Справа № 367/7447/14-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/7447/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Чернов Д.Є. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря - Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ірпіньського міського суду Київської області від 19 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Ірпіньського міського суду Київської області від 19 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2015 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав передбачених статтями 186, 187 Кодексу адміністративного судочинства України та наданий апелянту тридцятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для усунення недоліків.

З метою усунення недоліків апеляційної скарги апелянтом подано відповідну заяву про усунення недоліків щодо строку на апеляційне оскарження та заяву про зміну частини вимог апеляційної скарги і сплачено судовий збір у розмірі 36 грн 54 коп.

Так, згідно такої заяви про зміну частини вимог апеляційної скарги, скаржник просить:

- ухвалити нове рішення, за яким позові вимоги задовольнити частково, тобто - визнати дії Відповідача в частині відкликання свого розпорядження про перерахунок пенсії неправомірними;

- визнати дії Відповідача щодо відмови в новому перерахунку пенсії на підставі норм п. п. 4, 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» неправомірними;

- визнати розпорядження № 146305 від 24.07.2014 Відповідача таким, що не відповідає чинному Законодавству України і не дійсним з моменту його підписання;

- визначити бездіяльність Відповідача в частині виконання Постанови суду від 05.12.2011 по справі № 2-а-12239/2011 неправомірною і прийняти окрему ухвалу з цього приводу;

- зобов'язати Відповідача виконати новий розрахунок розміру пенсії по першій складовій на підставі законодавства що діяло раніше, яке не має обмежень в застосуванні для розрахунку розміру пенсії по першій складові, мається на увазі ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» та Закон СРСР «О пенсионном обеспечении граждан СССР» № 1481-1 від 15.05.1990;

- інші вимоги, а іменно - зобов'язати Відповідача встановити з 05.02.2011 основний розмір пенсії за першою складовою розрахунку не менше 1041 грн 29 коп. на місяць з наступними перерахунками після 2011 року згідно Законодавства вважати відкликаними; зобов'язати Відповідача сплатити 3 891 грн 92 коп. несплачених пенсійних виплат за серпень-листопад 2014 року вважати відкликаними; зобов'язати Відповідача сплатити 12 561 грн 51 коп. несплачених пенсійних виплат за грудень 2011 року - листопад 2014 року вважати відкликаними; зобов'язати Відповідача сплатити судові витрати вважати відкликаними.

Таким чином, 13 лютого 2015 року приймаючи до уваги заявлене позивачем прохання щодо зміни позовних вимог, судом прийнято ухвалу, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області про зобов'язання вчинити дії, в частині зобов'язання відповідача встановити з 05.02.2011 основний розмір пенсії за першою складовою розрахунку не менше 1041 грн 29 коп. на місяць з наступними перерахунками після 2011 року згідно Законодавства; зобов'язання відповідача сплатити 3 891 грн 92 коп. несплачених пенсійних виплат за серпень-листопад 2014 року; зобов'язання відповідача сплатити 12 561 грн 51 коп. несплачених пенсійних виплат за грудень 2011 року - листопад 2014 року; зобов'язання відповідача сплатити судові витрати, повернути особі, яка її подала.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених вище вимог, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ України у м. Ірпені Київської області з 25.07.2004 року та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

24 липня 2014 року УПФ України у м. Ірпені Київської області винесено розпорядження №146305, яким визначено розмір пенсійних виплат в сумі 959 грн 43 коп.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення ОСОБА_2 звернувся за захистом до суду.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, дійшов висновку, що оскільки розмір пенсії складається з двох складових: за період трудового стажу до 31.12.2003 пенсія позивача розрахована у відповідності до раніше діючого законодавства, а саме Закону України «Про пенсійне забезпечення» та обмежена розміром 168 грн; за період трудового стажу з 01.01.2004 пенсія розрахована у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та вирахувана у розмірі 659 грн 29 коп.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Так, відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2747-VI (КАС України) визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Досліджуючи матеріали справи та надаючи юридичну оцінку розпорядженню пенсійного органу №146305 від 24.07.2014, судовою колегією встановлено наступне.

05 грудня 2011 року Постановою Ірпінського міського суду Київської області, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013 року зобов'язано відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію, відповідно до ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням середньомісячного заробітку за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення з 14.07.2011 з урахуванням вже проведених виплат (а.с.12-14).

На виконання вище зазначеного рішення суду 18 червня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з відповідною заявою. У відповідь пенсійним органом надіслано лист від 01.07.2014 №107/к-03 про те, що у разі виконання даного рішення суду обрахований розмір пенсії зменшується та є недоцільним (а.с.9-10). Однак, 04 липня 2014 року ОСОБА_2 надав до відповідача вимогу про проведення перерахунку пенсії, яку відповідачем було виконано (а.с.15-16).

Крім цього, 13.10.2014 позивач направив відповідачу повторно претензію з проханням виконати новий розрахунок пенсії, який би відповідав вимогам частини першої ст. 27 та п.п. 4,16 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 22), на що отримав відповідь у якій відповідачем зазначено порядок обчислення пенсії та спростовано необхідність застосування наведених положень, з тих підстав, що Закон України «Про пенсійне забезпечення» на даний час діє та не суперечить Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому нарахування пенсії у відповідності до частини другої ст. 27 цього Закону є правомірним (а.с. 23).

Обов'язковість судових рішень безпосередньо закріплена в Конституції України та не потребує додаткового закріплення у судовому рішенні.

Так, у відповідності до частини п'ятої ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною першою ст. 254 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання (ч. 2 ст. 257 КАС України).

Таким чином, враховуючи те, що розпорядження пенсійного органу прийнято на підставі судових рішень, правових підстав для визнання такого розпорядження недійсним, немає.

За таких умов, задоволенню не підлягають решта позовних вимог, оскільки є похідними від наведеного розпорядження.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порядку обчислення пенсії ОСОБА_2, з огляду на наступне.

Статтею 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Частина друга статті 27 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до Постанов КМУ від 15.04.2003 №544 та від 20.11.2003 №1783 максимальний розмір трудових пенсій за віком становить 168 грн.

Відтак, розмір пенсії складається з двох складових: за період трудового стажу до 31.12.2003 пенсія розрахована у відповідності до раніше діючого законодавства, а саме Закону України «Про пенсійне забезпечення» та обмежена у розмірі 168 грн; за період трудового стажу з 01.01.2004 пенсія розрахована у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та вирахувана у розмірі 659 грн 29 коп.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що розпорядження №146305 від 24.07.2014 винесене суб'єктом владних повноважень у відповідності до норм чинного пенсійного законодавства та на підставі судових актів, а тому, є таким, що прийняте у межах та у спосіб наданих такому суб'єкту повноважень.

Згідно із частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Ірпіньського міського суду Київської області від 19 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Троян

Судді Н.П. Бужак,

Л.О. Костюк

.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.