Справа № 872/7612/13
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

іменем України

"05" березня 2015 р. справа 2а/0470/14401/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Ясенова Т.І. Головко О.В.

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Кіровському районі м.Дніпропетровська на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2013 в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіст Плюс» до Державної податкової інспекції в Кіровському районі м.Дніпропетровська про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіст Плюс» 30.11.2012 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в Кіровському районі м.Дніпропетровська, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.11.2012 про податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 105183гр28коп (т1ас3).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2013 позов задоволений (т1ас283).

В апеляційній скарзі податкова інспекція просить постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказують на недійсність правочинів, укладених між ТОВ «Авіст Плюс» та ТОВ «Конте Україна» (т2ас1).

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно акту №1660/221/36095500 від 29.10.2012 документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Авіст Плюс», проведеної ДПІ в Кіровському районі м.Дніпропетровська, підприємство протягом січня-березня 2012 року мало взаємовідносини з ТОВ «Конте Україна». Придбання протягом перевіряємого періоду панчішно-чулочних виробів на загальну суму 420733гр14коп належним чином не підтверджено (т1ас22).

ДПІ в Кіровському районі м.Дніпропетровська 19.11.2012 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість основний платіж 84146гр63коп, штрафні санкції 21036гр65коп, а всього 105183гр28коп (т1ас19).

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового Кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 139.1.9 статті 139 Податкового Кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, доходи та видатки платника податків, придбання товарів, послуг для власної господарської діяльності, які визначають об'єкт оподаткування та склад податкового кредиту, повинні обов'язково підтверджуватись первинними документами.

Між ТОВ «Авіст Плюс» та ТОВ «Конте Україна» укладений договір №169п/10 від 31.08.2010 на поставку товару згідно асортименту. Згідно видаткових накладних, податкових накладних, на адресу позивача поставлено панчішно-чулочні вироби на загальну суму 420733гр14коп (т1ас42-171).

Задовольняючи позов, окружний суд не звернув увагу на відсутність товарно-транспортних накладних, довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, сертифікатів якості, документів про проходження товарно-матеріальних цінностей через прохідну, про оприбуткування товару та його подальший складський рух. В судовому засіданні представник позивача не заперечував, що окрім видаткових і податкових накладних, інших документі на придбання товарно-матеріальних цінностей не оформлювалось.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи податкової інспекції про непідтвердження транспортування товару. Відтак позивачем не доведено реальність здійснення господарських операцій з ТОВ «Конте Україна», , наявність приводів для формування податкового кредиту.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового Кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.

Водночас, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи, в тому числі договори, накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів тільки в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатись первинними для цілей ведення податкового обліку навіть за присутності всіх формальних реквізитів. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції (Лист ВАСУ №742/11/13-11 від 02.06.2011).

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податкового кредиту мають бути фактично здійсненні і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарських операцій. За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання в господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатись до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту навіть на наявності формально складених документів або сплати грошових коштів.

Правильність формування платником податків валових витрат та податкового кредиту вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання товарів, послуг з його господарською діяльністю, що полягає в наміру платника податків отримати користь від придбаних товарів, послуг. За відсутності ж останнього немає підстав для зменшення бази оподаткування податком на прибуток і податком на додану вартість за рахунок валових витрат і податкового кредиту (Оглядовий лист ВАСУ №982/13/13-09 від 06.07.2009).

Таким чином, за відсутності доказів реальності господарських операцій, при винесенні податкового повідомлення-рішення № від 19.11.2012, - податкова інспекція діяла правомірно, в межах повноважень, передбачених статтями 54, 58 Податкового Кодексу України.

Керуючись пунктом 3 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Кіровському районі м.Дніпропетровська задовольнити.

Скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2013 та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіст Плюс» відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 05.03.2015.

В повному обсязі постанова складена 10.03.2015.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко