Справа № 826/7177/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7177/14 Головуючий у 1-й інстанції: Дегтярьова О.В. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аспера 2011» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві про визнання незаконними дій щодо неприйняття податкових декларацій за певні звітні періоди, скасування рішення від 22 січня 2014 року № 3/23-50-15-01-18 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Аспера 2011» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві, в якому просив визнати незаконними дії відповідача щодо відмови ТОВ «Аспера 2011» (ідентифікаційний код 37716726) у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2013 року (із додатками), податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2013 року (із додатками) і податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2014 року (із додатками); 2) скасувати рішення ДПІ від 22.01.2014р. № 3/26-50-15-01-18 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість; 3) зобов'язати ДПІ поновити реєстрацію ТОВ «Аспера 2011» (ідентифікаційний код 37716726) як платника податку на додану вартість з дати її анулювання.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, оформлені листами від 23 грудня 2013 року № 7051/26-50-15-01-22 «Про податкову звітність» та від 20 січня 2014 року № 60/26-50-15-01-22 «Про податкову звітність».

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 22 січня 2014 року № 3/26-50-15-01-18 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позивачем вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з положень ч. 1 ст. 195 КАС України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції позивачем не оскаржується, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для перегляду зазначеного рішення в частині, яка не оскаржується апелянтом.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в період з 01 березня 2012 року по 22 січня 204 року ТОВ «Аспера 2011» (ідентифікаційний код 37716726) було зареєстроване платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 01, останнє свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 200027693 від 01.03.2012р.

19 грудня 2013 року ТОВ «Аспера 2011» (ідентифікаційний код 37716726) надіслало відповідачу податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період листопад 2013 року з додатками, а саме: Додатком 2 «Довідка про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового кредиту (Д2)», Додатком 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» та Реєстром виданих та отриманих податкових накладних за листопад місяць 2013 року, датованих 19.12.2013р., в електронному вигляді, та які цього ж дня були прийняті на центральному та районному рівнях, що засвідчується квитанціями № 2.

У відповідь на це позивач отримав лист ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 23.12.2013р. № 7051/26-50-15-01-22, в якому повідомлялося, що підприємством податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2013 року (від 19.12.2013р. за № ) з додатками складено з порушенням вимог ст. 48 Податкового кодексу України (без конкретизації таких порушень). З цих підстав відповідач не визнав отриману податкову декларацію (з додатками) ТОВ «Аспера 2011» як податкову звітність, відмовився від прийняття такої декларації як податкової звітності у відповідності до норм п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України та запропонував позивачу подати нову податкову звітність за відповідний звітний період, оформлену належним чином.

20 січня 2014 року ТОВ «Аспера 2011» (ідентифікаційний код 37716726) надіслало відповідачу податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період грудень 2013 року з аналогічним переліком додатків (датовані 16.01.2014р.) в електронному вигляді, та які цього ж дня були прийняті на центральному та районному рівнях, що засвідчується квитанціями № 2.

В січні 2014 року позивач отримав лист ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 20.01.2014р. № 60/26-50-15-01-22, аналогічний за змістом листу відповідача від 23.12.2013р. № 7051/26-50-15-01-22, в якому податкова інспекція не визнала отриману податкову декларацію (з додатками) ТОВ «Аспера 2011» за звітний період грудень 2013 року як податкову звітність та відмовилася від прийняття такої декларації як податкової звітності, запропонувавши підприємству подати нову податкову звітність за відповідний звітний період, оформлену належним чином.

22 січня 2014 року відповідач прийняв рішення за № 3/26-50-15-01-18 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість - ТОВ «Аспера 2011» (ідентифікаційний код 37716726)(вих. № 211/26-50-15-01-22 від 24.01.2014р.), яким контролюючий орган встановив, що платник податку (позивач) подає податкові декларації з податку на додану вартість за січень 2013 року по грудень 2013 року з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, та має обсяги оподатковуваних операцій 0,0 грн. Вказані відомості згідно тексту Рішення зафіксовані в довідці від 22.01.2014р. № 3/26-50-15-01-19 та акті від 21.01.2014р. № 111/5-22-03-37716726. Розмір заборгованості по податку на додану вартість у підприємства станом на 22.01.2014р. відсутній. На підставі вище викладеного та згідно норм пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України відповідач прийняв рішення про анулювання з 22 січня 2014 року реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Аспера 2011. Дане Рішення від 22.01.2014р. № 3/26-50-15-01-18 було направлено ДПІ у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві на адресу підприємства разом із супровідним листом.

Незважаючи на отримання рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивач 18 лютого 2014 року направив податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період за січень 2014 року з аналогічним переліком додатків з додатками (датовані 18.02.2014р.) в електронному вигляді, та які цього ж дня були прийняті на центральному та районному рівнях, що засвідчується квитанціями № 2.

Однак доказів неприйняття вищевказаної податкової декларації ТОВ «Аспера 2011» за січень 2014 року та направлення на адресу/вручення під розписку письмових повідомлень контролюючого органу про відмову у визнанні такої податкової декларації як податкової звітності, матеріали даної справи не містять.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

З 1 січня 2011 року введено в дію Податковий кодекс України (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно ст. 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Податкова декларація повинна бути підписана:

- керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником;

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

- фізичною особою - платником податків або його законним представником;

- особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно із договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції.

Якщо податкова декларація подається податковими агентами - юридичними особами, вона повинна бути підписана керівником такого агента та особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації такого агента, а якщо податковим агентом є платник податків - фізична особа - таким платником податків.

Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відповідно до п.49.3 ст.49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Згідно п.49.5 ст.49 ПК України у разі надсилання податкової декларації поштою, платник податку зобов'язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного органу державної податкової служби не пізніше ніж за десять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею, а при поданні податкової звітності в електронній формі, - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк.

Статтею 203 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису врегульовано Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 р. № 233 "Про подання електронної податкової звітності" (далі - Інструкція № 233).

Згідно з п.1 розділу 2 Інструкції № 233, платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Відповідно до п.4 розділу 2 Інструкції № 233, податкові документи в електронному вигляді з обов'язковими реквізитами (у тому числі з електронним цифровим підписом платника податків (його посадових осіб)), подані відповідно до цієї Інструкції, згідно із законодавством є оригіналами, мають юридичну силу, повинні зберігатися та можуть використовуватися під час судового або досудового вирішення спорів.

Положеннями п.7.5 розділу 2 Інструкції № 233 визначено, що підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Згідно п. 2, 3, 4 розділу 3 Інструкції № 233, при відправленні електронних документів платник податків самостійно визначає кінцевий термін їх відправлення (враховуючи час на своєчасну доставку документів до органів ДПС у разі можливого пошкодження телекомунікаційного зв'язку або ненадходження першої квитанції).

Податкова звітність в електронному вигляді, отримана органами ДПС пізніше терміну, встановленого законодавством для податкової звітності, вважається поданою з порушенням терміну.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у прийнятті податкових декларацій ТОВ «Аспера 2011» стала невідповідність їх вимогам п. 48.3, п. 48.4 і п. 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України. Дана обставина підтверджується наявними в справі копіями листів ДПІ Головного управління Міндоходів у м.Києві від 23.12.2013р. № 70510/26-50-15-01-22 та від 20.01.2014р. № 60/26-50-15-01-22 «Про податкову звітність», в яких повідомляється про відмову у прийнятті податкових декларацій ТОВ «Аспера 2011» з вищезазначених підстав.

Проте, як вбачається зі змісту наявних в справі копій податкових декларацій ТОВ «Аспера 2011» з податку на додану вартість за листопад і грудень 2013 року, вказані декларації містять всі обов'язкові реквізити, підписані керівником підприємства та за своїм змісом і формою узгоджуються з нормами чинного законодавства.

У зв'язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень частини 2 статті ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України та з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача визнати протиправними рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві, оформлені листами від 23.12.2013р. № 7051/26-50-15-01-22 та від 20.01.2014р. № 60/26-50-15-01-22, якими було відмовлено у прийнятті податкових декларацій ТОВ «Аспера 2011» з податку на додану вартість за листопад і грудень 2013 року (з додатками).

Що стосується позову в частингі вимог про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, колегія суддів зважає на наступне.

Порядок реєстрації особи як платника податку на додану вартість врегульований нормами статті 183 ПК України. .

Відповідно до п. 183.18 ст. 183 ПК України особі, що реєструється як платник податку, присвоюється індивідуальний податковий номер, який використовується для сплати податку.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2014р. № 26, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 лютого 2014р. за № 232/25009, затверджено Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, яким визначено процедуру реєстрації та анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Ззідно з пп. «ґ» п. 184.1 ст. 184 ПК України та пп. «г» п. 5.1 розд. 5 V «Анулювання реєстрації платників податку на додану вартість» Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, зареєстрованого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2014р. № 26, реєстрація особи як платника податку на додану вартість діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадку, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Пунктом 5.5 розд. 5 вищезазначеного Положення передбачено, що анулювання реєстрації платника податку на додану вартість на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» цього пункту, здійснюється за ініціативою відповідного контролюючого органу.

Так за твердженням податкового органу, згідно Реєстру податкових декларацій ТОВ «Аспера 2011» з податку на додану вартість з урахуванням названого акта від 21.01.2014р. № 111/5-22-03-35920776, загальний обсяг оподатковуваних позивачем поставок, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту за звітні періоди січень-грудень 2013 року, складає 0, 00 грн.

Водночас, колегія суддів зважає на наявні в справі копії податкових декларацій ТОВ «Аспера 2011» з податку на додану вартість за звітні періоди січень-грудень 2013 року з доказами їх надходження на центральний і районний рівні органів доходів і зборів, в яких відображені відомості про наявні обсяги постачання/придбання товарів (послуг), оподатковуваних цим податком, у вигляді заповнених числових показників податкових зобов'язань і податкового кредиту (а саме: за січень 2013 року задекларовані податкові зобов'язання в сумі 4,0 грн. і податковий кредит в сумі 371 294, 0 грн., за лютий 2013 року задекларовані податкові зобов'язання в сумі 0,0 грн. і податковий кредит в сумі 335 283, 00 грн., за березень 2013 року задекларовані податкові зобов'язання в сумі 4,0 грн. і податковий кредит в сумі 370 946, 0 грн., за квітень 2013 року задекларовані податкові зобов'язання в сумі 12,0 грн. і податковий кредит в сумі 359 205, 0 грн., за травень 2013 року задекларовані податкові зобов'язання в сумі 0,0 грн. і податковий кредит в сумі 366 362, 00 грн., за червень 2013 року задекларовані податкові зобов'язання в сумі 0,0 грн. і податковий кредит в сумі 119 322, 00 грн., за липень 2013 року задекларовані податкові зобов'язання в сумі 0,0 грн. і податковий кредит в сумі 370 669, 00 грн., за серпень 2013 року задекларовані податкові зобов'язання в сумі 0,0 грн. і податковий кредит в сумі 366 219, 00 грн., за вересень 2013 року задекларовані податкові зобов'язання в сумі 0,0 грн. і податковий кредит в сумі 358 873, 00 грн., за жовтень 2013 року задекларовані податкові зобов'язання в сумі 0,0 грн. і податковий кредит в сумі 123 684, 00 грн., за листопад 2013 року задекларовані податкові зобов'язання в сумі 338 100, 00 грн. і податковий кредит в сумі 478 964, 00 грн., за грудень 2013 року задекларовані податкові зобов'язання в сумі 0, 00 грн. і податковий кредит в сумі 495 023, 00 грн.).

Отже вказане, на думку колегії суддів, свідчить про безпідставність доводів відповідача щодо правомірності прийнятого ним рішення від 22.01.2014р. № 3/26-50-15-01-18 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Аспера 2011».

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги в частині скасування рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві від 22.01.2014р. № 3/26-50-15-01-18 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Аспера 2011», колегія суддів знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.