Справа № 826/12513/14
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфотакс Плюс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2014 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфотакс Плюс» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкових-повідомлень рішень № , № , № від 21.07.2014, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Інфотакс Плюс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 21.07.2014, № від 21.07.2014, № від 21.07.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2014 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги. Апеляційну скаргу апелянт мотивує тим, що позивачем надано суду всі необхідні первинні документи, які вказують на вчинення господарських операцій, а саме документи, які містять фактичні обставини - дату операції, кількість товару (послуг), його вартість.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за відсутності фактів оплати послуг за договорами із Товариством з обмеженою відповідальністю «Грант тайм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдевелопмент», на підставі первинних документів, які не відображають рух активів в процесі здійснення господарських операцій, наявність ділової мети та економічної доцільності, необґрунтовано сформовано податковий кредит та валові витрати.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів і зборів у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Інфотакс плюс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 04.10.2011 по 31.05.2014.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Інфотакс плюс»:

- підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на прибуток за 2013 року у сумі 137 807,00 грн та завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за I квартал 2014 року у сумі 660 833,00 грн;

- пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість у розмірі 277 227,00 грн.

За наслідками перевірки ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів і зборів у м. Києві складено акт № 1222/26-59-22-03/37853822 від 08.07.2014 та прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 21.07.2014, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 172 259,00 грн у тому числі: 137 807,00 грн - основний платіж, 34 452,00 грн - штрафні (фінансові) санкції;

№ від 21.07.2014, яким позивачеві зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 660 833,00 грн;

№ від 21.07.2014, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість 346 534,00 грн у тому числі: 277 227,00 грн - основний платіж, 69 307,00 грн - штрафні (фінансові) санкції.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «Інфотакс плюс» (замовник) та ТОВ «Грант Тайм» (виконавець) укладено договір про надання консалтингових послуг №1-14 від 08.01.2014, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надавати замовнику комплексні консалтингові послуги, які полягають у розробці бізнес-плану розвитку підприємства; розробки інвестиційного проекту будівництва мережі кафе; консультування з приводу проектного фінансування інвестиційного проекту.

На підтвердження виконання умов договорів, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано копії договору про надання консалтингових послуг № 1-14 від 08.01.2014; додатку до договору від 03.03.2014; акту прийому-передачі векселів від 28.03.2014; векселя від 28.03.2014; акту здачі-прийняття робіт № 12 від 31.01.2014; податкової накладної № 1074 від 31.01.2014; копія інвестиційного проекту.

Також, між ТОВ «Інфотакс плюс» (довіритель) та ТОВ «Укрдевелопмент» (комерційний агент) укладено агентський договір № 10/11-13 від 01.06.2013, відповідно до якого комерційний агент в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, за агентську винагороду зобов'язується надавати довірителю послуги із сприянню у вчинені від імені та за рахунок довірителя правочинів, а саме: пошук потенційних покупців РРО та витратних матеріалів.

На підтвердження виконання умов договорів, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано копії агентського договору №10/11-13 від 01.06.2013; актів надання послуг за відповідні періоди; податкових накладних за відповідні періоди; звітів комерційного агенту за відповідні періоди.

Всі документи підписані та скріплені печатками сторін та мають всі реквізити відповідно до чинного законодавства України.

Доказів того, що первинні документи підписані неуповноваженими особами відповідачем не надано.

Колегія суддів вважає, що зазначені документи є первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом апеляційної інстанції не встановлено відсутність документів бухгалтерського і податкового обліку, необхідних для підтвердження задекларованих показників податкового кредиту по операціям з контрагентами, обов'язок ведення і зберігання яких покладено на позивача. Також не встановлено порушень в оформленні наданих фінансово-господарських документів вимогам чинного законодавства.

Частиною четвертою статті 91 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За змістом зазначеної норми державна реєстрація юридичної особи є юридично значимою дією, з якою цивільне та господарське законодавство пов'язує виникнення цивільної правоздатності.

На момент вчинення господарських правовідносин між позивачем та контрагентами і на момент фактичного виконання даних господарських відносин, контрагенти позивача, як юридичні особи були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та зареєстровані платниками податку на додану вартість, тому були зобов'язаний нараховувати ПДВ та згідно з п. 201.4 ст. 201 ПК виписувати податкові накладні, які згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України є законною підставою для формування податкового кредиту.

Фактичні обставини справи засвідчують здійснення господарської діяльності між позивачем та контрагентами і правомірність нарахування податкового кредиту відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище господарських відносин.

У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 зазначено, що згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, саме на податкові органи покладається обов'язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні грошові зобов'язання.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Відповідач не спростував належними засобами доказування дійсність господарських зобов'язань, фінансово-господарських документів та достовірність внесених у них відомостей.

У свою чергу, ДПІ у Шевченківському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві на спростування реальності господарських операцій, здійснених між ТОВ «Інфотакс плюс» та його контрагентами: ТОВ «Грант тайм» та ТОВ «Укрдевелопмент» вказано на акти:

ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів і зборів у місті Києві № 1057/2659/22-02/38123047 від 16.04.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання товариства з обмеженою відповідальністю «Грант тайм» щодо підтвердження господарських відносин із постачальниками та покупцями за період з 01.02.2013 по 28.02.2014»;

ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів і зборів у місті Києві № 1068/26-55-22-09/38489433 від 04.04.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Укрдевелопмент» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків: ТОВ «УЦК» за листопад 2013 року, ТОВ «Компанія Оптіма-маркет» за листопад-грудень 2013».

Однак, враховуючи, що юридична відповідальність має індивідуальний характер, позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентами позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо відсутності реальності відповідних господарських операцій.

Здійснення господарської діяльності контрагентами не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов'язок суб'єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента. Відомості, що є обов'язковими для перевірки підприємством стосовно свого контрагента, це включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також наявність свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість на час здійснення господарських операцій. Як вже зазначалось, на період господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Грант тайм» та ТОВ «Укрдевелопмент» останні були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також платниками податку на додану вартість, установчі та реєстраційні документи не визнавались недійсними.

Згідно частини четвертої ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо неведення господарської діяльності контрагентами позивача та наявності наміру у сторін щодо уникнення або зменшення оподаткування фінансових результатів виконання господарських операцій, укладання правочину з порушенням компетенції.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт надання контрагентами позивача послуг із сприяння у вчиненні від імені та за рахунок довірителя правочинів (пошук потенційних покупців РРО та витратних матеріалів), консалтингових послуг, та доказів, які б могли підтвердити, що такі послуги виконано, оскільки дане твердження спростовується матеріалами справи, а саме поданими до суду документами, які підтверджують надання таких послуг та результатів виконання таких послуг у власній господарській діяльності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що надані позивачем документи не є належними доказами виконання контрагентами умов договорів, оскільки, враховуючи вимоги ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. При цьому, надані позивачем первинні бухгалтерські документи, відповідають вимогам ст.9 вищенаведеного Закону.

За таких обставин, враховуючи правомірне формування податкового кредиту та валових витрат, встановлення колегією суддів на підставі матеріалів справи реальності здійснення господарських операцій, наявності доказів надання послуг та проведення оплати за їх надання, використання результатів наданих послуг у господарській діяльності позивача, колегія суддів доходить висновку про недоведеність відповідачем в порушення частини другої ст. 71 КАС України правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № , № , № від 21.07.2014, які є протиправними.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфотакс Плюс» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2014 скасувати та ухвалити нову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфотакс Плюс» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкових-повідомлень рішень № , № , № від 21.07.2014 задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № , № , № від 21.07.2014.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 17.03.2015.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.