Справа № К/9991/85183/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/85183/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. головуючого,

Головчук С.В.,

Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Сімферопольського прикордонного загону Державної прикордонної служби України на постанову Євпаторійського міського суду від 04 червня 2009 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Сімферопольського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про стягнення одноразової грошової допомоги,

в с т а н о в и л а :
У січні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позо вом, в якому зазначав, що у листопаді 2007 року його звільнено з військової служби, а у лютому 2008 року встановлено ІІІ групу інвалідності та у зв`язку з цим у листопаді 2008 року виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 14 040 грн..

Посилаючись на те, що грошова допомога повинна бути обчислена з посадового окладу, введеного з 01 січня 2008 року постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», оскільки інвалідність встановлена у лютому 2008 року, а не з грошового забезпечення на час звільнення, просив суд стягнути недоплачену одноразову грошову допомогу в сумі 44 460 грн., витрати на правову допомогу у сумі 300 грн. та витрати на оплату інформаційно-технічного збору 30 грн..

Постановою Євпаторійського міського суду від 04 червня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2009 року, позов задоволено: стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) недоплачену одноразову грошову допомогу 44 460 грн. та судові витрати 330 грн.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач просив скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом начальника Сімферопольського прикордонного загону від 28 листопада 2007 року № 311-ос ОСОБА_1 , звільненого з військової служби в запас Збройних Сил України за пунктом «б» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я), з 30 листопада 2007 року виключено зі списків особового складу.

25 лютого 2008 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв`язку з чим 06 червня 2008 року він звернувся до начальника Сімферопольського прикордонного загону з заявою про виплату допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності.

Рішенням комісії Державної прикордонної служби України від 12 вересня 2008 року № 179 позивачу призначено одноразову грошову допомогу, передбачену статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 36-місячного грошового забезпечення в сумі 14 040 грн. та наказом начальника Сімферопольського прикордонного загону від 10 листопада 2008 року № 1109 зобов`язано її виплатити.

Обчислюючи розмір спірної грошової допомоги відповідач керувався положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» відповідно до якої розмір грошового забезпечення складається з посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років.

Вирішуючи спір суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що обчислення розміру одноразової грошової допомоги повинно проводитися відповідно до посадових окладів, введених з 01 січня 2008 року постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», оскільки інвалідність позивачу була встановлена 25 лютого 2008 року.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності військовослужбовцю виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї статті Закону Кабінет Міністрів України 28 травня 2008 року постановою № 499 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, який установив, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01 січня 2007 року, здійснюється згідно з даним Порядком.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 даного Порядку, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, у розмірі 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Абзацом п`ятим підпункту 4 пункту 2 Порядку передбачено, що для військовослужбовців, звільнених із служби, грошове забезпечення визначається на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років.

Водночас частина друга статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» елементи грошового забезпечення визначає по-іншому: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами для визначення складових грошового забезпечення щодо виплати одноразової грошової допомоги слід застосовувати положення не постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, а Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який має вищу юридичну силу.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 12 листопада 2013 року (справа № 21-383а13), 28 січня 2014 року (справи №№ 21-475а13, 21-477а13), 11 лютого 2014 року (справа № 21-495а13), 4 березня 2014 року (справа 21-31а14), 15 квітня 2014 року (справа № 21-78а14), 10 червня 2014 року (справа № 21-171а14).

Таким чином суди попередніх інстанцій прийшли до правомірного висновку, що позивач має право на перерахунок одноразової грошової допомоги, виплаченої відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499. Проте прийшов до помилкового висновку, що для обчислення допомоги необхідно брати грошове забезпечення станом на день встановлення інвалідності (лютий 2008 року), а не на день звільнення. Таким чином залишилося не з`ясованим питання розміру грошового забезпечення, яке було призначено позивачу при звільненні зі служби, а його з`ясування необхідне для обчислення грошової допомоги, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Апеляційний суд не звернув уваги на зазначені порушення та не виправив дану правову помилку.

Також, стягуючи на користь позивача судові витрати у сумі 330 грн. суди попередніх інстанцій не перевірили обґрунтованість даної позовної вимоги. Зокрема, не перевірено понесені витрати на надані юридичні послуги в сумі 300 грн., оскільки у справі відсутня квитанція про оплату позивачем таких послуг, а оплата за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи не передбачена статтею 87 Кодексу адміністративного судочинства України (види судових витрат).

Допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу Сімферопольського прикордонного загону Державної прикордонної служби України задовольнити частково.

Постанову Євпаторійського міського суду від 04 червня 2009 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2009 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ С.В. Головчук /підпис/ І.Я. Олендер /підпис/ З оригіналом згідно Помічник судді: В.М.Коваленко