Справа № 308/6289/14-а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 р. Справа № 876/10550/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.
суддів: Большакової О.О., Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень і зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

20.05.2014 р. позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень і зобов`язання вчинити дії.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії якому, у зв`язку з тим, що він виконував роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії, у період з 03.06.1987 року по 17.08.1987 року, 15.10.2014 року було призначено пенсію із зниженням пенсійного віку. Однак, рішенням Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатській області від 05.12.2013 року припинено виплату пенсії позивачу, у зв`язку з тим, що згідно довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 27752 від 08.11.2013 року позивач пропрацював у зоні відчуження менше 14 днів. Позивач вважає зазначену відмову неправомірною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2014 р. позов задоволено.
Визнано неправомірним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатській області від 05.12.2013 року «Про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 ».
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатській області поновити ОСОБА_1 виплату пільгової пенсії з 01.12.2013 року відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Пенсійний фонд зазначає, що суд при винесенні постанови не врахував той факт, що управлінням пенсійного фонду України в Ужгородському районі було проведено перевірку достовірності видачі архівної довідки управління хімічних військ Прикарпатського військового округу №24/18950 від 22.10.1993 р. (запит про витребування довідки направлено до Міністерства оборони України), в ході якої отримано довідку з галузевого державного архіву Міністерства оборони Україні №27752 від 08.11.2013 року, в якій період роботи в зоні відчуження (3-й енергоблок) становить 9 днів. Також зазначено, що в інші періоди роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС номер зони чи населений пункт не вказано. А населений пункт Жовтневе та Поліське, в яких також працював ОСОБА_1 віднесено до зони безумовного обов`язкового відселення.
Тому, на підставі отриманих даних з Міністерства оборони України, управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі припинило виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в зв`язку з нововиявленими обставинами щодо правомірності встановлення статусу особи, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, про що відповідач був повідомлений листом від 05.12.2013 року за №9169/04.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, що згідно військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_1 22.10.1979 року, позивач виконував обов`язок по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 03.06.1987 року по 17.08.1987 року та отримав дозу опромінення 9,169 БЄР.

Зазначене підтверджується також архівною довідкою управління хімічних військ Прикарпатського військового округу № 24/18950 від 22.10.1993 року, відповідно до якої ОСОБА_1 у 1987 році, протягом 51 дня - з 03.06.1987 року по 17.08.1987 року, виконував задачі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження.

06.04.1994 року Закарпатською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році серії НОМЕР_2 , яке було перереєстровано 25.06.1997 року, та віднесено позивача до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У подальшому, правомірність надання ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії перевірена та встановлена департаментом соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації, що підтверджується відповідним листом від 20.12.2013 року № 1744/09-09.

15.10.2013 року на підставі відповідної заяви ОСОБА_1 призначено пенсію із зниженням пенсійного віку. Однак, у ході перевірки достовірності видачі архівної довідки управління хімічних військ Прикарпатського військового округу № 24/18950 від 22.10.1993 року, на підставі довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 27752 від 08.11.2013 року, виданої у ході проведеної перевірки, встановлено невідповідність даних у наданих позивачем документах отриманій під час перевірки довідці, зокрема виявлено, що період роботи ОСОБА_1 у зоні відчуження становить 9 днів, на підставі чого відповідачем 05.12.2013 року прийнято рішення про припинення виплати пенсії позивачу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів бере до уваги наступні обставини.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема : учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році не менше 14 календарних днів - із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

В силу абз.1 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Статтею 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» регламентовано порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні.
Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

В контексті даних норм Закону, судом апеляційної інстанції на підставі наявних у матеріалах справи належних та допустимих письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та його віднесено до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 від 06.04.1994 року, перереєстрованим 25.06.1997 року, яке відповідає вимогам, встановленим п.п. 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1997 року «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що Пенсійним фондом мотивовано причину припинення виплати ОСОБА_1 пільгової пенсії Архівною довідкою № 27752 від 08.11.2013 року, отриманою у ході перевірки достовірності видачі архівної довідки управління хімічних військ Прикарпатського військового округу № 18950 від 22.10.1993 року, в якій зазначено, що позивач працював у 1987 році у зоні відчуження менше 14 днів, а саме 9 днів.

Проте, статтею 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, визначено перелік документів, які необхідні для призначення пенсії.

Так, для призначення пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» абзацом 7 пункту «г» статті 7 вищезазначеного Порядку визначено документи, які засвідчують особливий статус особи : посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Згідно абз. 3 п. 12 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 20.01.1997 року № 51, спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, вирішуються комісією при Міністерстві соціальної політики України.

Колегія суддів враховує те, що комісією при Міністерстві соціальної політики України розглянуто питання щодо наявності пільгового стажу в позивача і прийнято рішення про правомірність встановлення ОСОБА_1 пільгової пенсії, оскільки підтверджено наявність у нього статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та його перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії з 03.06.1987 року по 17.08.1987 року, що вбачається із листа департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації від 20.12.2013 року № 1744/09-09.

Тому, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що посилання Пенсійного фонду на відсутність доказів про перебування позивача в зоні відчуження у 1987 році у кількості не менше 14 днів, як на підставу припинення виплати пільгової пенсії, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

Як наслідок, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке не підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, ст.200, ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2014 р. по справі № 308/6289/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

Т.І. Шинкар