Справа № 872/16591/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2015 рокусправа № 804/12685/13-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

за участю:

представника відповідача: Копань А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2013 року у справі № 804/12685/13-а за адміністративним позовом державного підприємства "Придніпровський гідрометалургійний завод" до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Придніпровський гідрометалургійний завод" (далі - Позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення рішення № від 26.07.2013 року про збільшення грошового зобов'язання на суму 383966.03 грн. яке включає в себе земельний податок з юридичних осіб в сумі 307168,03 грн. та штрафні санкції в сумі 76798,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що застосування суми податкового зобов'язання та штрафних санкцій є незаконним та необґрунтованим, оскільки на виконання Наказу Міністерства палива та енергетики України від 27.04.2010 року №164, на підставі акту приймання-передачі об'єктів хвостосховища "Сухачівське" від 20.05.2010 року, затвердженого 28.05.2010 року, майн, що знаходилось на балансі ДП "Придніпровський гідрометалургійний завод", було передано на баланс ДП "Бар'єр", а саме: санітарно-захисна зона нового хвостосховища, греблі хвостосховища, канави нагірні з кінцевими водозборами, хвостовище нове 2-Б, хвостовище 3-А пускового комплексу, хвостовище "С" комплекс 3Б, автодороги нового хвостосховища

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2013 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 26.07.2013 року №.

Дніпропетровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції, звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2013 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову державного підприємства "Придніпровський гідрометалургійний завод" відмовити.

Зокрема заявник апеляційної скарги зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення рішення було винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченні чинним законодавством, а тому підставі для його скасування відсутні. Крім того, мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення в дію мораторію, а отже і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Дніпропетровської МДПІ було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку державного підприємства "Придніпровський гідрометалургійний завод" (код за ) з питання правильності нарахування та своєчасності сплати земельного податку за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року, на підставі якого було складено Акт №96/1544-30168729 від 12.06.2013 року.

Документальною позаплановою невиїзною перевіркою ДП "Придніпровський гідрометалургійний завод" встановлено порушення п.268.2 ст.268 ПКУ, внаслідок чого занижено суму земельного податку за 2012 рік на суму 307168.03 грн.

Не погодившись з висновками зазначеними в Акті перевірки, Позивач подав заперечення до Дніпропетровської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просив скасувати Акт документальної позапланової невиїзної перевірки державного підприємства "Придніпровський гідрометалургійний завод" за №96/1544-30168729 від 12.06.2013 року.

Рішенням Дніпропетровської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №280/10/04-17-15-02 від 25.07.2013 року, заперечення Позивача було залишено без задоволення.

На підставі Акту №96/1544-30168729 від 12.06.2013 року, 26.07.2013 року Відповідачем було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № , яким Позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб на суму 383966,03 грн., в тому числі за основним платежем - 307168,03 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 76798,00 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю винесення зазначеного податкового повідомлення рішення, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Правомірність та обґрунтованість винесення податкового повідомлення рішення від 26.07.2013 року № є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що з моменту переходу права власності на об'єкти нерухомості, які розташовані на території населених пунктів Орджонікідзевської та Горлівської сільрад, загальною площею 497.1 га., обов'язок щодо декларування та сплати земельного податку перейшло від Позивача до Державного підприємства "Бар'єр", а тому у Відповідача були відсутні підстави для винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів перевірки, підставою для визначення грошового зобов'язання за основним платежем з земельного податку з юридичних осіб на суму 307168,03 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 76798,00 грн. стало ненадання до Дніпроптеровської МДПІ податкової декларації по земельному податку за 2011 рік та не нарахування земельного податку у сумі 307168,03 грн.

У зв'язку з зазначеним податковий орган дійшов висновку, що ДП "Придніпровський гідрометалургійний завод" на порушення мп.286.2 ст.286 ПК України занижено земельний податок у розмірі 307168.03 грн.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками податкового органу з огляду на наступне.

Приписами пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п.п.14.1.72 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу

У відповідності до п. 271.1 ст.271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Приписами ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі. Розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку визначаються ПК України. Згідно ст. 270 ПК України об'єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до ст.286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Судом першої інстанції встановлено, що передача майна з балансу Державного підприємства "Придніпровський гідрометалургійний завод" на баланс Державного підприємства "Бар'єр" відбувалась у встановленому порядку, відповідно до вимог чинного законодавства України, а саме Закону України "Про управління об'єктами державної власності" від 21.09.2006 року №185-V та Положення "Про порядок передачі об'єктів права державної власності" затвердженого Постановою КМУ від 21.09.1998 року №1482.

Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що набуття права власності на жилі будинки, будівлі або споруди кореспондується з набуттям права власності на земельну ділянку на якій знаходяться ці об'єкти. Крім того, положеннями Податкового кодексу України передбачено, що у разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом Міністерства палива та енергетики від 27.04.2010 року №164 про передачу державного майна з балансу ДП "Придніпровський гідрометалургійний завод" на баланс ДП "Бар'єр", керуючого санацією ДП "Придніпровський гідрометалургійний завод" Мартинко В.І. було зобов'язано передати з балансу підприємства, а директору ДП "Бар'єр" Іващенку Т.Г. прийняти на баланс підприємства державне майно - хвостовище "Сухачівське".

Факт передачі державного майна підтверджується Актом приймання-передачі об'єктів хвостосховища "Сухачівське" з балансу ДП "Придніпровський гідрометалургійний завод" на баланс ДП "Бар'єр" станом на 20.05.2010 року.

Тобто, з моменту переходу права власності на об'єкти нерухомості, які розташовані на території земельної ділянки, з якої на думку податкового органу має сплачуватися земельний податок саме Позивачем, обов'язок щодо декларування та сплати земельного податку перейшов до ДП "Бар'єр".

Отже, платником земельного податку, починаючи з 20.05.2010 року є ДП "Бар'єр", а не Позивач.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про відсутність обов'язку Позивача по сплаті земельного податку, а тому податкове повідомлення рішення № від 26.07.2013 року є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2013 року є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ч.3 ст.160, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2013 року у справі № 804/12685/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим