Справа № 369/12774/14-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Кучкарової Я.Д., позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Гореницької сільської ради про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Гореницької сільської ради про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2015 року у позові відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову, оскільки вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 жовтня 2014 року позивач направив до Гореницької сільської ради, інформаційний запит вх. № 93 від 30 жовтня 2014 р., в якому просив надати, в письмовому вигляді, завірені належним чином, копії рішень Гореницької сільської ради щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та/або передачу у власність земельних ділянок відображених на графічних матеріалах, згідно поданих позивачем заяв (клопотань) №№ Д379-386/02-12 від 28 квітня 2014 року.

10 листопада 2014 року позивач направив до Гореницької сільської ради, інформаційний запит вх. № 94 від 10 листопада 2014 р., в якому просив надати, в письмовому вигляді, завірені належним чином копії рішень Гореницької сільської ради щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та/або передачу у власність земельних ділянок відображених на графічних матеріалах, згідно поданих заяв (клопотань) №№ Д829-848/02-12 від 09 вересня 2014 року, та згідно яким йому було відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

17 листопада 2014 року позивач направив до Гореницької сільської ради, інформаційний запит вх. № 95 від 17 листопада 2014 року, в якому просив надати, в письмовому вигляді завірені належним чином копії позитивних рішень Гореницької сільської ради щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та/або передачу у власність земельних ділянок відображених на графічних матеріалах, згідно поданих заяв (клопотань) №№ Д379-386/02-12 від 28 квітня 2014 року, та №№ Д-829-848/02-12 від 09 вересня 2014 року та які, в свою чергу, стали підставою для відмови позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Листом від 04.11.2014 р. № 93 Гореницька сільська рада направила ОСОБА_2 копії рішень сільської ради на 8 арк.

Листом від 13.11.2014 року за № 94 Гореницька сільська рада направила гр. ОСОБА_2 належним чином завірені копії рішень Гореницької сільської ради, згідно поданих заяв (клопотань) № Д-829-848/02 від 9 вересня 2014 року, де сесією Гореницької сільської ради вирішено відмовити ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в зв'язку з тим, що на доданих до заяв графічних матеріалах зазначені земельні ділянки знаходяться у власності інших громадян. Крім того в листі відповідач посилався на ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідно до якої розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу зобов'язані вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб. Згідно рішення Конституційного суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків визначених законом. Особа має право на ознайомлення з інформацією про інших осіб за рішенням суду, якщо це необхідно для реалізації та захист прав та законних інтересів.

Листом від 21.11.2014 року Гореницька сільська рада надала відповідь, у якій зазначила, що 04.11.2014 року за № 93 та 13.11.2014 року за № 94 на інформаційні запити надано відповідь, з доданими ) №Д-379-386/02-12 від 28 квітня 2014 року та заяв (клопотань) № Д-829-848/02-12 від 9 вересня 2014 року. Зазначеними рішеннями відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в зв'язку з тим, що зазначені в графічних матеріалах земельні ділянки перебувають у власності інших громадян. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу зобов'язані вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб. Згідно рішення Конституційного суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, ст.32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків визначених законом. Особа має право на ознайомлення з інформацією про інших осіб за рішенням суду, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів. Для прийняття позитивного рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо підведення земельних ділянок необхідно подати до Гореницької сільської ради клопотання, зазначивши цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовані розміри, додавши до клопотання графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, згідно ч.б ст. 118 ЗК України.

Проте, позивач, вважаючи що відповідач не надав належної відповіді на його запити, звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із ст. 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" (далі по тексту - Закон) розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Правовими положеннями ч. 5 ст. 6 Закону передбачено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Між тим, ч. 7 ст. 6 Закону встановлено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Рішенням Конституційного суду України від 20.01.2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України, визначено що, збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про захист персональних даних" об'єктами захисту є персональні дані. Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою.

Суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відмову в задоволенні даного позову визначаючи режим інформації як інформації з обмеженим доступом, посилаючись на положення законів України "Про інформацію" та "Про захист персональних даних". Оскільки, у зв'язку з ухваленням законів України "Про доступ до публічної інформації" та "Про захист персональних даних" Закон України "Про інформацію" втратив значення базового закону в галузі інформаційного законодавства.

А тому, посилання на положення Закону України "Про захист персональних даних" є невиправданим, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 5 цього Закону допускається можливість заборони законом віднесення персональних даних певних категорій громадян чи їх (персональних даних) вичерпного переліку до інформації з обмеженим доступом.

Таким законом є, зокрема, Закон України "Про доступ до публічної інформації", ч.5 ст. 6 якого визначається перелік персональних даних фізичних осіб, які заборонено відносити до інформації з обмеженим доступом, зокрема, як вже було зазначено вище судом апеляційної інстанції, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Таким чином, в даному випадку публічна інформація про осіб, котрі одержали державне та комунальне майно у власність чи користування не є інформацією з обмеженим доступом, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання запитуваної інформації (документів) позивачу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 20 Закону розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач не надав належної відповіді на запити ОСОБА_2 за вх.№ 93 від 30.10.2014 року та № 95 від 17.11.2014 року, а тому вимоги позивача в частині надання позивачу копй позитивних рішень Гореницької сільської ради про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та/або передачу у власність земельних ділянок, відображених на графічних матеріалах, згідно поданих ОСОБА_2 заяв (клопотань) № № Д379-386/02-12 від 28 квітня 2014 року та №№ Д829-848/02-12 від 08.09.2014 року, підлягають задоволенню.

Водночас що стосується вимоги про постановлення окремої ухвали щодо притягнення відповідальних осіб Гореницької сільської ради до відповідальності за ненадання інформації/документів на запити за вх.№ 93 від 30.10.2014 року та вх.№ 95 від 17.11.2014 року та ненадання відповіді по суті порушених питань на запит за вх.№ 94 від 10.11.2004 року, то суд апеляційної інстанції вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки доказів на підтвердження умислу в діях відповідальних осіб Гореницької сільської ради при наданні неналежної відповіді на запити, в матеріалах справи не міститься.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2015 року скасувати частково.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 202, 207, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2015 року скасувати в частині відмови у визнанні протиправними дій Гореницької сільської ради щодо ненадання відповіді на інформаційнів запити ОСОБА_2 за вх.№ 93 від 30.10.2014 року та № 95 від17.11.2014 року.

Зобов'язати Гореницьку сільську раду надати позивачу копії позитивних рішень Гореницької сільської ради про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та/або передачу у власність земельних ділянок, відображених на графічних матеріалах, згідно поданих ОСОБА_2 заяв (клопотань) № № Д379-386/02-12 від 28 квітня 2014 року та №№ Д829-848/02-12 від 08.09.2014 року.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлений 19.03.2015 року.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.