Справа № 2а-10459/10/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2011 р. № 2а-10459/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.;

за участю:

секретаря судового засідання Андрушакевич Т.В.,

представника позивача Лещишин М.І.,

відповідач не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, -

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 24960 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивовані несплатою відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та невжиттям заходів щодо сплати вказаного податку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Суд належним чином виконав обов'язок щодо повідомлення відповідача. Проте, поштове відправлення було повернуто на адресу суду, у зв'язку з відсутністю відповідача за вказаною адресою. Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, відповідач вважається належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи, а тому суд ухвалив розглядати справу без його участі.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, є власником транспортного засобу марки FORD, модель TRANSIT, д.н.з. НОМЕР_1, 1998 року випуску, об'єм двигуна 2496 куб. см., який відповідно до ст. 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ, є об'єктом оподаткування.

Під час розгляду справи судом встановлено, що вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_2, не знятий з реєстрації в органах ДАІ, а отже, відповідач є платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та зобов'язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем проведено першу реєстрацію в Україні вказаних вище транспортних засобів, при цьому, квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів відповідачем не долучено, що підтверджується листом Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 31.08.2010 року вих. № 9/2074 та листом філії «Західне регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк»від 04.11.2010 року № 5949.

Згідно з розрахунком боргу ДПІ у Залізничному районі м. Львова, сума податку, що підлягає сплаті відповідачем становить 24960 грн. 00 коп., що також підтверджується інформацією ПАТ КБ «ПриватБанк». Вказана сума податку відповідачем не сплачена, що підтверджується довідкою ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 20.10.2010 року № 28468/9/19-023/1314.

Принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки та відповідальність платників визначається Законом України «Про систему оподаткування»від 25.06.1991 року № 1251-ХІІ.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону, під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Пункт 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування»від 25.06.1991 року № 1251-ХІІ встановлює обов'язок платника податків і зборів сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. Відповідно до ч. 4 цієї статті, обов'язок фізичної особи щодо сплати податків і зборів припиняється із сплатою податку і збору або його скасуванням, а також у разі смерті платника.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування»від 25.06.1991 року № 1251-ХІІ, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів належить до загальнодержавних податків.

Податок з власників транспортних засобів, самохідних машин і механізмів, порядок його обчислення і сплати встановлюються Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ.

Стаття 1 цього Закону передбачає, що платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно з положенням ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому, фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Частина 1 ст. 7 вказаного Закону передбачає, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Згідно з довідкою ДПІ у Залізничному районі м. Львова, сума податкового боргу відповідача зі сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підлягає сплаті при першій реєстрації транспортного засобу становить 24960 грн. 00 коп.

Виходячи з положень п.п. 1.2, 1.3 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ, податковим зобов'язанням визнається зобов'язання платника податків сплати до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України. Податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання, визнається податковим боргом.

Податкове зобов'язання зі сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів визнається податковим боргом у разі несплати особою вказаного податку у встановлені законом строки без застосування порядку узгодження сум такого податкового зобов'язання.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, сума податкового зобов'язання відповідача із сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 24960 грн. 00 коп. у встановлені строки до бюджету не сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу. Відповідачем не представлено суду доказів щодо сплати до бюджету вказаної вище суми податкового боргу.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1) до бюджету суму податкового боргу зі сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 24960 грн. 00 коп. (двадцять чотири тисячі дев'ятсот шістдесят гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 січня 2011 року.

Суддя А.Г. Гулик