Справа № 173/1605/14-а
Суддя: Трофимова Н. А.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №173/1605/14-а
Провадження №2-а/173/2/2015
ПОСТАНОВА

іменем України

05 березня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді: Трофимової Н.А.

при секретарі: Зубачевській О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративний позов Верхньодніпровської районної організації Української Спілки Ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) в інтересах: ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третя особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.07.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що член Верхньодніпровської районної організації УСВА (воїнів-інтернаціоналістів) ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, який виконував інтернаціональний обов'язок у Демократичній Республіці Афганістан. За бойові заслуги ОСОБА_2 Указом Президії Верховної Ради СРСР від 05 лютого 1986 року був нагороджений медаллю „За отвагу". Останні роки життя ОСОБА_2 проживав в АДРЕСА_1 де помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Відповідно до вимог пункту 2 статті 1 Закону України „Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" № 1767-ІП від 1 червня 2000 року пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються ветеранам війни, нагородженим за бойові дії орденом, медаллю "За відвагу" або медаллю Ушакова, незалежно від часу нагородження. Таким чином він мав право на пенсію за особливі заслуги перед Україною та отримував би її, проживаючи в Україні. Управлінням соціального захисту населення Верхньодніпровської райдержадміністрації ОСОБА_1 було надано статус члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни та видано посвідчення серії Є № НОМЕР_5 від 26 квітня 2012 року. Згідно довідки управління соцзахисту населення № 1348 від 26.04.12 р. вона перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги по Верхньодніпровському району. За заявою ОСОБА_1 організація зверталась до відповідача з заявою № 02/11 від 25.11.13 р. Після неодноразових нагадувань, ними отримано лист № 3971/09/28 від 18.02.14 р. від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке не є структурним підрозділом відповідача. Даним листом відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за особливі заслуги перед Україною. Вважає дії відповідача по відмові в призначенні пенсії неправомірними. Просить суд визнати неправомірними дії відповідача - Дніпропетровської обласної державної адміністрації по відмові в призначенні ОСОБА_1 пенсії за особливі заслуги перед Україною; зобов'язати відповідача - Дніпропетровську обласну державну адміністрацію призначити ОСОБА_1 пенсію за особливі заслуги перед Україною у встановленому законодавством розмірі відповідно до Закону України „Про пенсії за особливі заслуги перед Україною".

Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Додатково пояснив, що вони неодноразово зверталися до відповідача, проте останній відмовив в призначенні додаткової пенсії. Підтвердив, що син позивачки не був громадянином України, не проживав постійно на території України та за життя не отримував пенсії за особливі заслуги перед Україною. Також надав письмові заперечення (а.с.36-39).

Представник відповідача в судове засідання з'явилася, позов не визнав та просив відмовити в його задовольнянні в повному обсязі. Суду пояснив, що оскільки син позивачки не був громадянином України, не проживав постійно на території України, то не мав право на додаткову пенсію за особливі заслуги перед Україною, тому позивачці було відмовлено призначені та виплаті зазначеної пенсії.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозв'язку, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 08.10.1966р. Верхньодніпровським міськ.бюро ЗАГС (а.с. 9).

ОСОБА_2 виконував завдання Правительства СРСР та за бойові заслуги Указом Президії Верховної Ради СРСР від 05 лютого 1986 року був нагороджений медаллю „За отвагу", що підтверджується копією дублікату Свідоцтва серії НОМЕР_2, виданим 25.03.2004р. Вітебським ОГВК, посвідченням СРСР до медалі «За відвагу» НОМЕР_3 від 23.02.1986р (а.с.11; 50-57).

Згідно зі Свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 виданим 02.05.2008р. відділом ЗАГС Вітебського міськвиконкому ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

ОСОБА_2 був громадянином Білорусії та не проживав постійно на території України. Ця обставина визнається сторонами і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цієї обставини та добровільності її визнання, тому вона не потребує доказуванню в силу ч.3 ст. 72 КАС України.

Позивачка має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, що підтверджується Посвідченням серії НОМЕР_5 від 26 квітня 2012 року та Довідкою №1348 про перебування позивачки на обліку в Єдиному державному автоматичному реєстрі осіб, які мають право на пільги по Верхньодніпровському району (а.с.8).

Позивачка та її представник зверталися до відповідача з заявою про призначення їй, як члену сім'ї померлого годувальника, пенсію відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (а.с. 13; 14)

Листами від 18.02.2014р., від 12.02.2014р. (а.с. 15; 58-59) та рішенням Комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною при Дніпропетровській обласній державній адміністрації від 17.02.2015р. (а.с.67-71) позивачу відмовлено у встановленні пенсії за особливі заслуги перед Україною у зв'язку з втратою годувальника, за померлого ОСОБА_2, в зв'язку з тим, що останній не був громадянином України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед України», пенсії за особливі заслуги перед Україною (далі - пенсії за особливі заслуги) встановлюються громадянам України, зокрема ветеранам війни, нагородженим за бойові дії орденом, медаллю "За відвагу" або медаллю Ушакова, незалежно від часу нагородження.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед України», У разі смерті особи, яка мала право на пенсію за особливі заслуги відповідно до статті 1 цього Закону, непрацездатні члени сім'ї померлого, зазначені в статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", мають право на встановлення надбавки до пенсії у

таких розмірах: за наявності одного непрацездатного члена сім'ї - 70 відсотків, двох і більше - 90 відсотків надбавки до пенсії померлого годувальника або надбавки до пенсії, що могла бути йому встановлена.

Отже із диспозицій зазначених норм випливає, що право на отримання пенсії за Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед України» мають виключно громадяни України, зокрема ветерани війни, нагороджені за бойові дії орденом, медаллю "За відвагу". Право членів сім'ї на пенсію за особливі заслуги перед України, є похідним правом от права самої особи яка мала право на пенсію за особливі заслуги відповідно до статті 1 цього Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед України».

Оскільки ОСОБА_2, хоча і був нагороджений медаллю "За відвагу", але не був громадянином України, тому не набув право на пенсію за Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед України» та ця пенсія йому не призначалася та не виплачувалася, відповідно після смерті ОСОБА_2 у його матері не виникає право на пенсію, яка призначається за Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед України».

Таким чином, відповідач обґрунтовано відмовив позивачеві в призначенні пенсії, передбаченої Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед України».

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на Угоду про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців, ратифіковану Законом України N 144/96-ВР від 26.04.96, оскільки відповідно до ст. 1 Угоди, дія цієї Угоди поширюється на інвалідів і учасників громадянської та Великої Вітчизняної воєн, учасників бойових дій на території інших держав, родини загиблих військовослужбовців та на інші категорії осіб, яким надані пільги законодавством колишнього Союзу РСР згідно з додатком 1 цієї Угоди.

Проте відповідно до преамбули Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед України», Закон передбачає встановлення громадянам, які мають значні заслуги у сфері державної, громадської або господарської діяльності, досягнення у галузі науки, культури, освіти, охорони здоров'я, фізичної культури і спорту тощо, пенсій за особливі заслуги перед Україною.

Отже Закон України «Про пенсії за особливі заслуги перед України», є спеціальним законом, який застосовується до певного кола осіб за ознакою особливих заслуг перед Україною, що не тотожне поняттю осіб, яким надані пільги законодавством колишнього Союзу РСР.

За такими обставинами позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 6, 17-19, 72, 94, 105, 122, 128, 158, 161- 163 Кодексу адміністративного судочинства України , суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Верхньодніпровської районної організації Української Спілки Ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) в інтересах: ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третя особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про зобов'язання вчинити певні дії,- відмовити в повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 05.03.2015 року, повний текст рішення буде оголошений 10.03.2015р.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова