Справа № 2а-13686/12/2070
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2015р. м. Київ К/800/26736/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіБорисенко І.В.
суддів Кошіля В.В.
Моторного О.А.
розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуКуп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області Державної податкової служби
на постанову та ухвалуХарківського окружного адміністративного суду від 26.02.2013 Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2013
у справі № 2-а-13686/12/2070
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
доКуп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області Державної податкової служби
провизнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області Державної податкової служби, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 28.11.2012 за №, №, №, №, №, №;

- визнати противоправними дії фахівців Куп'янської ОДПІ щодо признання про порушення позивачем вимог чинного законодавства в частині донарахованих сум податкових зобов'язань за податковими повідомленнями-рішеннями;

- скасувати розрахунки по зобов'язанню щодо сплати сум пені на загальну суму 44711,49 грн.;

- визнати противоправними та незаконними розрахунки щодо сплати сум пені на загальну суму 44711,49 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2013, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2013, позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області Державної податкової служби від 28.11.2012 за №, №, №, №, №, визнано противоправними дії Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області Державної податкової служби щодо нарахування у відношенні Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 пені на суму 44711,49 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач подав касаційну скаргу, у відповідності до якої, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що:

- у період з 01.10.2009 по 31.03.2011 позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, а в період з 01.04.2011 по 31.03.2012 - на загальній системі оподаткування;

- відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 по 30.06.2012, за результатами якої складено акт №426/17- від 12.11.2012;

- названим актом перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема, вимог:

· пп.9.12.2 п.9.12 ст.9, пп. «а» п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», абз.4 пп.5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», ст.1, ст.4, ст.5 Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства» №727/98 від 03.07.1998 року, ст.13 та ст.14 розділу IV Декрету КМУ «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 №13-92, п.177.1, п.177.2, п.177.5, п.177.9, п.177.11 ст.177, п.138.2 ст.138, п.177.4 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено суму податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб за 2010 рік на суму 41 144 грн., за 2011 року на суму 523 716 грн., за 1 квартал 2012 року на суму 13 285 грн.;

· п.292.6 ст.292 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності» від 04.11.2011 №4014-УІ, результаті не включення позивачем до доходу платника єдиного податку в період з 01.04.2012 по 30.06.2012 дохід від реалізації лісоматеріалів в сумі 246 652 грн.;

· п.181.1 ст.181, п.183.1 та п.183.4 ст.183, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, в результаті заниження позивачем податку на додану вартість на суму 326 728грн.;

· п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України, в результаті ненадання позивачем декларації з ПДВ за період з січня 2011 року по березень 201 2року;

· пп. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, п.3.2, п.3.3 ст.З Наказу ДПА України від 29.09.2003 №451 «Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф.№1ДФ) і Порядку заповнення і подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», Наказу ДПА України від 24.12.2010 №1020 (чинного на момент скоєння порушення), в результаті подання не в повному обсязі загального податкового розрахунку ф.1 ДФ за 2011 рік, І квартал 2012 року щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку - фізичних осіб підприємців;

· п.1, п.2 ст.З, п.1 ст.17 Закону України «Про застосування електронних контрольно-касових апаратів та товарно-касових книг при розрахунках із споживачами у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки позивачем не проведено через РРО виручку, отриману від реалізації лісоматеріалів за готівкові кошти в період з січня 2011 року по березень 2012 року на суму 1 080 646,92 грн., перебуваючи на загальній системі оподаткування;

- на підставі названого акту перевірки відповідачем, зокрема, прийнято:

1) податкове повідомлення-рішення № від 28.11.2012, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 375 748 грн.;

2) податкове повідомлення-рішення № від 28.11.2012, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 116 893,25 грн.;

3) податкове повідомлення-рішення № від 28.11.2012, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на доходи на суму 510 грн.;

4) податкове повідомлення-рішення № від 28.11.2012, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1,00 грн.;

5) податкове повідомлення-рішення № від 28.11.2012, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем єдиний податок на суму 12 330 грн.

Відповідач дійшов висновку про вчинення позивачем вищевказаних порушень з огляду на те, що позивач у 4 кварталі (грудні) 2010 року перевищив граничний розмір виручки у 500 000 грн., передбачений ч.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкта малого підприємництва», оскільки у період, який підлягав перевірці, позивач здійснив реалізацією лісоматеріалів населенню за готівку з торговою націнкою 5%. На підставі наданої підприємцем на перевірку Книги обліку доходів та витрат (форми 10) № 150 від 07.04.2011 було з'ясовано, що залишки лісоматеріалів згідно графи 2 (на початок звітного періоду) та графи 11 (на кінець звітного періоду) відсутні, інші підтверджуючі документи щодо наявності залишків лісоматеріалів під час проведення перевірки та при наданні і розгляду заперечення до Куп'янської ОДПІ не надавались.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивував своє рішення тим, що висновки акту перевірки щодо перевищення позивачем законодавчо встановленого ліміту виручки за 2010 рік, що потягло за собою прийняття податкових повідомлень-рішень від 28.11.2012 за №, №, №, №, №, є хибними та такими, що не ґрунтуються на даних первинного обліку позивача.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, зокрема, для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їхніх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 000 грн.

Згідно ст.6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником, зокрема, податку на додану вартість (крім випадку, коли юридична особа обрала спосіб оподаткування доходів за єдиним податком за ставкою 6 відсотків) та податку на доходи фізичних осіб (для фізичних осіб - суб'єктів малого підприємництва).

За змістом ст.5 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкта малого підприємництва» Виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Таким чином, до обсягу виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) необхідно включати суми всіх коштів, що надійшли на розрахунковий рахунок або (та) в касу платника єдиного податку - фізичної особи у звітному податковому періоді.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за 2010 рік сума отриманої виручки позивачем складає 156 946 грн., що підтверджується звітом платника єдиного податку, та не суперечить акту перевірки. Відповідно до руху коштів по розрахунковому рахунку позивач у 2010 році отримав виручку на суму 108 041,69 грн. Також, позивачем у 2010 році було здійснено реалізацію лісоматеріалів за готівкові кошти на загальну суму 48 904,31 грн., що підтверджується копіями прибутково-касових ордерів за 2010 рік.

У 2010 році позивачем було отримано від ДП «Куп'янського Лісгоспу» лісоматеріалів на загальну суму (в цінах придбання) 337 041,15 грн. Вказані лісоматеріали у 2010 році були передані позивачем на відповідальне зберігання до м. Єнакієве Донецької області, що підтверджується договором зберігання № 07/1 від 01.07.2010 та актом прийому-передачі лісоматеріалів. Транспортування вказаних лісоматеріалів було здійснено на підставі договору №1 від 01.01.2010.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позивач не перевищив граничний розмір виручки за 2010 рік, оскільки відповідач при обрахуванні розміру виручки позивача помилково включив не лише фактично отримані кошти, а і суми, які фактично позивачем не були отримані.

Судами встановлено, що згідно показників звіту платника єдиного податку та руху коштів по розрахунковому рахунку позивач за 1 квартал 2011 року отримав виручку на суму 85 169 грн. Крім того, у цьому ж періоді позивачем були реалізовані лісоматеріали за готівкові кошти на загальну суму 0,45 грн., що підтверджується копією прибутково-касового ордеру.

За 2-4 квартали 2011 року сума отриманого позивачем доходу від підприємницької діяльності складала 329 475 грн., що вказано у податковій декларації про майновий стан і доходи (загальна система оподаткування). Відповідно руху коштів по розрахунковому рахунки у 2-4 кварталі 2011 року позивачем отримано валовий доход (виручки) на суму 302 373,9 грн. Реалізація лісоматеріалів за готівкові кошти у цьому періоді не здійснювалась.

Судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що відповідачем не доведено факт реалізації позивачем лісоматеріалів, отриманих від ДП «Куп'янського Лісгоспу» за 1-4 квартали 2011 року на загальну суму 898 209,10 грн., при цьому платником податків були надані документи, які свідчать, що вказані лісоматеріали у 2011 році були передані на відповідальне зберігання.

За змістом п.177.1, п.177.2. ст.177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто, різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Оскільки відповідачем не доведено факт реалізації позивачем товару на всю суму придбання лісоматеріалів, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що позивач, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, не перевищив законодавчо встановлений ліміт виручки, не повинен був перейти на загальну систему оподаткування та звітності з 01.01.2011 та, відповідно, не мав підстав для подання заяви про реєстрацію платником ПДВ, оскільки не перевищив доход у 300 000 тис грн. по операціях за 2010, в той час як відповідач всупереч положень Податкового кодексу України включив в обрахування оподаткованого доходу позивача вартість придбаного товару під час перебування платником податків на загальній системі оподаткування.

Згідно пп.129.1.1 п.129.1 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Колегія судів касаційної інстанції погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо протиправності дії відповідача по нарахуванню позивачу пені на суму 44 711,49 грн., оскільки нарахування пені було здійснене контролюючим органом до настання строку погашення узгодженого грошового зобов'язання.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних судових рішень в оскаржуваній частині судами першої та апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень в оскаржуваній частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2013 залишити без змін .

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Борисенко

Судді В.В. Кошіль

О.А. Моторний