Справа № 821/128/15-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/128/15-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченко К.В.,
судді -Градовського Ю.М.,
судді -Лукянчук О.В.

(у зв'язку з неприбуттям у судове засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України )

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Монтажник» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Монтажник» до Херсонської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Монтажник» (надалі - позивач, Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Херсонської обласної державної адміністрації (надалі - відповідач, Херсонська ОДА) в якому просило зобов'язати відповідача розглянути заяву позивача про виділення земельної ділянки площею 1,84 га в оренду за адресою: с. Генічеська Гірка, Генічеський район, Херсонської області та прийняти рішення у формі розпорядження.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач двічі звертався до Херсонської ОДА із заявами про надання земельної ділянки площею 1,84 га в оренду, проте отримував відповідь відповідача у формі листа, що є порушенням чинного законодавства України, яке регулює порядок виділення земельних ділянок у користування. Позивач вважає, що у даному випадку відповідач зобов'язаний прийняти одне з двох рішень - або розпорядження про виділення земельної ділянки, або розпорядження про відмову у наданні земельної ділянки з обґрунтуванням підстав для такої відмови, а відповідь відповідача у формі листа обмежує права позивача на звернення до суду щодо оскарження нормативного акта індивідуальної дії, оскільки тільки у разі прийняття головою ОДА одного з двох вищезазначених рішень, позивач наділений правом звернення до суду.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05.02.2015 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, Товариство подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 20.08.2014 року позивач звернувся із заявою до відповідача про надання Товариству в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 1,84 га для обслуговування належного Товариству на праві власності нерухомого майна, що знаходиться на цій ділянці.

Херсонська ОДА листом від 11.09.2014 року було роз'яснено позивачу право отримати вказану земельні ділянку на конкурентних засадах, зважаючи на відсутність доказів знаходження на цій земельній ділянці нерухомого майна, що є власністю Товариства.

10.10.2014 року позивач вдруге звернувся до відповідача із заявою про надання в оренду земельної ділянки площею 1,84 га для обслуговування належного Товариству на праві власності нерухомого майна та долучив до заяви довідку про перебування на балансі підприємства нерухомого майна, що знаходиться на вказаній земельній ділянці.

05.11.2014 року Головне управління Держземагентства у Херсонській області надіслало позивачу лист, яким пояснила, що для отримання земельної ділянки державної власності без проведення конкурсу позивачу необхідно надати документ, який би посвідчував право власності на усі об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, яку він бажає отримати в оренду, а саме: графічні матеріали із зазначеним місцем розташування та розмір земельної ділянки, викопіювання із затвердженої містобудівної документації, реєстраційні документи, що посвідчують право власності на усі об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, нотаріально засвідчену згоду землекористувача на вилучення земельної ділянки (у разі припинення юридичної особи - витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Позивач вважає такі відповіді відповідача та Головного управління Держземагентства у Херсонській області такими, що порушують права Товариства, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у разі подання особою, зацікавленою в одержанні у користування земельної ділянки, заяви та документів, зміст яких не дає можливості органу виконавчої влади встановити наявність чи відсутність підстав для задоволення такої заяви, земельним законодавством не передбачено обов'язку прийняття рішення у формі розпорядження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 17 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить зокрема: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частинами 1 - 3 ст.123 Земельного кодексу України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, особа яка зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки повинна дотримуватися порядку, передбаченого ст.123 Земельного кодексу України.

Отже колегія суддів приходить до висновку, що прийняття рішення, в тому числі у формі розпорядження, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи про відмову в такому наданні, можливе тільки за умови дотримання ст.123 Земельного кодексу України, а саме: подання особою клопотання, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення та додатків до нього - графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, викопіювання із затвердженої містобудівної документації, реєстраційні документи, що посвідчують право власності на усі об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що направлені позивачем до відповідача заяви про надання земельної ділянки в оренду площею 1,84 га не можуть вважатися клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування в розумінні положень ст.123 Земельного кодексу України.

Також є правильним висновок суду першої інстанції про те, що чинним земельним законодавством не передбачено обов'язку прийняття рішення у формі розпорядження у разі подання заяви та документів, зміст яких не дає можливості органу виконавчої влади встановити наявність чи відсутність підстав для задоволення такої заяви.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, в зв'язку з чим суд першої цілком інстанції обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Монтажник» - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: Ю.М. Градовський О.В. Лукянчук