Справа № 826/16363/14
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Київ К/800/1953/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіБорисенко І.В.
суддів Кошіля В.В.
Моторного О.А.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
на ухвалу та ухвалуОкружного адміністративного суду м. Києва від 24.10.2014 Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2014
у справі№826/16363/14
за поданнямДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
доПублічного акціонерного товариства «Київметробуд»
прозупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платників податків,-
ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві 24.10.2014 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з поданням, в якому просила суд зупинити видаткові операції ПАТ «Київметробуд» на рахунках, відкритих в установах банку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.10.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2014, подання ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишено без розгляду з підстав порушення заявником строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч.3 ст.1833 КАС України.

Не погоджуючись з вказаними ухвалами, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.10.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2014 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання для продовження її розгляду.

У письмовому заперечені на касаційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтованими, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Суди першої та апеляційної інстанцій, залишаючи подання без розгляду, виходили з того, що органом державної податкової служби пропущено двадцятичотирьохгодинний строк на звернення до суду із відповідною вимогою, з чим погоджується суд касаційної інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення податковою інспекцією із даним поданням є перешкоджання відповідачем виконанню повноважень податковим керуючим, яке полягало у недопущенні його на територію підприємства для забезпечення доступу до активів з метою їх опису у податкову заставу.

Згідно ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до положень ч.3 ст.1833 КАС України подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинно містити відповідні реквізити.

За правилами абз. 2, 3 ч.11 ст.1833 Кодексу строки, встановлені цією статтею, обчислюються годинами і закінчуються із закінченням години, на яку припадає таке закінчення, і не включають добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

З матеріалів справи судами попередніх інстанцій встановлено, що акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим складено 21.10.2014 о 14 год. 30 хв. Отже, враховуючи вищенаведені приписи ст. 1833 КАС України строк, протягом якого повинно було бути внесеним подання про зупинення видаткових операцій (24 год.), закінчився о 14 год. 30 хв. 22.10.2014. Проте, подання податкової інспекції надійшло до суду лише 24.10.2014.

Згідно доводів заявника, викладених у касаційний скарзі, встановлений процесуальний строк вважається не пропущеним, оскільки дане подання було передане до поштового відділення до закінчення строку звернення, а саме - 22.10.2014 о 12 год. 42 хв., що підтверджується фіскальним чеком УДППЗ «Укрпошта».

При цьому скаржник посилається на загальні правила, встановлені частиною 9 ст.103 КАС України, згідно якої строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Проте, такі доводи скаржника є безпідставними, оскільки абзацом 1 ч.11 ст.1833 КАС України передбачено, що на обчислення строків, установлених цією статтею, не поширюються правила статті 103 цього Кодексу.

Таким чином, судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що оскільки спеціальною нормою ст.1833 КАС України не встановлено наслідків пропущення строків звернення до суду, їх недотримання тягне застосування приписів статті 100 цього Кодексу, згідно з якою адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного, не спростованого доводами касаційної скарги, висновку, що в даному випадку податковим органом було пропущено встановлений строк для звернення до суду із поданням про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платників податків, а зі змісту подання і доданих до нього матеріалів не вбачається жодних поважних причин, які перешкоджали б заявнику звернутись із таким поданням у встановлений законом строк безпосередньо до суду, а не направляти його засобами поштового зв'язку.

Таким чином, саме за вищевказаних обставин даної справи суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів касаційної інстанції, щодо залишення подання без розгляду.

Відповідно до ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення.

2. Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.10.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2014 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Борисенко

Судді В.В. Кошіль

О.А. Моторний