Справа № 274/6919/14-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Хуторна І.Ю.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"19" березня 2015 р. Справа № 274/6919/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "03" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області щодо не включення в розрахунок пенсії ОСОБА_4 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у місті Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області включити для обчислення пенсії ОСОБА_4 матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, починаючи з 24 червня 2014 року, та індексацію заробітної плати, починаючи з 05 грудня 2014 року, провівши у зв'язку з цим перерахунок раніше призначеної пенсії.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. присуджено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши справу в порядку, визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 з 30 березня 2011 року призначено пенсію, як державному службовцю за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу".

05 грудня 2014 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем і надала довідку про складові заробітної плати.

З листа відповідача № 22215/02 від 10.12.2014 року вбачається, що позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії із урахуванням зазначеної довідки.

Також, відповідачем повідомлено, що до заробітку, який враховується при обчисленні пенсії державним службовцям не включається матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати працівників - оскільки ці види грошового забезпечення не є складовою частиною заробітної плати, і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу".

Саме вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов обгрунтованих висновків, що відповідач неправомірно не врахував при призначенні пенсії усі види грошового забезпечення ОСОБА_4 отримані нею перед виходом на пенсію.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно зі ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до виплат (доходу), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, враховуються:

- суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески;

- суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожен повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не менше 90 відсотків заробітної плати.

Статтею 33 вказаного Закону визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Також, державним службовцям надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення, яка відповідно до статей 1 та 2 Закону України " Про оплату праці" входить до системи оплати праці, а тому має бути враховано при призначенні пенсії чи її перерахунку.

Згідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, об'єктом індексації є оплата праці (грошове забезпечення), тобто заробітна плата.

Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться за основним місцем роботи в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони в структуру заробітної плати.

Таким чином, доводи Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, не є складовими частинами заробітної плати та не можуть бути враховані при обчисленні розміру його пенсії, є помилковими.

З урахуванням вищезазначеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо обгрунтованості позовних вимог.

Постанову суду прийнято судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "03" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,13300

3- відповідачу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області вул.Л.Карастоянової,29,м.Бердичів,Житомирська область,13312

- ,