Справа № 822/7/15
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/7/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКозачок І.С.
при секретаріНетичай Ю.В.
за участі: представника позивача представника відповідача представника третьої особиОСОБА_3 Сурника М.О. Кундиловської М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Хмельницької митниці третя особа - Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Хмельницької митниці, третя особа - Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому.

Просить скасувати прийняті Хмельницькою митницею податкові повідомлення - рішення від 21 лютого 2013 року №020 та №021.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що правомірно здійснив декларування вартості автомобіля, подавши митним органам інвойс від 24.09.2010 року на суму 40 000 євро.

Представник позивача пояснив, що позивач особисто будь - який товар на митну територію України не ввозив, порушення вимог митного законодавства не вчиняв. Вказує, що відповідачем здійснений неправильний вибір методу визначення реальної ціни ввезеного товару.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує.

Представник відповідача позов не визнає, надав до суду письмові заперечення. Зазначає, що на підставі інформації, що надійшла від митних органів республіки Польща, відповідачем проведено перевірку дотримання позивачем законодавства України з питань державної митної справи при митному оформленні товару за вантажною митною декларацією №400000011/2010/001040.

Під час перевірки встановлено факт заниження митної вартості товару на суму 42 086 грн. 23 коп.

Вважає оскаржувані податкові повідомлення - рішення правомірними. У задоволенні позову просить відмовити.

Представник Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому заперечує проти позову, просить відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у період з 15.01.2013 року по 17.01.2013 року працівниками Хмельницької митниці у зв'язку з надходженням від уповноважених органів Республіки Польща документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершене, та недостовірність відомостей, що в них містяться, на виконання наказу Хмельницької митниці від 10.01.2013 року №14 "Про проведення перевірки", проведено невиїзну документальну перевірку стану дотримання фізичною особою ОСОБА_6 (код ДРФО НОМЕР_1) законодавства України з питань державної митної справи при митному оформленні товарів за вантажною митною декларацією №400000011/2010/001040.

За результатами перевірки складений акт №Н/0003/2013/400000000/НОМЕР_1 від 17.01.2013 року.

У висновках акту перевірки зазначено, що позивач порушив вимоги ст. 267 Митного кодексу України в частині достовірності визначення митної вартості товарів, що спричинило несплату до Державного бюджету України належних податків. Сума заниження податкового зобов'язання фізичною особою ОСОБА_6 складає 42 086 грн. 23 коп. (з них мито - 13 151 грн. 95 коп., ПДВ - 28 934 грн. 28 коп.). Кошти у сумі 42 086 грн. 23 коп., підлягають сплаті до Державного бюджету України.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 21 лютого 2013 року:

- №020, яким визначено суму податкового зобов'язання в розмірі 16 439 грн. 94 коп. (у тому числі за основним платежем 13 151 грн. 95 коп. та за штрафними санкціями 3 287 грн. 99 коп.);

- №021, яким визначено суму податкового зобов'язання в розмірі 36 167 грн. 85 коп. (у тому числі за основним платежем 28 934 грн. 28 коп. та за штрафними санкціями 7 233 грн. 57 коп.).

Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначався Порядком здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 року № 339, який був чинний на момент виникнення правовідносин між позивачем та митницею та на момент направлення запиту до митних органів Республіки Польща (далі - Порядок № 339). З 01.06.2012 року це питання регулюється Митним кодексом України.

Відповідно до п.3 Порядку №339, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів після завершення операцій їх митного контролю, митного оформлення та пропуску через митний кордон України здійснюється митним органом, зокрема, при надходженні від митних органів іноземних держав інформації про не підтвердження автентичності документів, поданих митному органові України щодо товарів, митне оформлення яких завершене, та недостовірність відомостей, що в них містяться, а також виявлення обставин, що вплинули на митну вартість товарів і не були відомі або документально підтверджені на момент здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з п.58.1 ст.58 ПК України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Як видно з матеріалів справи, 07.10.2010 року позивачем здійснене оформлення товару, який згідно з гр. 31 вантажно - митної декларації мав наступний опис: "Легковий автомобіль: торгівельна марка згідно із довідником - LAND ROVER DISCOVERY; ідентифікаційний номер ТЗ (номер кузова) НОМЕР_3; загальна кількість місць, включаючи місце водія за документами виробника - 5; призначення - пасажирський (для перевезення людей); тип двигуна дизельний, робочий об'єм циліндрів 2993 см. куб. (180 кВт.), номер двигуна НОМЕР_2; новий, календарний рік виготовлення 2010, модельний рік виготовлення 2010; колір сірий; тип кузова - універсал; категорія ТЗ-М1; колісна формула 4х4; виробник LAND ROVER, Великобританія. Країна виробництва - GB (Великобританія)".

При митному оформленні товару позивачем був наданий інвойс від 24.09.2010 року №FN/L/00169/2010, виданий "JLR Centrum Sp. Z.о.о.", відповідно до якого фактурна вартість вищевказаного автомобіля, кузов №SALLAAAF4AA550912, 2010 року виготовлення, становила 40 000 EUR (у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України на день митного оформлення - 438 398 грн. 28 коп.). Відповідно до поданої при митному оформленні калькуляції транспортних витрат б/н від 07.10.2010 року витрати на перевезення вказаного автомобіля становили 96 EUR (у перерахунку за офіційним курсом НБУ на день митного оформлення - 1 052 грн. 16 коп.). Базою для оподаткування товару при його митному оформленні була митна вартість, визначена з урахуванням наданих позивачем документів на рівні 439 450 грн.44 коп.

Згідно із документами, отриманими від митних органів Республіки Польща, товар був реалізований компанією "JLR Centrum Sp. Z.о.о." на підставі фактури №FР/00167/2010 від 23.09.2010 року, відповідно до якої його вартість становила 52 000 EUR.

Крім того, в матеріалах справи присутні фактури №FN/L/00169/2010 від 24.09.2010 року, відповідно до якої його вартість становила 40 000 EUR (у перерахунку за офіційним курсом НБУ на день митного оформлення - 438 398 грн. 28 коп.) та рахунок від 24.09.2010 року №FVW/1/9/2010, відповідно до якого вартість додаткового оснащення автомобіля LAND ROVER DISCOVERY, номер кузова НОМЕР_3 становила 12 000 EUR (у перерахунку за офіційним курсом НБУ на день митного оформлення - 131 519 грн. 48 коп.).

Відповідно до статті 264 МКУ заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до п. 3 договору купівлі - продажу від 09.08.2010 року №Р/100/АК/2010, укладеного між ТОВ "JLR CENTRUM" та ОСОБА_6 вартість автомобіля становить 52 000 євро.

Статтею 267 МКУ визначено, що митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. До переліку витрат, які мають включатися до митної вартості товарів, якщо вони не були включені раніше, згідно статті 267 МКУ, входять витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Як видно з матеріалів справи, транспортний засіб був проданий позивачу за ціною 52 000 євро. Поряд з цим, під час ввезення та проведення митного оформлення автомобіля митним органам України був наданий інвойс на суму 40 000 євро.

Отже, з урахуванням документів, наданих митними органами Республіки Польща, встановлено факти заниження митної вартості товару на загальну суму 42 086 грн. 23 коп., що є порушенням ст. 267 МКУ у частині достовірності визначення митної вартості товарів, що спричинило несплату до Державного бюджету України належних податків.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 158-163, КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 06 березня 2015 року 10.00

Суддя/підпис/І.С. Козачок
"Згідно з оригіналом" Суддя І.С. Козачок