фонду України після надходження відповідних сум із державного бюджету.

У справі, що розглядається, районний суд для відновлення права ОСОБА_4 на одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачену Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», прийняв постанову про зобов'язання органу праці та соціального захисту населення нарахувати та виплатити таку компенсацію в установленому законом розмірі, що відповідало заявленим у позові вимогам. Розрахунок суми належної ОСОБА_4 компенсації за спірний період судами не здійснювався, тому змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання нарахувати та виплатити зазначене соціальне забезпечення на стягнення конкретної суми, суд змінив постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження міськрайонним судом при розгляді справи.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 11 листопада 2014 року по справі № 21-394а14.

Таким чином, суди попередніх інстанцій неправомірно задовольнили заяву позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення тим самим змінивши постанову по суті.

Відповідно до положень статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Оскільки обставини справи судами були встановлені правильно, проте у зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального права вони прийшли до помилкового висновку про задоволення подання державного виконавця, суд касаційної інстанції має право на скасування судових рішень та ухвалення нового.

Керуючись статтями 222, 223, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області задовольнити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 липня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про зміну способу і порядку виконання постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2011 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ О.Ф. Ситников /підпис/ І.В. Штульман /підпис/