Справа № 823/372/15
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року справа № 823/372/15

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в адміністративну справу за позовом Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Золотоніська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.03.2015 просить стягнути з відповідача податковий борг (заборгованість) у сумі 40121 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено те, що має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 40121 грн. 00 коп.

Позивач подав клопотання про розгляд справи без участі його представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач до зали судового засідання не з'явився, заперечення на позов не надавав, явку своїх представників на судовий розгляд справи не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, неповідомлення ними про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, ст. 44 Господарського кодексу України, ст. 16 Податкового кодексу України, відповідач як платник податків і зборів зобов'язаний самостійно сплачувати суми податкових зобов'язань, визначених податковими деклараціями, розрахунками та податковими повідомленнями-рішеннями.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Підпункт 14.1.156 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначає податкове зобов'язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як свідчать матеріали справи, відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 40121 грн. 00 коп., що виник в результаті не сплати відповідачем податкових зобов'язань визначених у податковому повідомленні-рішенні від 30.09.2014 № та податкового повідомлення-рішення від 30.09.2014 № .

Пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 59.5 зазначеної статті передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пункт 95.2 вказаної статті передбачає, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

У зв'язку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового зобов'язання позивачем сформована податкова вимога форми «Ф» № 102-22 від 18.11.2014 на суму 40121 грн. 00 коп. та направлена відповідачу рекомендованим листом. Податкова вимога отримана відповідачем 21.11.2014.

Судом встановлено, що 29.01.2015 відповідач припинив свою підприємницьку діяльність за власним рішенням, про що до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців внесено запис від 29.01.2015 №5000520, що підтверджується наявним у справі витягом від 06.02.2015 №20052478.

Суд зазначає, що факт припинення відповідачем своєї підприємницької діяльності не спростовує обов'язок сплати грошових зобов'язань чи погашення податкового боргу і не може бути достатньою підставою для відмови в позові з огляду на положення абз. 2 пп. 65.10.8 п. 65.10 ст. 65 ПК, яким передбачено, що державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особоюне припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницькоїчи незалежної професійноїдіяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 128 ГК України фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном, на яке може бути звернено стягнення.

Оскільки, податкове зобов'язання не було сплачене відповідачем у встановлені строки, таке зобов'язання визнається податковим боргом, який підлягає сплаті.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що у встановлені законодавством строки відповідач не сплатив суму податкового боргу в розмірі 40121 грн. 00 коп., суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3) в дохід бюджету через Золотоніську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Черкаській області (ідентифікаційний код - 39494512) податковий борг в сумі 40121(сорок тисяч сто двадцять одна) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку передбаченому ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст складений та підписаний 20 березня 2015 року