Справа № 216/7426/14-а(2-а/216/308/14)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" березня 2015 р. справа № 216/7426/14-а(2-а/216/308/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради у м.Кривий Ріг

на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2014 р. у справі № 216/7426/14-а(2-а/216/308/14)

за позовом ОСОБА_2

до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради у м.Кривий Ріг

про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради у м.Кривий Ріг, в якому просив визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради у м.Кривий Ріг, щодо відмови здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної щорічної разової грошової допомоги до 5 травня інваліду війни у 2014 році відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22 жовтня 1993 року у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком у сумі 4 623 грн. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради у м.Кривий Ріг здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної щорічної разової грошової допомоги до 5 травня інваліду війни у 2014 році відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22 жовтня 1993 року у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком у сумі 4 623 грн.

Постановою Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені адміністративного позову в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач має статус інваліда 3 групи, що підтверджується відповідним посвідченням та користується пільгами, встановленими Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Позивачу як інваліду війни була нарахована та виплачена щорічна допомога до 5 травня за 2014 рік у розмірі 2020 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачу щорічну одноразову допомогу необхідно здійснювати в розмірі, визначеному ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" без обмежень, встановлених Законами України «Про державний бюджет».

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Частиною 3 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що у 2014 році норми і положення статей деяких Законів України, зокрема ст. ст. 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Згідно прийнятого 25.01.2012 року рішення Конституційного Суду України №3-рп/2012, яким встановлено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються Законами України, а також нормативно-правовими актами відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Отже, станом на час виплати позивачу вказаної соціальної виплати Кабінет Міністрів України мав право регулювати порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року №102 «Про деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у 2014 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державної адміністрації (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, що не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах:

1) інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин:

I групи - 2575 гривень;

II групи - 2250 гривень;

III групи - 2020 гривень;

З аналізу вищевикладеного вбачається, що відповідачем було нараховано та виплачено щорічну разову допомогу до 5 травня в розмірах встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року №102.

Таким чином, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року №102 «Про деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законам України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» грошова допомога до 05 травня правомірно нарахована позивачу в розмірі 2020 грн.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 202, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради у м.Кривий Ріг - задовольнити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2014 р. у справі № 216/7426/14-а(2-а/216/308/14) - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова