Справа № К/9991/35233/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2015р. м. Київ К/9991/35233/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого: Штульман І.В. (доповідач),

суддів: Кочана В.М.,

Олексієнка М.М., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом Виробничого підприємства (далі - ВП) «Рембудмонтаж» до Управління Пенсійного фонду (далі - УПФ) України в місті Рубіжне Луганської області про визнання роз'яснення, дій та бездіяльності неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та утриматися від вчинення певних дій, за касаційною скаргою ВП «Рембудмонтаж» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2011 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2011 року, позовні вимоги ВП «Рембудмонтаж» до УПФ України в місті Рубіжне Луганської області про визнання роз'яснення, дій та бездіяльності неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та утриматися від вчинення певних дій задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність відповідача по ненаданню відповідей на звернення позивача від 4 лютого 2010 року № 15, від 18 лютого 2010 року № 29, від 24 лютого 2010 року № 31 та від 1 березня 2010 року № 32. Зобов'язано УПФ України в місті Рубіжне Луганської області надати відповіді на звернення ВП «Рембудмонтаж» від 4 лютого 2010 року № 15, від 18 лютого 2010 року № 29, від 24 лютого 2010 року № 31 та від 1 березня 2010 року № 32. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, з урахуванням додаткових заяв, просить скасувати зазначені судові рішення та направити справу на новий розгляд.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 3 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції не може розглядати позовні вимоги осіб, які беруть участь у справі, що не були заявлені у суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що у касаційній скарзі та додаткових заявах викладені вимоги, що не були заявлені позивачем у суді першої інстанції, а тому такі не можуть бути розглянуті у порядку касаційного провадження.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем були сформовані та надіслані позивачеві розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Абзацами 1-5 підпункту 1 пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ПФ України (далі - Інструкція), затвердженою постановою правління ПФ України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зокрема розділом 6, визначена процедура відшкодування підприємствами витрат ПФ України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.1 Інструкції встановлено розміри відшкодування витрат ПФ на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Згідно пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів ПФ України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.5 Інструкції передбачено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів ПФ України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно пункту 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до ПФ зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи ПФ повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини

2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що УПФ України в місті Рубіжне Луганської області не допустило неправомірних дій, бездіяльності по формуванню та наданню позивачеві розрахунків від 15 січня 2010 року № 274/03-04, від 12 березня 2010 року № 1216/03-02, за жовтень 2009 року від 19 жовтня 2009 року, від 22 липня 2009 року № 3-2336/03, від 29 квітня 2009 року № 4-1514/03, правомірно склавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив з того, що відповідач, не надавши ВП «Рембудмонтаж» відповідей на звернення від 4 лютого 2010 року № 15, від 18 лютого 2010 року № 29, від 24 лютого 2010 року № 31 та від 1 березня 2010 року № 32, допустив неправомірну бездіяльність, а тому обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ВП «Рембудмонтаж» у цій частині.

Правильним є висновок судів, що оспорюване роз'яснення-відповідь відповідача від 22 лютого 2010 року № 915/08 не стосується прав та обов'язків сторін в адміністративних правовідносинах, і не є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке має правові наслідки та обов'язкове до виконання.

Стосовно заявлених ВП «Рембудмонтаж» клопотань щодо винесення окремих ухвал, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 233 КАС України суд касаційної інстанції у випадках і порядку, встановлених статтею 166 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Згідно частин 1, 2 статті 166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Адресатом окремої ухвали суду, яка є формою реагування на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому, може бути як суб'єкт владних повноважень - відповідач, так і інший суб'єкт владних повноважень, що уповноважений вжити заходів для усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, для притягнення до юридичної відповідальності осіб, винуватих у такому порушенні. З огляду на зазначене, це є виключним правом суду, тому у задоволенні цих клопотань колегія суддів відмовляє.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів попередніх інстанцій постановлені з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться лише до незгоди з такими, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Виробничого підприємства «Рембудмонтаж» - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2011 року у справі за позовом Виробничого підприємства «Рембудмонтаж» до Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжне Луганської області про визнання роз'яснення, дій та бездіяльності неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та утриматися від вчинення певних дій - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Кочан В.М.

Олексієнко М.М.