Справа № 132/1749/13-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 березня 2015 року м. Київ В/800/1159/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Горбатюка С.А., Кравцова О.В., Цуркана М.І., Чалого С.Я., перевіривши заяву управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в Калинівському районі Вінницької області про визнання права на пільгову пенсію та визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області подало до Вищого адміністративного суду України заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2014 року, прийнятої за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в Калинівському районі Вінницької області про визнання права на пільгову пенсію та визнання дій незаконними.

У заяві заявник просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2014 року з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, посилаючись при цьому на неоднакове застосування Вищим адміністративним судом України, як судом касаційної інстанції, одних і тих самих норм матеріального права, що, на його думку, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В заяві зазначає, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2014 року у справі № К/800/53970/14 прийнята з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права, ніж постанова Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2014 року у справі № К/800/18539/14.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Пленум Вищого адміністративного суду України у пункті 4 постанови від 13 грудня 2010 року № 2 "Про судову практику застосування статей 235- 240 Кодексу адміністративного судочинства України" роз'яснив судам, що заява про перегляд рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах може бути подана за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, ухвалення різних за змістом судових рішень; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема, різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі, різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню, різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню, різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2014 року № К/800/53970/14, яка є предметом оскарження, суддя-доповідач з посиланням на пункт 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Калинівському районі Вінницької області на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 16 липня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року, оскільки зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Предметом спору у справі є правомірність відмови УПФ в Калинівському районі Вінницької області у зарахуванні періоду роботи позивача з 21 серпня 1992 року по 23 жовтня 2000 року на посаді наборщика вручну у ТОВ «Калинівська друкарня» для призначення пенсії на пільгових умовах у зв'язку із не проведенням підприємством атестації робочого місця.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку, що права ОСОБА_5 про призначення їй пільгової пенсії порушені невиконанням зобов'язання роботодавцем, а тому підлягають судовому захисту.

Водночас, суд першої інстанції зазначив, що атестація робочих місць не проводилась у зв'язку з відсутністю коштів на відповідній бюджетній програмі, але при цьому роботи виконувались повний робочий день у повному обсязі.

Предметом спору у справі № К/800/18539/14 за позовом ОСОБА_6 до управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області, треті особи ВАТ «Вінніфрут», ПАТ Калинівське РП «Агромаш», про визнання неправомірною відмову в призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, є правомірність відмови УПФ у Калинівському районі Вінницької області у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 29 грудня 2000 року по 16 лютого 2005 року позивача за посадою електрозварника ручної зварки, що передбачена Списком № 2, через не проведення атестації робочого місця.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову та приймаючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що оскільки відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 призначаються за результатами атестації робочих місць, тому відмова УПФ у Калинівському районі Вінницької області зарахувати період роботи позивача на посаді електрозварника ручного зварювання в приміщенні з 29 грудня 2000 року по 16 лютого 2005 року, яка включена до Списку № 2, до пільгового стажу внаслідок не проведення атестації цієї посади на підприємстві є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Таким чином зі змісту доданих до заяви судових рішень вбачається неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, у зв'язку з чим суд касаційної інстанції прийняв різні за змістом судові рішення.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2014 року.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в Калинівському районі Вінницької області про визнання права на пільгову пенсію та визнання дій незаконними, для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: