Справа № 817/2963/14
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шарапа В.М.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"17" березня 2015 р. Справа № 817/2963/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Волянській О.В. ,

за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "15" грудня 2014 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Моделпак" до Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Моделпак" звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 15.06.2012 форми «В-4» № про зменшення суми завищення від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 621858,00 грн.; від 15.06.2012 форми «В-1» №/167 про завищення суми бюджетного відшкодування в розмірі 93501,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 23375,00 грн.; від 15.06.2012 форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 175000,00 грн., в т.ч. за основним платежем - 140000,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 35000,00 грн.. На обгрунтування позову позивач зазначав, що ним не допущено зазначених перевіркою порушень вимог Податкового кодексу України та законно віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 855360 грн.. Вважав, що умовами формування податкового кредиту є фактичне придбання платником товарів (робіт, послуг) з господарською метою та наявність належним чином первинних документів (зокрема, податкових накладних, митних декларацій). Дані документи наявні у товариства і жодних зауважень до їх форми і змісту не було. Тому, зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Нововолинської об"єднаної державної податкової інспекції Волинської області № від 15.06.2012; №/167 від 15.06.2012 та № від 15.06.2012 року.

Присуджено на користь позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Моделпак" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп..

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що отримані з бюджету кошти ТОВ "Моделпак" не включало до складу свого доходу, а використовувало їх на придбання основних засобів та оплату послуг, які в подальшому підлягали амортизації. На думку відповідача, право на формування податкового кредиту у ТОВ "Моделпак" виникло лише тоді, коли платником податку безпосередньо за власні кошти здійснюється нарахування чи сплата сум податку на додану вартість при придбанні товарів (послуг). В зв'язку з цим, вважає, що суми ПДВ, сплачені при купівлі товарів (послуг) чи основних фондів, придбаних за рахунок капітальних трансфертів, не можуть бути включені до складу податкового кредиту, так як не можуть вважатися придбаними безпосередньо позивачем. Відповідач вважає, безпідставним включення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених при придбанні (імпорті) товарів і послуг за бюджетні кошти, а податкові повідомлення-рішення від 15.06.2012р. №, №/167 та № - обгрунтованими і такими, що не підлягали скасуванню. Також зазначив, що дані податкові повідомлення-рішення вже були предметом спору між тими самими сторонами та за результатами якого винесені постанови Волинського окружного адміністративного суду у справі №2а/0370/2823/12 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду у справі №817/2292/13-а, а це є підставою для закриття провадження у справі. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.04.2012 року слідчим з ОВС прокуратури Волинської області винесено постанову по кримінальній справі №49-3337 про призначення позапланової виїзної податкової перевірки ТОВ «Моделпак» по взаємовідносинах з Capital Indastrial Machinery Ltd, ТОВ «Енергомонтажвентиляція», ТОВ «Волинська фабрика гофротари», ТОВ «Галпін Пак», ТОВ «Проектне бюро «Сім», ТОВ «УЕТ» і на предмет повноти та достовірності сплати Товариством податків та інших обов'язкових платежів з 13.04.2011 року до 17.04.2012 року (т.2 а.с.224-225).

На виконання вказаної постанови слідчого в період з 07.05.2012 року по 21.05.2012 року Нововолинською ОДПІ на підставі наказу №234 від 04.05.2012 (т.1 а.с.18), направлень на перевірку №№172/22-178/22 від 07.05.2012 року та пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Моделпак» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 року по 31.03.2012 року, за результатами якої складено акт від 28.05.2012 року за №257/18/22/37598260 (т.1 а.с.20-99).

В акті зазначено, що позивачем допущено порушення вимог п.185.1 ст.185, п.196.1 ст.196, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено ПДВ за 2011 рік в сумі 7684 грн., в тому числі за серпень 2011 року - 7684 грн., зменшено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за 2011 рік на суму 132316 грн., в тому числі за серпень 2011 року - 132316 грн.; зменшено залишок від'ємного значення ПДВ за березень 2011 року на суму 621859 грн.; зменшено заявлену до відшкодування суму ПДВ за 2011 рік на 93501 грн., в тому числі за грудень 2011 року - 93501 грн..

За наслідками проведеної перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 15.06.2012 форми «В-4» № про зменшення суми завищення від"ємного значення податку на додану вартість в сумі 621 858,00 грн.;

- від 15.06.2012 форми «В-1» №/167 про завищення суми бюджетного відшкодування в розмірі 93 501,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 23 375,00 грн.;

- від 15.06.2012 форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов"язання з податку на додану вартість на загальну суму 175 000,00 грн., в т.ч. за основним платежем - 140 000,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 35 000,00 грн..

Вказані податкові повідомлення-рішення, позивач оскаржував в адміністративному порядку (т.1 а.с.100-104). Рішенням ДПС у Волинській області №2978/10/10-206 від 18.07.2012 року (т.1 а.с.105-112) скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення №, № та №/167 від 15.06.2012 року без змін.

Також, судом з'ясовано, що вказані податкові повідомлення-рішення ТОВ «Моделпак» вже було оскаржено у судовому порядку. Так, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2012р. у справі №2а/0370/2823/12 за позовом ТОВ «Моделпак» до Нововолинської ОДПІ Волинської області ДПС про скасування податкових повідомлень-рішень від 15.06.2012 року №, № та №/167 в позові було відмовлено. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013р. зазначену постанову залишено без змін.

Зазначені судові рішення Товариством "Моделпак" були оскаржені в касаційному порядку. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.12.2013р. заяву Товариства "Моделпак" про відкликання позовної заяви було задоволено. Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013р. у справі №2а/0370/2823/12 скасовано, а позовну заяву ТОВ «Моделпак» до Нововолинської ОДПІ Волинської області ДПС про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.06.2012р. №/167, № та № залишено без розгляду.

Також, з матеріалів справи слідує, що в червні 2013р. ТОВ «Моделпак» оскаржило податкові повідомлення-рішення від 15.06.2012р. №/167, № та № з підстав безпідставності висновків податкового органу, викладених в акті перевірки, до Рівненського окружного адміністративного суду, який постановою від 13.11.2013р. у справі №817/2292/13-а позов задовольнив. Проте, ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2014р., залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.06.2014р., постанову від 13.11.2013р. було скасовано та закрито провадження у справі №817/2292/13-а. Зазначена ухвала суду постановлена виключно з процесуальних мотивів, а саме: внаслідок існування тієї обставини, що на час прийняття постанови Рівненським окружним адміністративним судом існувала постанова Волинського окружного адміністративного суду у справі №2а/0370/2823/12, що набрала законної сили, яка згодом, як зазначено вище, була скасована ухвалою ВАСУ від 16.12.2013 р. (т.2 а.с.139-165).

Приймаючи рішення, щодо необхідності розгляду справи по суті і з чим погоджується колегія суддів, суд першої інстанції виходив з того, що право на справедливий суд включає в себе одночасно як право на доступ до суду, так і право отримати реальне вирішення спору судом. Отримання процесуального рішення суду, яким фактично по суті спір не вирішено, було б порушенням гарантованого Конвенцією права заявника на справедливий суд.

Тому, з метою забезпечення гарантування права позивача, визначеного ст.6 Конвенції, враховуючи наявність судового рішення прийнятого з процесуальних мотивів, обставини прийняття якого на час розгляду справи - відпали, враховуючи відсутність судового рішення яким було б остаточно вирішено даний спір по суті та, встановлення в судовому процесі фактичних обставин, що мають значення для вирішення цього спору і які, виходячи з попередніх судових рішень, жодним чином не досліджувалися, суд вважав за необхідне вирішити даний публічно-правовий спір розглянувши справу по суті відповідно до вимог ст.2 КАС України.

Скасовуючи оскаржені податкові повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з того, що документальна позапланова виїзна перевірка позивача Нововолинською ОДПІ була проведена на підставі постанови слідчого з ОВС прокуратури Волинської області від 17.04.2012 року (т.2 а.с.224-225) в рамках кримінальної справи №49-3337 та згідно з вимогами підпункту 78.1.11 пункту 78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Також, було встановлено, що станом на час прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень будь-яких рішень по кримінальній справі, у зв'язку з розслідуванням якої призначалась перевірка ТОВ "Моделпак", судом прийнято не було.

Пунктом 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції від 12.06.2012 року, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) встановлено, що у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Аналогічна позиція визначена в пункті 7 розділу IV наказу Державної податкової адміністрації України №984 від 22 грудня 2010 року "Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 року за №34/18772.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали перевірки та висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 28.05.2012 року, яка призначена на виконання постанови слідчого з ОВС прокуратури Волинської області від 17.04.2012 року відповідно до кримінально-процесуального закону, до дня набрання законної сили відповідним рішенням у кримінальній справі, можуть бути оцінені як докази виключно у рамках розслідування та розгляду такої кримінальної справи і не можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення платникові податків розрахованого за результатами такої перевірки грошового зобов'язання.

При цьому, суд зазначив, що пунктом 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції від 12.06.2012 року, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) не передбачено будь-яких винятків для прийняття податкового повідомлення-рішення до дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням в залежності від характеру чи кваліфікації розслідуваного суспільно небезпечного діяння.

За встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач при прийнятті податкових повідомлень-рішень №, № та №/167 від 15.06.2012 року діяв не на підставі закону, з перевищенням повноважень та передчасно, а тому вказані рішення, як незаконні було скасовано.

Надаючи правову оцінку оскарженій постанові суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з доводами її обгрунтувань виходячи з такого.

Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що перевірка ТОВ "Моделпак" проведена за постановою слідчого ОВС прокуратури Волинської області від 17.05.2012 року про призначення позапланової виїзної перевірки по взаїмовідносинах із зазначеними в постанові суб"єктами господарювання та на предмет повноти та достовірності сплати Товариством податків та інших обов"язкових платежів з 13.04.2011 року по 17.04.2012 року.

Згідно з п.86.9 ст.86 ПК України у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

У відповідності до п.58.4 ст.58 ПК України у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом. Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, забороняється до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

З вищезазначеної норми податкового кодексу слідує, що матеріали проведеної перевірки за постановою слідчого (т.2 а.с.224), повинні б були стосуватися розслідування кримінального правопорушення саме відносно ТОВ "Моделпак", та предметом якого повинні б були бути саме податки (збори). Як слідує ж з постанови про призначення перевірки від 17.04.2012 року, генеральною прокуратурою України розслідується кримінальна справа №49-3337 про обвинувачення певних осіб, які не є працівниками ТОВ "Моделпак" за статтями "хабарництво", що не є податками.

Таким чином, за результатами перевірки ТОВ "Моделпак", хоча й призначеної у кримінальній справі відповідно до норм кримінально-процесуального кодексу України, але в зв"язку з розслідуванням справи не відносно посадових осіб ТОВ "Моделпак" та не за статтями пов"язаними з податками, тому за результатами такої перевірки податкові повідомлення-рішення повинні прийматися ОДПІ на загальних підставах.

Щодо того, чи мав право ТОВ "Моделпак", як платник податку, на включення до податкового кредиту сум ПДВ, сплачених у зв'язку з придбанням товарів/послуг, основних фондів, що використовувалися в його господарській діяльності, у разі придбання їх за рахунок бюджетних коштів, що надійшли йому у вигляді поточних трансфертів то колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за наслідками проведення відповідачем позапланової виїзної перевірки ТОВ з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.04.2011р. по 31.03.2012р., ОДПІ складено акт №257/18/22/37598260 від 28.05.2012 року в якому встановлено порушення п.185.1 ст.185, п.196.1 ст.196, п.198.3 ст.198, п.51.1 ст.51, п.119.2 ст.119 ПК України, як наслідок чого було: занижено ПДВ за 2011р. в сумі 7684грн, зменшено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за 2011р. на суму 132316грн, зменшено залишок від'ємного значення ПДВ за березень 2012р. на суму 621859грн, зменшено заявлену до відшкодування суму з ПДВ за 2011р. на 93501грн, подано недостовірні відомості за 3 квартал 2011р. щодо сум доходів виплачених щодо сум фізичних осіб-платників податків.

На підставі складеного акту ОДПІ були прийнятті податкові повідомлення-рішення від 15.06.2012р.: форми «В4» № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 621859грн; форми «В1» №/167 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 93501грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 23375грн; форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 175000грн, в тому числі за основним платежем на суму 140000грн, за штрафними санкціями на суму 35000грн..

