Справа № 804/1760/15
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2015 р. Справа № 804/1760/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
при секретарі судового засідання Максименко Е.М.
представника позивача Фішелєвої Г.В.
представника відповідача Калугіної A.C.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Фаворит» до Дніпропетровської Митниці Державної фіскальної служби України, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів №110080000/2014/100172/1 від 23.07.2014 р. про коригування митної вартості товару;
Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач не надав повного пакету документів, необхідних для визначення митної вартості за ціною договору, тому, був застосований резервний метод визначення митної вартості товару.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд в задоволені адміністративного позову відмовити.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «Торговий Дім «Фаворит» та фірмою K.M.C. INTER RISE (2002) CO. LTD (Тайланд) був укладений контракт № 2483-RC/TH на постачання продукції від 31.10.2013р., відповідно до якого, фірма зобов'язується поставити товар позивачу, найменування, ціна та кількість якого, зазначаються у додатках і специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього контракту.
Згідно із специфікацією № 4 від 08.05.2014р. до контракту № 2483-RC/TH на постачання продукції від 31.10.2012р. фірма K.M.C. INTER RISE (2002) CO. LTD зобов'язалась здійснити поставку позивачу наступного товару:
- Тайський довгозерновий пропарений рис. 100% чистий та сортований, новий врожай 2014 року у кількості 260000 кг за ціною 0,429 доларів США за кг та за загальною ціною 111540,00 доларів США;
- Тайський довгозерновий рис Жасмін 100% сортований, новий врожай 2014 року у кількості 130000 кг за ціною 0,975 доларів за кг, за загальною ціною 126 750,00 доларів США.
Умова поставки - ФОБ Бангкок (Інкотермс - 2010).
Відповідно до положень контракту № 2483-RC/TH на постачання продукції від 31.10.2013р. та специфікації № 4 від 08.05.2014р. фірма K.M.C. INTER RISE (2002) CO. LTD здійснила постачання позивачу товару:
- Тайський довгозерновий пропарений рис, 100% чистий та сортований, новий врожай 2014 року у кількості 104000 кг. за ціною 0,429 доларів США за кг. та за загальною ціною 44,616 доларів США;
Митна вартість товару була заявлена позивачем за основним методом - за ціною договору, згідно до ст. 58 МК України.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до статті VII ГАТТ, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МК України.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
За результатами проведеного контролю із застосуванням системи управління ризиками Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР), відповідно до ст. 337 МК України, в автоматизованому порядку за митною декларацією від 21.07.2014р. № 110080000/2014/117272 відповідачем було виявлено ризик щодо можливого заниження митної вартості та сформовано повідомлення щодо необхідності перевірити достовірність складових митної вартості, перевірити повноту декларування складових митної вартості.
При електронному декларуванні, посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 МК України для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.
Так, відповідачем відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
В результаті такого контролю встановлено наступне.
У платіжному дорученні від 23.06.2014р. № 407 наявне посилання лише на зовнішньоекономічний договір від 31.10.2013р. № 2483-RС/ТН, що унеможливлює ідентифікацію сплаченої суми з партією товару, що оцінюється.
В графі „Призначення платежу" зазначений контракт №2483-RC/TH від 31.10.2013 року без жодної прив'язки до даної партії товару.
Пунктом 2.1 Контракту передбачена орієнтовна сума контракту близько 1000000 дол.США.
Таким чином, платіжні документи не підтверджують митну вартість товару, визначену позивачем.
Також, фактична дата оплати за платіжним дорученням №407 (23.06.2014р.) не відповідає терміну оплати, зазначеному в специфікації від 08.05.2014р. № 4 до зовнішньоекономічного договору від 31.10.2013р. № 2483-RC/TH.
Невідповідність кількості підпунктів розділів 4 та 7 у наданій декларантом англомовній редакції зовнішньоекономічного договору від 20.03.2014 року №2641-MU/FA та його перекладі, що дає підстави для сумніву у повноті наданої декларантом інформації.
Згідно п.10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс), на заявлених умовах поставки FOB ТН м. Бангкок покупець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов'язані з доставкою товару до порту призначення. Відповідно до п.1 ст.53 МКУ, у випадках, передбачених МКУ, одночасно з митною декларацією декларант подає документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Згідно п.2 ст.53 МКУ, серед документів, що підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Відповідно до п. 1.3.10 договору транспортного експедирування від 20.08.2011р. №1693, укладеного між експедитором ТОВ «Градалогістік» та клієнтом ТОВ «АТБ-маркет», експедитор здійснює страхування вантажу.
Документи, передбачені п.2.8 ст.53 Митного кодексу України, позивачем не були надані.
Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких, проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.
Відповідно до вимог другої та третьої частини ст. 53 МК України, під час консультацій відповідач зобов'язав позивача протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
- виписку з бухгалтерської документації;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згодом, відповідач отримав від позивача лист від 23.07.2014р. №11, яким останній повідомив, що додаткові документи не надаватимуться.
У зв'язку з вищезазначеними розбіжностями, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 23.07.2014р. № 110080000/2014/100172/1, де зазначається про неподання позивачем до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості, у відповідності до вимог ч. 2-4 статті 53 Митного кодексу України.
Рішення про коригування митної вартості товару, прийняте відповідно до положень розділу III Митного кодексу України, за результатами здійснення митного контролю з урахуванням визначеної ризиковості зовнішньоекономічної операції та електронного повідомлення декларанта щодо відсутності можливості надати додаткові документи за сформованим переліком.

У зв'язку з незгодою з прийнятими рішеннями, за заявою декларанта, оцінювані партії товару випущені у вільний обіг під гарантійні зобов'язання за МД №110080000/2014/117603 від 24.07.2014р., відповідно до положень частини сьомої статті 55 Кодексу за наступними митними деклараціями: з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом відповідно до прийнятих рішень про коригування митної вартості, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Кодексу:

Протягом 80 днів з дня випуску товарів, декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Дніпропетровською митницею отримано звернення ТОВ „ТОРГОВИЙ ДІМ „ФАВОРИТ" від 10.10.14р. №10-10/1 (вх ДММ від 14.10.14р. №12762/3-15) стосовно надання додаткових документів для перегляду прийнятих митницею рішення №110080000/2014/100172/1 від 23.07.2014р. про коригування митної вартості товарів „рис повністю обрушений, пропарений 100%, (новий врожай 2014р) довгозерний, шліфований" виробництва компанії „К.М.С. Inter Rice (2002) Co., Ltd", Таїланд.

Додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів „рис повністю обрушений, пропарений 100%, (новий врожай 2014р) довгозерний, шліфований", випущеного у вільний обіг за митною декларацією від 24.07.14р. №110080000/2014/117603 представником ТОВ „ТОРГОВИЙ ДІМ „ФАВОРИТ" надано до митниці нарочно 14.10.2014 року та зареєстровано у реєстрі вхідної кореспонденції митниці за номером 12762/3-15 від 14.10.2014р.

Відповідно до положень статті 56 Податкового кодексу України „Оскарження рішень контролюючих органів", днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв'язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв'язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті (п.п.56.16).

Листом від 10.10.14р. №10-10/1 (вх ДММ від 14.10.14 №12762/3-) ТОВ „ТОРГОВИЙ ДІМ „ФАВОРИТ" надано до митниці додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, випущеного у вільний обіг за митними деклараціями від 24.07.14р. №110080000/2014/117603, що не відповідає вищезазначеному строку надання додаткових документів, передбаченому частиною восьмою статті 55 Кодексу.

Враховуючи, що додаткові документи подані з порушенням законодавчо встановленого 80 - денного терміну, у митниці відсутні підстави для розгляду документів.

Отже, суд вважає, що відповідачем виявлені розбіжності так і не були усунуті позивачем. Враховуючи зазначені результати перевірки, невідповідності відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та за результатами розгляду додатково наданих документів, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, неподання позивачем згідно зі сформованим митницею переліком, у митниці відсутні підстави для визнання заявленої позивачем митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості.

Як встановлено судом під час розгляду справи по суті, неможливість застосування першого методу обумовлена тим, що позивач не надав затребувані митницею додаткові документи, наявністю розбіжностей в наданих документах, ненаданням позивачем обґрунтувань таких розбіжностей, а також, неможливістю обрахування всіх складових митної вартості.

У зв'язку з цим, відповідач послідовно перейшов до другорядних методів визначення митної вартості.

Відповідно до ст. 59 МК України у разі, якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МК України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких, збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу, визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 60 МКУ - (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів) у разі, якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58 і 59 МКУ, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких, збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому, виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. Відсутність інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст. ст. 62, 63 МКУ) повинні ґрунтуватися на даних, які є об'єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність необхідних документів унеможливила застосування зазначених методів.

Тому, під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки, виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.

Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (ст. 64 МКУ) базується на світовій практиці, згідно якої, в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.

Визначена митна вартість товарів ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товарів за МД від 26.04.2014р. №10080000/2014/109776.

При цьому, посадовою особою Дніпропетровської митниці у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за № 883/21195 зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Також, посадовою особою митниці зазначено, про проведення консультацій з декларантом та про здійснення коригування митної вартості товару із застосуванням другорядного методу, відповідно до МКУ. З урахуванням наявної у митному органі інформації про вартість аналогічних товарів.

Відповідно до ст. 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, у зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що рішення Дніпропетровської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів та картка відмови прийняті відповідно до норм чинного законодавства та скасуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при вирішені справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю, або частково.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

За подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Станом на 1 січня 2014 року мінімальна заробітна плата складає 1218,00 грн.

У звязку з чим, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Фаворит" на користь державного бюджету України решту судового збору 2 959,74 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Фаворит" до Дніпропетровської Митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення № 110080000/2014/100172/1 від 23.07.2014р., визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації № 110080000/2014/00216 від 23.07.2014р. - відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Фаворит" на користь державного бюджету України решту судового збору 2 959,74 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови, відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька