Справа № 2а-10521/11/1370
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Справа № 2912/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова до Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова 26.09.2011 року звернулося в суд з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» в якому просило стягнути заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 291 316,85 гривень.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» на користь управління Пенсійного фонду України Франківському районі м. Львова заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 291 316 (двісті дев'яносто одна тисяча триста шістнадцять) гривень 85 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Публічне акціонерне товариство «Фірма «Нафтогазбуд» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що 17.11.2011 року 17.11.2011 року управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою про стягнення заборгованості по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, де вказано, що « за період з 01.09.2011 року по 09.11.2011 року платник сплатив до Пенсійного фонду України платежів на суму 449 598,31 грн., які згідно календарної черговості зараховано в рахунок погашення боргу в сумі 291 316, 85 грн., який виник за період з 01.01.2011 по 31.08.11».

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно поданих щомісячних розрахунків сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень-липень 2011 року платнику надіслано вимогу в сплаті страхових внесків на суму 1 096 297, 41 грн.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м.Львова №129 від 05.07.2011 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до відповідача - ПАФ «Фірма «Нафтогазбуд» застосовано штраф у розмірі 215,67 грн. та нараховано пеню у розмірі 19,19 грн.

За період з 01.01.2011 року по 31.08.2011 року відповідачем сплачено до Пенсійного фонду України платежів на суму 805 215, 42 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості (недоїмка) по сплаті єдиного соціального внеску становить 291 316, 85 грн.

Вищевказана сума заборгованості відповідачем не оскаржена у встановленому законом порядку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що суми недоїмки до Пенсійного фонду України відповідач у встановлені законодавством строки в повному обсязі не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, доказів погашення наявної заборгованості станом на момент розгляду справи судом першої інстанції відповідачем не надано.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Частина 12 вказаної статті закріплює обов'язок сплати єдиного внеску незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до ст.25 вищевказаного Закону України рішення, прийняті органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача, ґрунтується на вимогах про сплату боргу та рішенню про застосування фінансових санкцій, що були винесені Пенсійним органом та направлені відповідачу.

Так, позивачем направлено на адресу Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» вимоги від 06.06.2011 № Ю-566, від 07.07.2011 № Ю-731, від 04.08.2011 № Ю-899. Вимоги були отримані відповідачем відповідно 08.06.2011 року, 18.07.2011 року, 08.08.2011 року, що підтверджується повідомленнями про вручення, які знаходяться в матеріалах справи.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

У разі якщо згоди з органом Пенсійного фонду не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти робочих днів з дня надходження рішення відповідного органу Пенсійного фонду або оскаржити вимогу до органу Пенсійного фонду вищого рівня чи в судовому порядку.

Вказані вимоги про сплату боргу та рішення про застосування фінансових санкцій надіслані відповідачу, які останнім не оскаржені та у визначений строк не сплачені.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Відповідно до ч.5 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» вимога територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.15 вказаної статті рішення територіального органу Пенсійного фонду про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом. У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти робочих днів, а також не повідомив у цей строк територіальний орган Пенсійного фонду про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що вимога про сплату недоїмки зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та рішення про застосування фінансових санкцій є виконавчими документами, які підлягають виконанню органами Державної виконавчої служби.

Тлумачення статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» дає підстави вважати, що органи Пенсійного фонду мають право звертатися до суду із позовом про стягнення недоїмки та фінансових санкцій у випадках, коли такий пенсійний орган не має достатньо даних для ухвалення власного рішення з цього питання. А тому суб'єкт владних повноважень позбавлений можливості звертатися до адміністративного суду із заявами, в яких ставиться вимога про підтвердження власного рішення, яке ухвалено в межах наданих йому законодавством повноважень, та стягнення коштів відповідно до такого.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що вимоги про сплату недоїмки із страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та рішення про застосування фінансових санкцій є виконавчими документами, які підлягають виконанню Державною виконавчою службою, а тому при їх наявності повторне звернення до суду про стягнення не допускається, оскільки є рішення з цього ж питання суб'єкта владних повноважень, ухвалене в межах його компетенції.

Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного суду України, що викладена, зокрема, у постанові від 03.10.2013 року №21-359а13.

А тому, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року у справі №2а-10521/11 скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук