Справа № 816/4505/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 р.Справа № 816/4505/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

представника відповідача - Чайки М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.12.2014р. по справі № 816/4505/14

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Полтавській області

про стягнення заборгованості з індексації заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИЛА:

14 листопада 2014 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Полтавській області (надалі - ГУ Міндоходів у Полтавській області, відповідач), в якому просила суд стягнути з ГУ Міндоходів у Полтавській області на користь ОСОБА_2 49351,44 грн., в т.ч. 5830,24 грн. - безпосередньо індексація заробітної плати за період з 19.06.2012 р. по 03.03.2014 р.; 976,56 грн. - сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за період з 01.07.2012 р. по 14.11.2014 р.; 42544,64 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.12.2014 р. по справі № 816/4505/14 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.12.2014 р. по справі № 816/4505/14 скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, не пов'язано правила проведення індексації грошових доходів переведених працівників з підставами переведення. Вважає хибним твердження відповідача, з яким погодився суд першої інстанції, про непоширення на позивача дії норм Постанови Кабінету Міністрів України № 526 від 13.06.2012 року та, відповідно про незбереження за ОСОБА_2 права на індексацію у зв'язку з переведенням її на роботу до ДПС у Полтавській області за власною ініціативою. Вказує, що лист Мінсоцполітики від 14.02.2007 року № 9/10/136-07, на який послався суд першої інстанції в обґрунтування такого твердження, не є нормативним актом, на підставі якого зобов'язані діяти суб'єкти владних повноважень при прийнятті рішень, а носить лише рекомендаційний характер, отже, не може бути правовою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. З посиланням на ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, стверджує, що базовим місяцем при проведенні індексації є місяць підвищення грошового доходу. Пояснив, що грошовий дохід позивачки було збільшено в лютому 2008 року, а при переведенні ОСОБА_2 з однієї установи ДПС до іншої заробітну плату було не збільшено, а зменшено. У зв'язку з чим, з вказівкою на п.10-2 Порядку № 1078, наполягає на наявності у відповідача обов'язку нараховувати позивачці індексацію на заробітну плату, беручи в якості базового місяця лютий 2008 року, з огляду на те, що нарахування та виплата індексації відбувалася вже в липні 2012 року, тобто, під час дії пункту 10-2 зазначеного Порядку. Вважає, що наказ ДПС у Полтавській області від 12.06.2012 року № 93-з «Про індексацію грошових доходів працівників ДПС у Полтавській області за червень 2012 року», яким не передбачено індексування заробітної плати новопризначених працівників, не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки позивачка з цим наказом ознайомлена не була, наказ виданий раніше, ніж ОСОБА_2 була переведена до ДПС у Полтавській області, а відтак, не поширюється на позивача. З огляду на викладене, вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про правомірність дій відповідача у спірних відносинах щодо нездійснення нарахування та виплати позивачеві індексації заробітної плати.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі просив розглянути справу без участі свого представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що позивач по справі належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі позивача або його представника.

Представник відповідача в надісланих до суду письмових запереченнях та у судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Зазначив, що згідно з роз'ясненням Мінпраці від 14.02.2007 року № 9/10/136-06 до 21.06.2012 року механізму індексації заробітної плати для новоприйнятих працівників, у т.ч. по переводу з інших установ, не було передбачено. Питання проведення індексації для працівників, яких переведено в інші установи, було урегульовано лише постановою КМУ № 526 від 13.06.2012 року, яка набрала чинності з 21.06.2012 року, а відтак, оскільки позивача прийнято до ДПС в Полтавській області в порядку переведення з іншої установи 19.06.2012 року, вказана постанова до спірних відносин не застосовується і право на індексацію заробітної плати за позивачем у цьому випадку не зберігається. Вказує, що для новоприйнятих працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу, саме цей місяць є базовим, індексація за цей місяць не нараховується, розрахунок індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації розпочинається з наступного за базовим місяця. Отже, базовим місяцем при обчисленні індексації для ОСОБА_2 є червень 2012 року. Пояснив, що за спірний період приріст індексу споживчих цін для людей з базовим місяцем червень 2012 року складав «0,0», тому сума нарахованої індексації за період з червня 2012 року по березень 2014 року дорівнювала 0 грн. Вказує на помилковість наданого позивачем розрахунку індексації. З огляду на викладене, стверджує про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, наказом начальника ДПІ у м. Полтаві від 18.06.2012 №92-о звільнена з 18.06.2012 року з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу податкового контролю фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб у зв'язку з переводом її на роботу до ДПС у Полтавській області в порядку п. 5 ст. 36 КЗпП України (а.с. 86).

