Справа № 2а-12094/10/1370
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року № 2а-12094/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костецького Н.В.

за участю секретаря судового засідання Приймака С.І.

представника позивача Лаврика А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до ОСОБА_3, третя особа Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції про стягнення податку з власників транспортних засобів,

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області звернулася у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа Львівській відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції про стягнення податку з власників транспортних засобів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що громадянин ОСОБА_3 у відповідності до ст.ст. 1, 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, є платником податку з власників транспортних засобів при першій реєстрації в Україні і зобов'язаний сплатити згаданий податок за 2009 рік перед реєстрацією транспортних засобів в уповноважених органах. Враховуючи те, що сума податку за 2009 рік відповідачем не сплачена, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 податок з власників транспортних засобів в розмірі 86 220, 00 грн.

У зв'язку з проведенням реорганізації Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова судом здійснено заміну позивача на належного правонаступника - Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши заперечення відповідача розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст.18 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вміщений у ч. 2 цієї ж статті принцип диспозитивності визначає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідного до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

До спірних правовідносин суд застосовує Закон України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» № 1963-ХІІ від 11 грудня 1991 року, чинний на момент існування правових відносин між сторонами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» № 1963-ХІІ від 11 грудня 1991 року, платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до вимог ст. 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Положеннями ст. 5 згаданого Закону передбачено, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні.

Листом Львівський відділ реєстраційно-екземенаційної роботи Державтоінспекції при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 31.08.2010 року вих. № 9/2074 «Щодо надання інформації про проведення першої реєстрації автомобілів ввезених на територію України» повідомив, що громадянин ОСОБА_3 зареєстрував транспортні засоби марки MERCEDES - BENZ SPRINTER 310 D, 1998 р.в., р.н. НОМЕР_1, MERCEDES - BENZ SPRINTER 212 D, 1998 р.в. НОМЕР_4, MERCEDES - BENZ SPRINTER 210 СDІ, 1998 р.в., р.н. НОМЕР_2 (а.с.7).

Вищезазначені транспортні засоби відповідно до ст. 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» є об'єктом оподаткування. Виходячи із встановлених ст.ст. 3, 5 вищевказаного Закону ставок податку за вказані транспортні засоби з розрахунку за 2009 рік належить до сплати 86 220,00 грн.(а.с.6).

Відповідачу направлено виклик рекомендованим листом з повідомленням про вручення, щодо сплати податку з власників транспортних засобів за 2009 рік за автомобілі марки MERCEDES - BENZ SPRINTER 310 D, 1998 р.в., р.н. НОМЕР_1, MERCEDES - BENZ SPRINTER 212 D, 1998 р.в. НОМЕР_4, MERCEDES - BENZ SPRINTER 210 СDІ, 1998 р.в., р.н. НОМЕР_2. Лист вручено платнику 13.09.2010 року, але сума нарахованого податку в сумі 86 220, 00 грн. до місцевого бюджету Шевченківського району не надходила,

05.11.2010 року ДПІ у Шевченківському районі м. Львова проведено перевірку за даними ДПА та ДАІ щодо повноти та своєчасності сплати податку з власників транспортних засобів відповідачем. За результатами такої перевірки складено довідку №26275/17-010 від 05.11.2010 року, якою підтверджується факт несплати відповідачем податку з власників транспортного засобу в сумі 86 220,00 грн. (а.с.5).

Згідно з ч.6 ст.5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Враховуючи вказані вище норми, є очевидним, що ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, 07.08.2009 року здійснено першу реєстрацію транспортного засобу марки MERCEDES - BENZ SPRINTER 310 D, 1998 р.в., р.н. НОМЕР_1, 30.12.2009 року автомобіль марки MERCEDES - BENZ SPRINTER 212 D, 1998 р.в. НОМЕР_4 та автомобіль марки MERCEDES - BENZ SPRINTER 210 СDІ, 1998 р.в., р.н. НОМЕР_2.

Суд встановив, що ОСОБА_3,оскаржував в судовому порядку дії Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління державної автомобільної інспекції Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Такі обставини, (тобто ті, що встановлені в судовому рішенні іншого суду, яке набрало законної сили (ч.1, ч.4 ст.72 КАС України)) є преюдиційними.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано положення ст. 255 КАС України, відповідно до якої постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Так, згідно з постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року у справі №813/6986/14 визнано протиправним та скасовано рішення Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо реєстрації на ім'я ОСОБА_3 транспортних засобів марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 310D, 1998 р.в., р.н.НОМЕР_1 (проведену 07.08.2009 року), MERCEDES-BENZ SPRINTER 212D, 1998 р.в., р.н. НОМЕР_3 (проведену 30.12.2009 року), MERCEDES-BENZ SPRINTER 210CDI, 1998 р.в., р.н. НОМЕР_2 (проведену 30.12.2009 року).

Вказана постанова набрала законної сили 31.01.2015 року, копія постанови долучена до матеріалів справи.

Отже, з наведеного вище слідує, що транспортні засоби марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 310D, 1998 р.в., р.н.НОМЕР_1 (проведену 07.08.2009 року), MERCEDES-BENZ SPRINTER 212D, 1998 р.в., р.н. НОМЕР_3 (проведену 30.12.2009 року), MERCEDES-BENZ SPRINTER 210CDI, 1998 р.в., р.н. НОМЕР_2 (проведену 30.12.2009 року) зареєстровано на ім'я ОСОБА_3 незаконно.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи суд дійшов висновку, що оскільки на час розгляду справи судом визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію на відповідача транспортних засобів марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 310D, 1998 р.в., р.н.НОМЕР_1 (проведену 07.08.2009 року), MERCEDES-BENZ SPRINTER 212D, 1998 р.в., р.н. НОМЕР_3 (проведену 30.12.2009 року), MERCEDES-BENZ SPRINTER 210CDI, 1998 р.в., р.н. НОМЕР_2 (проведену 30.12.2009 року) то відсутні підстави позову, зазначені у позовній заяві, відтак у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судові витрати відповідно до положень ст. 94 КАС України з сторін не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку передбаченому ст. 254 КАС України.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повий текст постанови виготовлено 20 березня 2015 року.

Суддя Костецький Н.В.