Справа № 308/8596/13
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Справа № 876/1515/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу приватного підприємства «Шарк-плюс» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.12.2014 року з питань забезпечення адміністративного позову у справі № 308/8596/13-а за заявою приватного підприємства «Шарк-плюс» про забезпечення адміністративного позову за позовом приватного підприємства «Шарк-плюс» до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи на стороні відповідача ПП «Аутдор-шарк», ТОВ «ЕКО ХХІ століття» про визнання незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Шарк-плюс» звернулося в суд із заявою до суду в якій просило вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони виконавчого комітету Ужгородської міської ради надавати, переоформлювати, продовжувати та вносити зміни в дозволи та зупинити дію дозволів на розміщення зовнішньої реклами на рекламних конструкціях, що є предметом рішення № 272 від 15.08.2012 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.12.2014 року у задоволенні заяви представника позивача приватного підприємства «Шарк-плюс» Яцко В.Л. про вжиття заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Шарк-плюс» до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи на стороні відповідача ПП «Аутдор-шарк», ТОВ «ЕКО ХХІ століття» про визнання незаконним та скасування рішення - відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції приватне підприємство «Шарк-плюс» подало апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.12.2014 року у скасувати та ухвалити нову, якою вжити заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборонити виконавчому комітету Ужгородської міської ради надавати продовжувати, переоформлювати дозволи на розміщення реклами на рекламних конструкціях типу «біл-борд» та «сіті-лайт», які є предметом рішення № 272 від 15 серпня 2012 року.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що позивач за договором купівлі-продажу від 5 травня 2005 року набув право власності на спеціальні рекламні конструкції типу «біл-борд» та «сіті-лайт» розміщені в м. Ужгороді в місцях вказаних у додатку до договору. Зважаючи на той факт, що суб'єкт владних повноважень, а саме Ужгородський міськвиконком систематично, з моменту зміни власника майна, ігнорує право власності позивача на вказане майно, останньому завдаються збитки. Причинно-наслідковий зв'язок між прийняттям рішень міськвиконкому щодо переоформлення дозволів на розміщення реклами для одного з попередніх розповсюджувачів та завданням збитків власнику майна встановлений постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29 квітня 2010 року у справі № 228. Станом на день ухвалення зазначеної постанови розмір збитків становив 750000 грн. Приймаючи наступні рішення про продовження терміну дії дозволів на розміщення реклами на рекламних конструкціях, належних позивачу, суб'єкт владних повноважень продовжує сприяти завданню збитків позивачу. Так, зокрема майно, яке є предметом наступних рішень виконавчого комітет' ідентифіковано самим робочим органом, Муніципальною поліцією Ужгородської міської ради, що підтверджується листами робочого органу на запит представника позивача. З метою захисту своїх майнових прав позивач звернувся до суду з позовом до суб'єкта владних повноважень. В якості забезпечення позову суд, ухвалю від 5 листопада 2010 року вжив заходів забезпечення позову шляхом заборони виконавчому комітету Ужгородської міської ради продовжувати та переоформлювати дозволи на розміщення реклами. Поряд з тим, оскаржуване у даному процесі рішення Ужгородського міськвиконкому № 272 від 15 серпня 2012 року було прийнято в період дії заходів забезпечення позову, що безумовно доводить його протиправність.

Оскільки предметом спору є рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 272 від 15 серпня 2012 року, тобто ненормативний акт індивідуальної дії, який впливає на права та інтереси позивача, термін його чинності спливає після закінчення строку на який його було прийнято. Отже існує велика імовірність прийняття виконавчим комітетом Ужгородської міської ради чергового аналогічного рішення, яке безпосередньо буде порушувати майнові права позивача, та призведе до подальшого завдання останньому збитків.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Проаналізувавши ч. 1 ст. 117 КАС України, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, про те, що у вищенаведеній статті визначені підстави забезпечення позову, згідно з якими такі допускаються судом, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності дії суб'єкта владних повноважень.

Суд першої інстанції вірно встановив, що очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі не існує.

Взявши до уваги вищенаведені норми законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що у випадку звернення сторони із клопотанням про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосуванням певного заходу до забезпечення позову.

Врахувавши вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що позивачем не подано суду доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення захисту їх без вжиття заходів забезпечення позову.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 41, ч.3 ст. 160, ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Шарк-плюс» залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.12.2014 року з питань забезпечення адміністративного позову у справі № 308/8596/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко