Справа № 808/8558/14
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/8558/14

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року

(15 год. 45 хв.)

Справа № 808/8558/14

Провадження № ДО/808/1185/14

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області, м. Краматорськ Донецької області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Авескрамстрой», м. Краматорськ Донецької області

про: стягнення коштів за податковим боргом з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі – позивач або ДПІ у м. Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області) звернулась із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авескрамстрой» (далі – відповідач або ТОВ «Авескрамстрой»), в якому позивач, з урахуванням зменшених позовних вимог згідно заяви від 17.01.2015, просить суд стягнути кошти з рахунків платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Авескрамстрой» у банках, обслуговуючих такого платника податків, за податковим боргом з авансових внесків з податку на прибуток в розмірі 108 873,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач має податковий борг боргом в сумі 113 983,18 грн., в тому числі з податку на додану вартість в розмірі 5 110,13 грн. та з авансових внесків з податку на прибуток в розмірі 108 873,05 грн., який виник в результаті несплати в повному обсязі узгоджених грошових зобов’язань, самостійно визначених відповідачем у поданих до ДПІ у м. Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області податкових деклараціях. Крім того, за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов’язань відповідачу було нараховано пеню. Зазначає, що позивачем вживались, визначені нормами податкового законодавства, заходи щодо стягнення з ТОВ «Авескрамстрой» податкового боргу. Однак, вручена відповідачу податкова вимога від 17.07.2014 № 1663-25, залишилась без виконання. Враховуючи, що заборгованість відповідача залишається несплаченою до бюджету, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2014 відкрито провадження в адміністративній справі № 808/8558/14 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 18.12.2014.

18.12.2014 Запорізьким окружним адміністративним судом винесено ухвалу про зупинення провадження у справі до 19.01.2015.

Відповідно до ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 19.01.2015 провадження у справі поновлено.

Згідно ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 19.01.2015 розгляд справи відкладено на 02.02.2015.

В судове засідання 02.02.2015 представники сторін не з’явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, що підтверджується долученими до матеріалів справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

02.02.2015 від позивача до суду надійшла заява (вх. № 4969) про зменшення позовних вимог, згідно якої, у зв’язку з повним погашенням відповідачем заборгованості перед бюджетом з податку на додану вартість за періоди, вказані у позовній заяві, Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авескрамстрой» (код ЄДРПОУ 34657857) заборгованість перед бюджетом із авансових внесків з податку на прибуток в сумі 108 873,05 грн.

Крім того, позивачем заявлено клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву ДПІ у м. Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області, суд вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.01.2015 судом вже прийняті до розгляду зменшені позовні вимоги в порядку ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).

28.01.2015 від відповідача до суду надійшли письмові заперечення проти адміністративного позову (вх. № 4292), в яких останній зазначає, що має податковий борг в розмірі 113 197,84 грн., а саме: з авансового внеску з податку на прибуток в сумі 108 784,00 грн. та з податку на додану вартість в сумі 4 413,84 грн. Вказує, що дана заборгованість утворилась внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), зокрема виникнення збройного конфлікту та проведення антитерористичної операції на території знаходження підприємства, що призвело до пошкодження офісного приміщення, розташованому в ньому обладнання, призупинення виконання робіт згідно з укладеними договорами та неможливості отримання оплати за виконані роботи. Тому ТОВ «Авескрамстрой» з 30.06.2014 виявилося не в змозі своєчасно здійснювати розрахунки з бюджетом. Даний факт підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України від 20.11.2014 за № 5078/05-4. Вказує, що листом від 05.01.2015 за вих. № 01-01 ТОВ «Авескрамстрой» повідомило ДПІ у м. Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області про виникнення форс-мажорних обставин та направило висновок Торгово-промислової палати України. Посилаючись на Закон України від 02.09.2014 № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідач вважає, що нарахування позивачем штрафних санкцій за несвоєчасне погашення податкового боргу є неправомірним. Зазначає, що ТОВ «Авескрамстрой» не відмовляється від виконання зобов’язань стосовно сплати коштів за податковим боргом при закінченні існування обставин непереборної сили.

02.02.2015 представником відповідача через канцелярію суду подано заяву (вх. № 4979), згідно якої останній просить суд, з урахуванням наданих до заперечень документів, встановити спосіб і порядок виконання судового рішення шляхом стягнення рівними частинами суми податкового боргу в розмірі 108 873,05 грн. на протязі шести місяців з дня набрання рішенням законної сили. Позовні вимоги в цій частині визнає повністю.

За приписами ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, в порядку письмового провадження.

У зв’язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 14.10.2014 № 19442622, відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Авескрамстрой» (код ЄДРПОУ 34657857) зареєстроване як юридична особа 02.11.2006 Виконавчим комітетом Краматорської міської ради, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення – 1 270 145 0000 003623.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі – Податковий кодекс України) визначено обов’язок платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов’язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

За приписами п. 152.1 ст. 152 Податкового кодексу України, податок на прибуток підприємств нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, від податкової бази, визначеної згідно зі статтею 149 цього Кодексу.

Пунктом 152.9 ст. 152 Податкового кодексу України визначено, що для цілей цього розділу використовуються такі податкові періоди: календарні квартал, півріччя, три квартали, рік. Базовим податковим (звітним) періодом для цілей цього розділу є календарний квартал або календарний рік для платників податків, визначених у пункті 57.1 статті 57 цього Кодексу.

Згідно п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об’єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов’язань.

Податкова декларація та розрахунок щомісячних авансових внесків за базовий звітний (податковий) рік подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Судом з’ясовано, що 03.03.2014 ТОВ «Авескрамстрой» подано до ДПІ у м. Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, згідно якої підприємством самостійно визначено розмір авансових внесків з податку на прибуток підприємства, який підлягає сплаті щомісячно (розмір авансових внесків становить 27 196,00 грн. на місяць).

Як передбачено ст. 67 Конституції України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов’язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов’язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв’язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як зазначено в пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг – це сума грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Оскільки у передбачений законом термін відповідач не сплатив до бюджету задекларовану суму податкового зобов’язання (авансовий внесок з податку на прибуток приватних підприємств) по термінам сплати 30.06.2014, 30.07.2014, 30.08.2014, 30.09.2014, то дані грошові зобов’язання набули статусу податкового боргу.

Також, згідно приписів п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов’язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п. 131.1 ст. 131 Податкового кодексу України, нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

У зв’язку із несвоєчасним погашенням узгоджених грошових зобов’язань відповідачу було нараховано пеню на загальну суму 89,05 грн., яка на сьогодні залишається несплаченою.

Підсумовуючи вищенаведені, встановлені судом, обставини, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати авансових внесків з податку на прибуток в розмірі 108 873,05 грн.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов’язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у п.п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога – це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Судом встановлено, що 17.07.2014 позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 1663-25 на загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов’язаннями у розмірі 57 358,84 грн., яка отримана уповноваженою особою ТОВ «Авескрамстрой» 28.07.2014, про шо свідчить підпис даної особи на корінці податкової вимоги.

На даний час податкова вимога форми «Ю» від 17.07.2014 № 1663-25 в порядку визначеному ст. 60 Податкового кодексу України позивачем не відкликана, оскільки з моменту її виставлення заборгованість, яка рахується за відповідачем, залишається не погашеною, про що свідчать надані позивачем картка особового рахунку платника податків за спірний період та довідка ДПІ у м. Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області про заборгованість відповідача станом на 02.02.2015.

Згідно з пп. 95.1 – 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності.

Згідно наданої позивачем довідки про заборгованість станом на момент розгляду справи та картки особового рахунку платника податків, за відповідачем обліковується податковий борг зі сплати авансових внесків з податку на прибуток в розмірі 208 995,85 грн., з яких ДПІ у м. Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області заявлено до стягнення заборгованість в сумі 108 873,05 грн. (з яких недоїмка становить 108 784,00 грн. та пеня в розмірі 89,05 грн.)

Під час розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів повного або часткового погашення заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 КАС України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Як зазначалося вище, відповідачем позовні вимоги визнані у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість прийняття визнання адміністративного позову відповідачем, оскільки ці дії відповідача не суперечать чинному законодавству та не порушують чиї-небудь права, свободи та інтереси, а сума боргу доведена матеріалами справи.

Беручи до уваги вищезазначені обставини, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги ДПІ у м. Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи заяву відповідача про встановлення порядку і способу виконання судового рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

В обґрунтування необхідності встановлення порядку і способу виконання судового рішення відповідач посилається на те, що заборгованість, яка рахується за ТОВ «Авескрамстрой», утворилась внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), що підтверджується сертифікатом (висновком) Торгово-промислової палати України від 20.11.2014 за № 5078/05-4.

Зокрема, сертифікатом (висновком) Торгово-промислової палати України від 20.11.2014 № 1715 про настання обставин непереборної сили, відповідно до пп. 100.4, 100.5 ст. 100 Податкового кодексу України та на підставі наданих документів, засвідчено факт настання обставин непереборної сили з 30 червня 2014 року для ТОВ «Авескрамстрой» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов’язкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо. Відповідач вказує, що у зв’язку з наведеними обставинами, останній був не в змозі своєчасно здійснювати розрахунки з бюджетом, проте ТОВ «Авескрамстрой» не відмовляється від виконання зобов’язань стосовно сплати коштів за податковим боргом при закінченні існування обставин непереборної сили.

Враховуючи викладене відповідач просить суд встановити спосіб і порядок виконання судового рішення шляхом стягнення рівними частинами суми податкового боргу в розмірі 108 873,05 грн. на протязі шести місяців з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на це, врахувавши всі обставини справи, суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача та встановити спосіб виконання судового рішення шляхом сплати ТОВ «Авескрамстрой» суми податкового боргу з авансових внесків з податку на прибуток в розмірі 108 873,05 грн. на протязі шести місяців, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авескрамстрой» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, – задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України –з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб’єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко