Справа № 754/14090/14-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Глущенко Я.Б.,
суддів Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,
розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов`язання призначити пенсію, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, у якому просив визнати протиправною відмову відповідача в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язати територіальний орган Пенсійного фонду України призначити та виплати йому пенсію, починаючи з 14.10.2013.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язано призначити та виплати позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 17.03.2014. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на призначення державної пенсії зі зменшенням мінімального пенсійного віку на 10 років.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що 17 березня 2014 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на 10 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, відповідачем було відмовлено заявнику в призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав відсутності належних доказів на підтвердження його участі в роботах у зоні відчуження протягом періоду, який є достатнім для призначення пенсії.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить із наступного.

Пунктом 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мінімально необхідний для призначення пенсії вік зменшується на 10 років.

Враховуючи приведену норму, особа має право на пільгову пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, зокрема, у разі роботи в зоні відчуження протягом будь-якого періоду з моменту аварії до 1 липня 1986 року.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії серії НОМЕР_1 .

Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року №501, такі посвідчення видаються лише учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Зважаючи на приведені норми, основним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2006 року у справі №21-1048во06.

Колегія суддів зауважує, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регулюються Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок).

Пунктом 7 цього Порядку визначені документи, необхідні для призначення пенсії.

Згідно пп. «ґ» пункту 7 Порядку документами, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»), є відповідне посвідчення та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відтак, необхідною умовою для призначення пільгової пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є наявність належного посвідчення, а також довідки встановленої форми, або ж інших первинних документів, які містять дані про період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, населений пункт чи об`єкт, де такі проводились заявником.

На підтвердження участі в заходах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивачем надавалось відповідачу відповідне посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та довідка від 09.09.2013 №5-7/447, видана правонаступником Українського державного інституту інженерно-геодезичних вишукувань і зйомок - ДП «Укргеоінформ», де, за даними трудової книжки позивача, в період з 1984 року по 1989 рік він працював на посадах техніка та старшого інженера, за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, від 17.12.1991 №2789. Згідно цієї довідки позивач в період з 29.05.1986 по 15.06.1986 та з 26.07.1986 по 01.09.1986 працював у зоні відчуження в м. Чорнобиль, с. Страхолісся, с. Камянка, с. Куповате Чорнобильського району.

Окрім того, на підтвердження даних згаданої довідки позивачем надавались відповідачу та до суду накази по закладу роботи №88/и від 30.05.1986 та №120 від 25.06.1986, доповідна записку начальника відділу УкрДІІГВІЗ, протокол засідання комісії вказаного інституту по сприянню працівникам, що приймали участь в ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС від 11.12.1992.

Зазначені докази у сукупності свідчать про те, що позивач залучався до виконання робіт в зоні відчуження, зокрема, протягом червня 1986 року, про що, зокрема, свідчить також довідка Українського державного інституту інженерно-геодезичних вишукувань і зйомок від 22.12.1992 №453, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що надані позивачем докази у сукупності доводять його участь в заходах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період до 1 липня 1986 року, що є підставою для призначення йому пенсії зі зменшенням загального пенсійного віку на 10 років. Натомість, відповідачем не доведено, що надані позивачем довідки та інші документи є підробленими чи містять недостовірні відомості.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог.

Зважаючи на приведене, судовою колегію не встановлено підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування постанови місцевого суду.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 206, 212, 254, КАС України, суд,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Романчук О.М