Справа № 820/20843/14
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

04 березня 2015 р. м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Салацької Я.І.,

позивача -ОСОБА_1,

представника відповідача - Шестерікова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Харківській області про визнання незаконними дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунків при звільненні та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Харківській області , в якому просив суд, з урахуванням збільшення суми позовних вимог, визнати незаконними та вчиненими з особистих мотивів дії відповідача щодо затримки розрахунку з позивачем при звільненні; стягнути з відповідача на користь позивача за період затримки розрахунку по заробітній платі з 31.12.2013 року по 27.01.2014 року середній заробіток в розмірі 9041,47 грн.; стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 16443,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що працювала в Державній фінансовій інспекції в Харківській області . Згідно з наказом ДФІ в Харківській області від 31.12.2013 №616-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади» з 31.12.2013 року її звільнено з посади за п.3 ст.40 КЗпП України. На день звільнення ОСОБА_1 відповідачем не було здійснено виплата всіх сум, що належать їй від установи. Кошти остаточно перераховані на її розрахункову картку лише 27.01.2014 року., трудову книжку відповідач видав 08.01.2014 року. Позивач вважає, що оскільки вказана виплата не була здійснена своєчасно з вини відповідача, то за період затримки розрахунку з 31.12.2013 року по 27.01.2014 року відповідач зобов'язаний виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 9041,47 гривень (268,11 х 27 = 7238,97х 124,9% (індекс інфляції за 2014р.). В зв'язку з тим, що вказана сума не виплачена позивачу в добровільному порядку відповідачем до цього часу, вона підлягає примусовому стягненню на її користь. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що вказаними діями відповідач спричинив їй моральну шкоди у розмірі 16443 грн., яку також просить стягнути на її користь.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про залишання позову без розгляду.

В обґрунтування клопотання зазначив, що законність звільнення ОСОБА_1 встановлено постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2014 по справі №820/1370/14, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Харківській області про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди та грошової винагороди - відмовлено. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2014 по справі №820/1370/14 - залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Рішення суду - 03.09.2014 року набрало законної сили. Позивача звільнено з посади начальника відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Харківській області 31.12.2013 року. Повний розрахунок всіх належних виплат з позивачем проведено 27.01.2014р. Однак із позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди позивач звернулася лише 29.12.2014 року, тобто з пропуском тримісячного строку для звернення до суду, встановленого ч. 1 ст. 233 КЗпП України, ст. 99 КАС України, тому просить даний позов залишити без розгляду.

В судовому засіданні позивач заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, зазначила, що не вважає, що пропустила строк звернення до суду, оскільки постанова Харківського окружного адміністративного суду та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду у справі №820/1370/14 була оскаржена нею до Вищого адміністративного суду України та 03.10.2014р. вона отримала поштою Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 26.09.2014р. по справі №820/1370/14(К/800/49379/14) про відмову у відкритті касаційного провадження, та саме з цього часу, на думку ОСОБА_1, розпочався тримісячний строк на звернення з даним позовом до адміністративного суду.

Суд, перевіривши матеріали вказаного адміністративного позову, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вважає, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що позивач працювала в Державній фінансовій інспекції в Харківській області.

Наказом в.о. начальника Державної фінансової інспекції в Харківській області Каліннікова В.В. №616-о від 31.12.2013 року ОСОБА_1 звільнено з посади.

В день звільнення 31.12.2013р. ОСОБА_1 не були здійснені відповідачем виплати всіх сум, що належали їй при звільненні. Фактично розрахунки при звільненні з позивачкою здійсненні 27.01.2014р. Вказана дата не заперечується позивачем та відповідачем.

Не погодившись з наказом №616-о від 31.12.2013 року ОСОБА_1 оскаржила його до Харківського окружного адміністративного суду. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2014 по справі №820/1370/14, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, в.о. начальника Державної фінансової інспекції в Харківській області Калінніков В.В., Державна фінансова інспекція України, про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, оплату за час вимушеного прогулу, виплату матеріальної допомоги та грошової винагороди - відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2014р. по справі № 820/1370/14 - залишено без задоволення. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2014р. по справі № 820/1370/14 - залишено без змін. Рішення суду набрало законної сили 03.09.2014 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 26.09.2014 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28 липня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2014 року.

Згідно з ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частиною 1 ст. 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. (ч.3)

Згідно з частиною першою статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Як зазначалось вище, днем фактичного розрахунку з ОСОБА_1 є 27.01.2014 року, тобто з цього дня вона була обізнана, що з нею розрахувались з затримкою. Таким чином, перебіг тримісячного строку для звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди розпочався 27.01.2014р.

Навіть, якщо приймати до уваги доводи позивача, що оскаржуючи незаконний, на її думку, наказ №616-о від 31.12.2013 року про її звільнення до Харківського окружного адміністративного суду, вона була впевнена, що її поновлять на посаді, та стягнуть середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, в зв'язку з чим у неї на час провадження справи в суді не було необхідності, звертатися з позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунків при звільненні, то рішення у справі 820/1370/14 набрало законної сили 03.09.2014 року і тримісячний строк на подачу позову, з урахуванням цієї дати, закінчився 03.12.2014 року.

Щодо доводів позивача, що перебіг строку звернення до суду з даним позовом розпочинається з 03.10.2014р., оскільки постанова Харківського окружного адміністративного суду та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014 р. була оскаржена нею до Вищого адміністративного суду України та Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 26.09.2014р. по справі №820/1370/14(К/800/49379/14) про відмову у відкритті касаційного провадження вона отримала поштою 03.10.2014р., то суд не погоджується з ними та зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження (ч.3)

Згідно з ч. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирає законної сили з моменту проголошення.

Як встановлено в судовому засіданні, рішення у справі 820/1370/14, яким було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову набрало законної сили 03.09.2014 року.

Відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Отже з 03.09.2014р. постанова Харківського окружного адміністративного суду по справі №820/1370/14, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, в.о. начальника Державної фінансової інспекції в Харківській області Калінніков В.В., Державна фінансова інспекція України, про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, оплату за час вимушеного прогулу, виплату матеріальної допомоги та грошової винагороди - відмовлено, стала для ОСОБА_1 обов'язковою.

Проте, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди лише 29.12.2014 року, тобто після закінчення строків встановлених ст. 99 КАС України та ст. 233 КЗпП України.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Суд приймає до уваги, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи те, що дотримання процесуальних строків є обов'язком сторін, то оцінюючи обставини, на які позивач посилається у позовній заяві, з урахуванням доданих до неї документі, пояснень позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, суд вважає, що клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 155 КАС України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, ч. 5 ст. 107, 155, 165, 181, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача Державної фінансової інспекції в Харківській області - задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Харківській області про визнання незаконними дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунків при звільненні та відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі ухвала виготовлена 06.03.2015 р.

Суддя Рубан В.В.