Справа № 418/517/14-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Оробцова Л.О.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року справа №418/517/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Міловського районного суду Луганської області від 05 лютого 2015 року у справі № 418/517/14-а за позовом ОСОБА_2 до Міловської селищної ради Луганської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання неправомірним і скасування рішення виконавчого комітету Міловської селищної ради, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати неправомірним і скасувати рішення виконавчого комітету Міловської селищної ради №61 від 18.11.2014 року про надання ОСОБА_3 дозволу на розміщення тимчасової споруди. Позовні вимоги мотивовані тим, що у її приватній власності є кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1. Поряд з її кафе на відстані 4,8 м розташований магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», який належить третій особі по справі - ОСОБА_3 Земельна ділянка між будівлями знаходиться у комунальній власності Міловської селищної ради. 14 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до Міловської селищної ради з заявою про надання їй дозволу на встановлення на вказаній земельній ділянці тимчасової споруди (металевого контейнеру) для здійснення підприємницької діяльності і рішенням виконавчого комітету Міловської селищної ради від 18.11.2014 року №61 ОСОБА_3 було надано дозвіл на розташування тимчасової споруди, площею 2,4x6,1 м, для провадження підприємницької діяльності, за адресою: АДРЕСА_1, строком на З роки, після чого перед магазином «ІНФОРМАЦІЯ_2» було встановлено металевий контейнер. Позивачка вважає, що зазначеним рішенням порушені її права і права відвідувачів кафе на протипожежну безпеку, оскільки встановлення контейнеру грубо порушує норми Правил пожежної безпеки, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 19 жовтня 20104 року № 126, згідно п.4.1.16. якого, тимчасові споруди, до яких відноситься зазначений вище металевий контейнер, повинні розміщуватися на відстані не менше 10 метрів від інших будівель і споруд.

Постановою Міловського районного суду від 05 лютого 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій наголошує на тому, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи. На обґрунтування апеляційної скарги наводить доводи, аналогічні викладеним в позові.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду учасники судового розгляду до суду не прибули, надавши клопотання про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи здійснено у письмовому провадженні за наявними матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом установлено і не є спірним, що у приватній власності ОСОБА_2 є кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташоване по АДРЕСА_1. Поряд з її кафе на відстані 4,8 м розташований магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», який належить третій особі по справі - ОСОБА_3 Земельна ділянка між будівлями знаходиться у комунальній власності Міловської селищної ради. 14 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до Міловської селищної ради з заявою про надання їй дозволу на встановлення на вказаній земельній ділянці тимчасової споруди (металевого контейнеру) для здійснення підприємницької діяльності, і рішенням виконавчого комітету Міловської селищної ради від 18.11.2014 року №61 їй надано дозвіл на розташування тимчасової споруди, площею 2,4x6,1 м, для провадження підприємницької діяльності, строком на 3 роки.

Це рішення є предметом даного позову, оскільки позивачка вважає його протиправним.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач як суб»єкт владних повноважень довів суду правомірність своїх дій, в той час, як позивачка своїх доводів належним чином суду не довела.

Колегія суддів погоджує такий висновок суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури

Відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244, на який, серед іншого, посилається апелянт, підставою для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - ТС) є паспорт прив'язки ТС. Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

З матеріалів справи вбачається, що схема прив'язки тимчасової споруди, яку долучено до заяви ОСОБА_3 про надання дозволу, було узгоджено з відділом містобудування Міловської РДА, санепідемслужбою, ТОВ «Луганськвода», ТОВ «Укртелеком», Філією «Міловський автодор», а також інспекцією з нагляду у сфері пожежної і техногенної безпеки Міловського району (а.с.40).

Згідно, п.4.1.16 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 19.10.2005р. №126, на порушенні якого наполягає апелянт, тимчасові споруди повинні розміщуватися на відстані не менше 10м від інших будівель та споруд.

Разом з тим, у розділі «Загальні положення» цих Правил зазначено, що їх дія не застосовується до об'єктів загальною площею до 300 кв.м.

Згідно технічної документації (а.с.39), металевий контейнер, на розміщення якого відповідачем надано дозвіл, має загальну площу 14,64 кв.м.

Доводи апелянта про те, що відповідач не повинен був застосовувати вказану норму, оскільки вона стала чинною лише після видання наказу Міністерства надзвичайних ситуацій від 24.02.2012 року №537, не заслуговують на увагу і є хибними, оскільки спірні правовідносини виникли у 2014 році, тобто вже під час дії цієї норми.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись статтями 24, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Міловського районного суду Луганської області від 05 лютого 2015 року у справі № 418/517/14-а за позовом ОСОБА_2 до Міловської селищної ради Луганської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання неправомірними і скасування рішення виконавчого комітету Міловської селищної ради - залишити без задоволення, а постанову суду - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: Л.В. Губська

Судді: Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко