Справа № 814/4154/13-а
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2013-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

23 жовтня 2013 року Справа № 814/4154/13-а

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лісовської Н. В. за участю секретаря судового засідання Калінічевої М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомтовариства з додатковою відповідальністю "Миколаївське підприємство "Ера", вул. Артилерійська, 18, м. Миколаїв, 54030

доГоловного управління Міндоходів у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.09.2013 р. № 008 і № 007,

За участю представників:

від позивача: Буряченко Т.М.,

від відповідача: Ушаньова В.В.

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом звернулося товариство з додатковою відповідальністю "Миколаївське підприємство "Ера" (далі - Позивач) до Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (далі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.09.2013 р. № 007 і № 008.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що під час митного оформлення товару у посадових осіб відповідача були відсутні зауваження щодо оформлення митних декларацій. Посадові особи відповідача не мають спеціальних знань для висновків, що компоненти суміші не призначені для спільного використання.

Відповідач позов не визнав, свої заперечення обґрунтував тим, що на підставі Митного кодексу України (далі - МК України) наділений правом здійснювати контроль за дотриманням митного законодавства шляхом проведення документальних перевірок. Довідка перевізника про транспортні витрати і акт виконаних робіт містять різні суми вартості транспортування товару. Товар позивача не містив ознак набору окремих компонентів, у зв'язку з чим товар класифіковано за іншим кодом, ніж вказаний у митній декларації. Сертифікат про країну походження товару скасовано, оскільки змінено код товару.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволені позову.

У судовому засіданні 23.10.2013 р. в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задоволенню, виходячи з наступного:

У липні-серпні 2013 р. відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка стану дотримання позивачем законодавства України з питань митної справи, за результатами якої складено акт від 29.08.2013 р. № 004/22-06/.

Перевіркою встановлено наступні порушення:

- п.п. 2 п. 11 ст. 58 МК України, п. 190.1 ст. 190, п. 206.1 ст. 206 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов'язання з ПДВ у сумі 840,00 грн. і з ввізного мита в сумі 200,00 грн.;

- п. 4, 9.1, 12 Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009 р., що призвело до неправильної класифікації згідно з УКТЗЕД товарів, у зв'язку з чим збільшено податкові зобов'язання з ПДВ у сумі 2547,85 грн. і з ввізного мита в сумі 12739,21 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 12.09.2013 р. № 007 на суму 16174,01 грн. і № 008 на суму 4234,81 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, у тому числі, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Перевіркою відповідача нібито встановлено факт невідповідності відомостей щодо вартості транспортування товарів до митного кордону України, задекларованих у митній декларації, даним первинного документу (акту виконаних робіт).

Зокрема, до митної декларації від 21.12.2012 р. № 504070000/2012/004728 додавалася довідка перевізника "Галавтотранс" про транспортні витрати від місця відправлення до митного кордону України в сумі 3500,00 грн. Позивач надав суду акт здачі-прийняття робіт від 21.12.2012 р. № ОУ-0000663, з якого вбачається, що транспортні послуги від місця відправлення до кордону України склали 3500,00 грн., а від кордону до місця знаходження позивача - 4000,00 грн.

Таким чином, позивач довів відповідність відомостей щодо вартості транспортування товарів до митного кордону України, задекларованих у митній декларації, даним первинного документу (акту виконаних робіт).

Крім того, в акті перевірки зазначено, що за митною декларацією від 20.07.2011 р. № 504000010/2011/004967 (товар № 1) оформлено у митному відношенні товар "панель сигналізації тип AL8-2 майстер" за кодом згідно з УКТЗЕД (ставка мита 5%). Однак, за митною декларацією від 06.12.2010 р. № 504000010/2010/6525 (товар № 2) позивач уже здійснював митне оформлення даного товару, але з кодом (ставка мита 10%).

Відповідач не надав пояснень та доказів на їх підтвердження, що позивач порушив Основні правила інтерпретації Класифікації товарів. Наявність розбіжностей у кодах УКТЗЕД у митних деклараціях не означає, що порушення допущені позивачем саме в декларації від 20.07.2011 р.

За митними деклараціями від 08.12.2010 р. № 504000010/2010/006561 та від 21.12.2012 р. № 504070000/2012/004728 позивачем оформлено у митному відношенні товар "Готові суміші, які використовуються в будівництві, з метою вогне, газо, водозахисту кабельних коробок кабелепроводів на морських суднах, не в аерозольній упаковці, двокомпонентна маса "Ники". Маса "Ники" складається з тонкодисперсного магнезіального порошку з деревинним борошном та розчину отверджувача хлористого магнію. Кожен із компонентів розфасовано в індивідуальне упакування, змішування відбувається безпосередньо перед застосуванням. Відповідач заперечує факт того, що двокомпонентна маса "Ники" є набором, оскільки складові суміші не ідентифікуються за відносними пропорціями, так як у різних митних деклараціях на один і той самий товар заявлено різну інформацію щодо цих пропорцій. Виходячи з характеру фасування, компоненти не ідентифікуються як призначені для спільного використання без попереднього перепакування або перефасування.

З даного приводу суд зазначає, що посадові особи відповідача не мають спеціальних знань для встановлення правильності зазначення пропорцій компонентів суміші. Відповідач не надав доказів того, що компоненти суміші "Ники" не входять до набору і застосовуються окремо один від одного. Таким чином, відповідач не довів суду факт невірної класифікації товару позивачем, а, відтак сертифікати походження товару від 23.11.2010 р. і від 18.12.2012 р. мають бути враховані відповідачем.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 11 КАС України).

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів перед судом правомірність висновків, викладених у акті перевірки, з огляду на що, прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення, підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 205,00 грн., що й підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївське підприємство "Ера" - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 12.09.2013 р. № 008, № 007.

Повернути з Державного бюджету України на користь товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївське підприємство "Ера" судовий збір у сумі 205,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Повний тест постанови

виготовлено та підписано суддею 28.10.2013 р.

Суддя Н. В. Лісовська