Справа № 826/15459/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

при секретарі: Молодець К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови від 20.09.2013 року ВП №38106452 про накладення штрафу у розмірі 170,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, що не заважає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.06.2012 року у цивільній справі №2-3377/11 зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у вихованні доньки і спілкуванні з нею. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.09.2012 року роз'яснено прийняте рішення, та встановлено певний порядок виконання.

При виконанні вказаного рішення, на підставі актів від 02.09.2013 року та від 20.09.2013 року, якими виявлено, що ОСОБА_3 не надала доньку для побачення з батьком ОСОБА_2, не відповідала на телефонні дзвінки тощо, відповідачем прийнято постанову від 20.09.2013 року ВП №38106452 про накладення штрафу на ОСОБА_3 у розмірі 170,00 грн. за невиконання рішення суду.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час прийняття оскаржуваної постанови) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження", визначає, що державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню, відповідно до цього Закону.

Приписами ч.1 ст.89 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів звертає увагу на застереження, яке міститься у вищевказаній нормі Закону, стосовно того, що допускається можливість накладення штрафу у разі невиконання рішення без поважних причин.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно довідок з Дитячої поліклініки №4 Подільського району м. Києва від 02.09.2013 року та від 20.09.2013 року (а.с.79), дитина була хвора, що свідчить про неможливість виконання рішення суду у вищезазначені дні без порушення інтересів дитини, та доводить поважність причин, в зв'язку з якими, позивач не могла виконати рішення.

Крім того, згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта, оскільки ним не спростовано юридичної значимості вказаних довідок та не надано будь-яких матеріалів щодо здійснення кримінального провадження за фактом підробки таких. А докази надані в обгрунтування своєї позиції не спростовують вищевказаних обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскаржувану постанову державного виконавця про накладення штрафу прийнято без врахування всіх обставин, що мали значення при її прийнятті, та без дотримання вимог законодавства, відповідно, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.72 КАС України, не надав до суду належних доказів правомірності своїх дій.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 26.11.2014 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.