Справа № 2а-0870/3529/11
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 року 14:05 Справа № 2а-0870/3529/11

Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Чернової Ж.М.

при секретарі Батигіні О.В..

за участю:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Макаренков О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовом: Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до: Відкритого акціонерного товариства «Вільнянський маслозавод»

про: стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2010 році,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Відкритого акціонерного товариства «Вільнянський маслозавод» про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2010 році в загальному розмірі 34597,92грн. В своєму позові позивач зазначив, що Відкрите акціонерне товариство «Вільнянський маслозавод» використовує найману працю працівників, отже відповідно до вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" повинно забезпечувати працевлаштування інвалідів в установлених законодавством нормативах. Відповідно до «Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2010 рік», наданого підприємством, середньооблікова чисельність працюючих інвалідів на підприємстві відповідача повинна складати 4 особи, фактично складає 2 особи, тобто є меншою ніж установлено нормативом (не працевлаштовано 2 особи - інваліда), у зв'язку з чим, відповідачу було нараховано адміністративно-господарські санкції у сумі 34279,24грн. та пеня у сумі 318,68грн. Зазначену суму адміністративно-господарських санкцій та пені ВАТ «Вільнянський маслозавод» у добровільному порядку не сплатило, тому позивач просить стягнути з відповідача 34597,92грн. у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердивши зазначені в позові обставини.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідачем виконані усі обов'язки, покладені на нього Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», тобто він виділив та створив робочі місця для працевлаштування інвалідів, створив для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечив інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надав державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітував Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, таким чином вина товариства у невиконанні нормативу працевлаштування інвалідів відсутня, тому просить у задоволенні позову позивачу - відмовити.

На підставі ст. 160 КАС України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Вислухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно матеріалам справи, ВАТ «Вільнянський маслозавод» здійснює господарську діяльність на умовах використання найманої праці, та має у штаті 106 працівників.

20.01.2011 відповідачем - ВАТ «Вільнянський маслозавод» до органів Фонду соціального захисту інвалідів надано «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2010 рік», відповідно до якого, середньооблікова чисельність штатних працівників на підприємстві склала 106 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників - інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 4 особи.

Відповідно до ч.8 ст.69 Господарського кодексу України, підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування неповнолітніх, інвалідів, інших категорій громадян, які потребують соціального захисту. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

Відповідно до приписів ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4% середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно ст.18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у т.ч. спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З наданих сторонами доказів та пояснень вбачається, що на підприємстві відповідача постійно працювало 2 особи інваліда, даний факт не спростовується ні позивачем, ні відповідачем по справі. Проте, в судовому засіданні представник позивача стверджує, що останні 2 робочих місця не було зайнято. Представник відповідача посилаючись на надані ним докази стверджує, що ним були прийняті всі міри щодо працевлаштування інвалідів та на протязі року на підприємстві, прийнятті на роботу громадяни (інваліди) - не працювали цілий рік.

Згідно до звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів, на підприємстві відповідача на протязі 2010 року працювало 4 особи - інваліда: ОСОБА_2 - слюсар по ремонту обладнання, слюсар-котельщик, оператор котельної; ОСОБА_3 - охоронець; ОСОБА_4 - прачка; ОСОБА_5 - інженер-програміст. Однак, з огляду на надані відповідачем накази про прийняття на роботу та копії трудових книжок вбачається, що ОСОБА_2 прийнятий на роботу - 12.03.2010 на посаду слюсаря по ремонту обладнання; ОСОБА_3 прийнята - 02.08.2010 на посаду охоронця з випробувальним терміном 1 місяць (копії трудової книжки не надано); ОСОБА_4 відповідно до наказу від 05.05.2006р. та копії трудової книжки працює з 05.05.2006р. на посаді прачки; ОСОБА_5 наказом від 01.11.2010 прийнятий на посаду інженера - програміста (копія трудової книжки надана).

Твердження відповідача про зайнятість всіх робочих місць спростовується наданим наказом №11к від 01.01.2010 про створення робочих місць (посад) для інвалідів, відповідно до якого на підприємстві з 01.01.2010 повинні бути створені робочі місця для інвалідів (в кількості 4 посад), а саме: прибиральник території, машиніст холодильних установок, інженер-програміст, прачка (враховуючи те, що на підприємстві з 2006 року вже працювала 1 особа - інвалід). Тобто, створені наказом робочі місця не відповідають дійсному наміру відповідача прийняти на роботу зазначену категорію громадян. Вказане також підтверджується зверненням до Вільнянського районного центру зайнятості зі звітом підприємства відповідача про наявність вакансій, в яких відповідачем зазначено, що підприємству потрібні не ті посади, які створені відповідачем наказом №11к від 01.01.2010р., крім того, не співпадає кількість затребуваних працівників - інвалідів, з кількістю фактично працюючих громадян. Також, відповідно до листа Вільнянського районного центру зайнятості від 13.05.2011, до ВАТ «Вільнянський маслозавод» на протязі 2010 року були направлені особи з інвалідністю, проте жодного не було працевлаштовано на даному підприємстві.

З огляду на надані відповідачем докази вбачається, що відповідачем не було здійснено необхідних мір щодо працевлаштування 2 осіб - інвалідів.

За правилами ст.238 ГК України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Враховуючи те, що в діях відповідача мають місце порушення законодавства України про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, то до нього повині бути застосовані адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заявлені Запорізьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів Запорізької області вимоги про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Вільнянський маслозавод» адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2010 році у сумі 34597,92грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 7-12, 69-71, 158-163 КАС України, ст.ст.18, 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", ст.69, ст.238 Господарського кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Вільнянський маслозавод» на користь Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2010 році у розмірі 34 597 (тридцять чотири тисячі п'ятьсот дев'яносто сім ) гривень 92 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М.Чернова