Наказом голови ДПС у Полтавській області від 19.06.2012 року №122-о ОСОБА_2 призначена в порядку переведення з ДПІ у м. Полтаві з 19.06.2012 року на посаду старшого державного податкового інспектора відділу адміністрування податків на доходи фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПС у Полтавській області (нині - ГУ Міндоходів у Полтавській області), як така, що успішно пройшла стажування (а.с. 47).

03.03.2014 р. ОСОБА_2 звільнена з ГУ Міндоходів у Полтавській області за угодою сторін.

Згідно з довідкою ДПІ у м. Полтаві від 08.07.2014 року №159/16-01-05-70 при нарахуванні ОСОБА_2 заробітної плати для розрахунків індексації доходів громадян застосовувався базовий місяць лютий 2008 року. На момент її звільнення сума індексації грошових доходів склала 549,19 грн. (а.с. 19).

Посилаючись на ту обставину, що при виплаті відповідачем заробітної плати з часу прийняття на посаду в порядку переведення не проводилася жодного разу індексація заробітної плати, ОСОБА_2 вважає порушеним своє право, гарантоване Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у спірних відносинах щодо визначення індексації заробітної плати позивача за період з 01.07.2012 року по 14.03.2014 року діяв у спосіб та в порядку, визначені Конституцією та законами України, а відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, з огляду на таке.

Колегія суддів зазначає, що спірні відносини врегульовано Законом України від 03.07.1991 "Про індексацію грошових доходів населення", постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення".

За визначенням ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях (ст.3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Згідно зі статтею 4 вказаного Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008) у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів.

Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 року №1078 був затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Відповідно до положень пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Пунктом 5 Порядку № 1078 встановлено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1 1 і 4 цього Порядку.

У разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення.

Згідно з п.10 2 Порядку № 1078 (в редакції згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 року № 526 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення») для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Колегія суддів зазначає, що Порядок № 1078 було доповнено пунктом 10-2 лише з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 року № 526 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, яка набрала чинності 21.06.2012 року.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що до 21.06.2012 року механізму індексації заробітної плати для новоприйнятих працівників, в тому числі по переводу з інших установ, урегульовано не було, чинним на той час законодавством не було передбачено збереження індексації для переведених осіб.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 була призначена на посаду 19.06.2012 року на підставі наказу ДПС в Полтавській області від 19.06.2012 року №122-о, тобто, до набрання законної сили вищевказаною постановою.

При цьому, позивач була призначена на посаду в порядку переведення з ДПІ у м. Полтаві до ДПС у Полтавській області шляхом припинення трудових відносин із попереднім роботодавцем, про що свідчить заява самої ОСОБА_2 від 18.06.2012 р. (а.с. 85), наказ від 18.06.2012 р. №92-о, згідно з яким проведено повний розрахунок із працівником (а.с. 86).

Таким чином, виконання обов'язків на посаді старшого державного податкового інспектора відділу адміністрування податків на доходи фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПС у Полтавській області ОСОБА_2 розпочала як новоприйнятий працівник, що підтверджується її заявою від 18.06.2012 р. про призначення на посаду (а.с. 87), протоколом засідання комісії ДПС в області з питань встановлення стажу, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років від 19.06.2012 р. №10 (а.с. 88-89) та наказом ДПС у Полтавській області від 19.06.2012 р. №122-о "Про призначення ОСОБА_2" (а.с. 47).

Відповідно до п. 14 Порядку роз'яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Листом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.09.2007 року №59/10/136-07 надано роз'яснення, згідно з яким щодо новоприйнятих працівників Порядком не передбачено механізму індексації заробітної плати для цих працівників. Рішення про індексацію заробітної плати таким працівникам підприємство може приймати самостійно.

Матеріалами справи підтверджено, що для новоприйнятих працівників в ДПС у Полтавській області у червні 2012 року базовий місяць був закріплений наказом ДПС у Полтавській області від 12.06.2012 року №93-з "Про індексацію грошових доходів працівників ДПС у Полтавській області за червень 2012 року" (а.с. 84).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що базовим місяцем для нарахування індексації заробітної плати за період з червня 2012 року по березень 2014 року є лютий 2008 року, а не червень 2012 року.

З приводу тверджень позивача про те, що наказ голови ДПС у Полтавській області від 12.06.2012 року №93-з не поширюється на позивача, оскільки прийнятий раніше її призначення на посаду у ДПС в Полтавській області, і позивач з ним ознайомлена не була, колегія суддів вказує наступне.

Зазначений наказ є внутрішнім організаційно-розпорядчим документом, виданим керівником ДПС у Полтавській області на правах єдиноначальності і в межах свої компетенції. Наказ видано з метою регулювання питань праці і заробітної плати, на виконання Закону України «Про індексацію грошових доходів населення та Порядку № 1078, у відповідності до роз'яснення Мінсоцполітики 20.09.2007 року №59/10/136-07.

Наказ від 12.06.2012 року № 93-з на час прийняття позивачки на посаду набрав чинності, будь-яких застережень щодо особливого порядку набрання чинності цей наказ не містить, стосується всіх працівників та прямо передбачає непроведення індексації заробітної плати для всіх працівників, прийнятих на роботу, зокрема, у червні 2012 року.

Отже, винесення зазначеного наказу до прийняття позивачки на роботу та не ознайомлення позивачки з ним під підпис не є підставою для застосування в якості базового місяця для нарахування індексації лютого 2008 року.

Колегією суддів встановлено, що згідно з даними Держстату, за період з червня 2012 року по лютий 2014 року приріст індексу споживчих цін для людей з базовим місяцем червень 2012 року складав "0,0", оскільки величина індексу споживчих цін за цей період (за даними Держстату) не перевищувала поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Так, за червень 2012 року індекс інфляції 99,7, у липні - 99,8, у серпні - 99,7, у вересні - 100,1, у жовтні - 100,0, у листопаді - 99,9, у грудні - 100,2, у січні 2013 року - 100,2, в лютому - 99,9, у березні - 100,0, у квітні - 100,0, у травні - 100,1, у червні - 99,9, у липні - 99,9, у серпні - 99,3, у вересні - 100,0, у листопаді - 100,2, у жовтні - 100,4, у листопаді - 100,2, у грудні - 100,5, у січня 2014 року - 100,2, у лютому 2014 року - 100,6, у березні 2014 року - 102,2.

Лише у березні 2014 року індекс інфляції перевищив 101 і склав 102,2, отже, у розумінні ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів громадян» та п. 1-1 Порядку № 1078, у позивачки виникло право на отримання індексації у травні 2014 року, однак, у березні 2014 року позивач була звільнена з ГУ Міндоходів у Полтавській області.

Крім того, слід вказати, що протягом роботи у ДПС у Полтавській області, а згодом - у ГУ Міндоходів у Полтавській області для ОСОБА_2 базовий місяць змінювався, оскільки відбувалося як підвищення розміру прожиткового мінімуму для працездатних громадян,та, відповідно, посадового окладу позивача, так і підвищення заробітної плати позивачки у зв'язку зі зростанням окремих складових заробітної плати по мірі продовження позивачкою державної служби.

Так, у вересні 2012 року відбулося підвищення доходу позивача внаслідок встановлення надбавки за високі досягнення у праці в розмірі 50% на 154,25 грн., у січні 2013 року позивачеві було встановлено новий розмір посадового окладу 1147,00 грн. (у зв'язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб), у вересні 2013 року відбулося підвищення посадового окладу позивача до 1438,00 грн., внаслідок чого дохід збільшився на 376,27 грн., у грудні 2013 року було присвоєно нове спеціальне звання, внаслідок чого дохід позивача збільшився на 54,00 грн., у січні 2014 року ОСОБА_2 була зарахована на посаду заступника начальника відділу, що потягло за собою збільшення посадового окладу, вислуги років та надбавки за високі досягнення у праці на 324,00 грн.

Отже, кожен з цих місяців - вересень 2012 року, січень 2013 року, вересень 2013 року, січень 2014 року послідовно ставали базовими місяцями для визначення індексації, а тому у відповідності до п.5 Порядку № 1078 визначення наявності у позивачки права на нарахування індексації здійснювалось починаючи з нового базового місяця.

Колегією суддів встановлено, що в період з червня по вересень 2012 року для осіб з базовим місяцем червень 2012 року, в період з вересня 2012 року по січень 2013 року для осіб з базовим місяцем вересень 2012 року, в період з січня 2013 року по вересень 2013 року для осіб з базовим місяцем січень 2013 року, за період з вересня 2013 року по грудень 2013 року для осіб з базовим місяцем вересень 2013 року, в період січня 2014 року для осіб з базовим місяцем грудень 2013 року, в період лютого 2014 року для осіб з базовим місяцем січень 2014 року коефіцієнт індексації відсутній.

Враховуючи викладене, з огляду на рамки спірного періоду та зміну базових місяців, у яких відбулося підвищення заробітної плати позивача, колегія суддів зазначає, що право на нарахування індексації у позивача у спірному періоді не виникло.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач у спірних відносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про індексації грошових доходів населення», з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Отже, як вимога позивача про стягнення з відповідача сум індексації заробітної плати, так і вимоги щодо стягнення сум компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, які є похідними від основної вимоги, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198 ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Пстанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.12.2014р. по справі № 816/4505/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 19.03.2015 р.