Дані порушення вимог податкового законодавства полягають в тому, що відповідно до та на виконання вимог Постанови КМУ від 30.06.2010р. №527 «Про створення нових робочих місць для забезпечення зайнятості населення вугледобувних регіонів» (далі - Постанова №527) та розпорядження Волинської обласної держадміністрації від 22.04.2011р. №178 «Про затвердження Програми створення нових робочих місць для забезпечення зайнятості населення Волинської області як вугледобувної на 2011 рік» позивачем були отримані кошти від Головного управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від Чорнобильської катастрофи облдержадміністрації із фонду загальнообов'язкового страхування України на випадок безробіття в сумі 5400000грн. Дані кошти спрямовувалися на створення нових 56-ти робочих місць, та були отримані підприємством чотирма траншами за період з 25.05.2011р. по 01.09.2011р.; 25.05.2011р. в сумі 1620000грн, 04.07.2011р. в сумі 1258000грн, 29.07.2011р. в сумі 1258000грн, 01.09.2011р. в сумі 1264000грн. Кошти отримані з фонду загальнообов'язкового страхування були використанні підприємством для придбання товарів та основних засобів, а суми ПДВ сплачених по даних операціях були включені до податкового кредиту. Згідно з пояснювальної записки ТОВ до звіту про використання коштів отриманих на створення нових робочих місць відповідно до Постанови №527, підприємство пояснює, що кошти в сумі 5400000грн були витрачені внаслідок виконання договорів укладених позивачем з ТОВ «Волинська фабрика гофротари» за придбання лінії для виробництва картонних коробок «Martin» в сумі 600000грн та 250000грн за період з 01.06.2011р. по 04.08.2011р. (договір №02-05 від 19.05.2011р.), з іноземною компанією «Capital Industrial Machineri» за придбання обладнання по виготовленню ящика Gopfert SRE MAXI 240 в загальній сумі 2499916грн за період з 06.06.2011р. по 14.09.2011р. (зовнішньоекономічний контракт №01/05 від 17.05.2011р.), з ТОВ «Енергомонтажвентиляція» за виконання будівельних робіт в загальній сумі 2050000грн за період з 05.08.2011р. по 13.12.2011р. (договори №27/07 від 27.07.2011р. та №5/12.11 від 05.12.211р.), з ТОВ «СІМ» за виконання будівельних робіт в сумі 65084грн. (договір №27/07 від 27.07.2011р.).

Підприємствами з якими ТОВ укладало вищенаведені договори було виписано на адресу позивача наступні податкові накладні: №222 від 04.08.2011р. на суму 250000грн., в тому числі ПДВ - 41666,67грн. за договором з ТОВ «Волинська фабрика гофротари», накладні №14 від 05.08.2011р. на суму 590000грн., в тому числі ПДВ - 98333,34грн., №11 від 07.09.2011р. на суму 590000грн., в тому числі ПДВ - 98333,34грн, №2 від 04.10.2011р. на суму 590000грн., в тому числі ПДВ - 98333,34грн., №16 від 08.12.2011р. на суму 65000грн., в тому числі ПДВ - 10833,33грн., №21 від 13.12.2011р. на суму 150000грн., в тому числі ПДВ - 25000грн за наслідками договору з ТОВ «Енергомонтажвентиляція», накладні №1 від 08.12.2011р. на суму 65000грн., в тому числі ПДВ - 10833,33грн., №3 від 22.12.2011р. на суму 84грн., в тому числі ПДВ - 14грн. за наслідками договору з ТОВ «СІМ». Крім цього, згідно укладеного між позивачем та з іноземною компанією «Capital Industrial Machineri» зовнішньоекономічного контракту №01/05 від 17.05.2011р. при імпорті товарів, ТОВ сплачено на митниці ПДВ в сумі 244969,73грн. (ВМД №6701 від 02.11.2011р. на суму поставки 1202506,68грн. та в сумі 303884,70грн (ВМД №7693 від 08.12.2011р.) на суму поставки 1496332,46грн..

Відповідно до п.11 Постанови №527 кошти, спрямовані на виконання програм, класифікуються як капітальні трансферти. Визначення капітальних трансфертів наведене в «Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету», затвердженої наказам Державного казначейства України від 25.11.2008р. №495, капітальні трансферти - це невідплатні односторонні платежі органів управління, які не ведуть до виникнення або погашення фінансових вимог. Вони передбачені на придбання капітальних активів, компенсацію втрат, пов'язаних з пошкодженням основного капіталу, або збільшення капіталу одержувачів бюджетних коштів. До цієї категорії включаються також трансфертні платежі підприємствам для покриття збитків, акумульованих ними протягом кількох років або таких, які виникли в результаті надзвичайних обставин. Капітальними трансфертами вважаються невідплатні, безповоротні платежі, які мають одноразовий і нерегулярний характер як для надавача (донора), так і для їх отримувача (бенефіціара). Кошти, що виділяються з бюджету як капітальні трансферти, мають цільове призначення.

В абз.«а» пп.14.1.81 п.14.1 ст.14 ПК України є визначення терміна "капітальні інвестиції", а це - господарські операції, що передбачають придбання будинків, споруд, інших об'єктів нерухомої власності, інших основних засобів і нематеріальних активів, що підлягають амортизації відповідно до норм ПК України. Разом з тим, кошти, що виділяються з бюджету як капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям), зокрема, на придбання об'єкта інвестування (основного засобу, нематеріального активу), мають цільове призначення.

Підпунктом 135.5.10 п.135.5 ст.135 ПК України визначено, що суми дотацій, субсидій, капітальних інвестицій із фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або бюджетів, отримані платником податку, включаються до інших доходів платника такого податку.

Порядок оподаткування таких доходів визначається п.137.2 ст.137 ПК України, який визначає, що доходом у разі отримання коштів цільового фінансування з фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або бюджетів визнається сума коштів, що дорівнює частині амортизації об'єкта інвестування (основних засобів, нематеріальних активів), пропорційній долі отриманого платником податку з бюджету або за рахунок кредитів, залучених Кабінетом Міністрів України, цільового фінансування капітальних інвестицій у загальній вартості таких інвестицій в об'єкт. Відповідно до п.144.1 ст.144 розділу ІІІ ПК України амортизації підлягають капітальні інвестиції, отримані платником податку з бюджету, у вигляді цільового фінансування на придбання об'єкта інвестування (основного засобу, нематеріального активу) за умови визнання доходів пропорційно сумі нарахованої амортизації по такому об'єкту відповідно до положень пп.137.2.1 п.137.2 ст.137 ПК України.

Як вбачається із вищенаведеного та матеріалів справи позивач використовував кошти, отримані на створення нових робочих місць для придбання основних засобів та послуг, що підтверджується розрахунками здійсненими ним з наступними контрагентами: ТОВ «Волинська фабрика гофротари», іноземною компанією «Capital Industrial Machineri», ТОВ «Енергомонтажвентиляція», ТОВ «СІМ». Включені ним суми ПДВ, сплачені у зв'язку з такими витратами були віднесені до складу податкового кредиту.

В п.198.1 ст.198 ПК України зазначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.3 вищезгаданої статті визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 ПК України, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що бюджетні кошти мають цільове призначення і надаються суб'єктам підприємницької діяльності для придбання капітальних активів, компенсації втрат, пов'язаних з пошкодженням основного капіталу, або збільшення капіталу і не можуть включатися до валового доходу платників податку, оскільки їх одержання спрямоване на реалізацію програм соціально-економічного розвитку держави.

Тому, якщо придбання основних засобів або їх ремонт провадяться не за рахунок платника податку, а за рахунок сум капітальних інвестицій чи капітальних трансфертів, що отримані таким платником з бюджету та мають цільове призначення, то в цілях оподаткування суми ПДВ, сплачені у зв'язку з такими витратами, не можуть бути включені до складу податкового кредиту.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції позовні вимоги ТОВ "Моделпак" про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень вважає безпідставними, оскільки відповідач при прийнятті спірних рішень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "15" грудня 2014 р. скасувати та прийняти нову постанову якою в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Моделпак" до Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" березня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Моделпак" вул. Д.Галицького,5, кв.1,м.Рівне,33023

3- відповідачу/відповідачам: Нововолинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Волинській області вул. Піонерська,18,м.Нововолинськ,Волинська область,45400

- ,