Справа № 813/8658/14
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року № 813/8658/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Львівської міської ради до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні ділові системи», Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки» про визнання протиправною відмову і скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Львівськаміська рада (далі - Львівська міськрада) звернулася до суду з позовом до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (далі - Реєстраційна служба), треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні ділові системи» (далі - ТзОВ«Інвестиційні ділові системи»), Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки» (далі - ОКП ЛОР «БТІ та ЕО») з вимогою визнати протиправною відмову відповідача від 16.10.2014 року № 22057/04-16/2045 у скасуванні реєстрації права власності ТзОВ«Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину літ. «Б-1», площею 45,2 кв.м, яка знаходиться на вул. Володимира Великого,49 у м. Львові та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності ТзОВ«Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину літ. «Б-1», площею 45,2 кв.м, яка знаходиться на вул. Володимира Великого,49 у м. Львові. В обґрунтування позовних вимог посилається на такі обставини. Згідно із інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, 11.06.2012 року державним реєстратором було проведено реєстрацію права власності ТзОВ «Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину літ. «Б-1», площею 45,2 кв.м., яка знаходиться на вул. Володимира Великого, 49 у м. Львові.Підставою для реєстрації права власності ТзОВ «Інвестиційні ділові системи» на вказане майно стало рішення господарського суду Львівської області від26.04.2012року у справі № 5015/634/12 за позовом ТзОВ «Інвестиційні ділові системи» до Львівської міської ради, ТзОВ «Мережа концептуальних авторських ресторанів «!Фест» про визнання права власності, яким в порядку ст. 376 ЦК України визнано право власності ТзОВ «Інвестиційні ділові системи» на вказану будівлю. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.04.2013 року рішення господарського суду Львівської області від 26.04.2012 року у справі №5015/634/12 було скасоване та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказує, що при вчиненні відповідних реєстраційних дій не було дотримано вимог абз. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктів 4, 46-48 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та обтяжень. Стверджує, що рішення про державну реєстрацію прав ТзОВ «Інвестиційні ділові системи» на об'єкт, який встановлено без відповідної на те дозвільної документації (відведення для цієї цілі земельної ділянки та дозволів на будівництво чи реєстрації декларацій на початок будівельних робіт) на належній територіальній громаді м. Львова земельній ділянці, яка ніколи не виділялася для забудови ТзОВ «Інвестиційні ділові системи» або іншим особам, порушує права територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради як землевласника. У зв'язку з цим 03.10.2014 року юридичне управління Львівської міської ради звернулося листом № 1104/вих.-682 до Реєстраційної служби ЛМУЮ з проханням скасувати державну реєстрацію права власності ТзОВ «Інвестиційні ділові системи».Проте листом від 16.10.2014 року № 22057/04-16/2045 Реєстраційна служба відмовила Львівській міській раді у скасуванні реєстрації та повідомила про те, що відповідно до п. 2.6. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та пред'являє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу. Вважає, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно підлягає скасуванню з підстав вчинення його в порушення діючого законодавства, а також у зв'язку з тим, що відпала підстава набуття права власності третьої особи на відповідний об'єкт нерухомого майна для проведення державної реєстрації.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання 19 березня 2015 року не з'явився, причину неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за відсутності уповноважено представника чи про відкладення справи не подав.

Оскільки представник позивача Кузик Ю.І. в судовому засіданні 05 лютого 2015 року підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві, та надав пояснення, суд вважав за можливе розглянути справу за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання 19 березня 2015 року не з'явився, причину неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за відсутності уповноважено представника чи про відкладення справи не подав. Оскільки представник відповідача Мошора В.В. в судовому засіданні 05 лютого 2015 року надала пояснення щодо заперечення позову, а також подала письмові заперечення, суд вважав за можливе розглянути справу за іі відсутності. Суть наданих пояснень полягає у тому, що 13.10.2014 року від юридичного управління Львівська міськради у відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції надійшов лист щодо скасування державної реєстрації права власності ТзОВ«Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину, площею 45.2 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 49 шляхом внесення відповідного запису про це до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.Додатком до листа була копія постанови Львівського апеляційного господарською суду від 10.04.2013 року у справі №5015/634/12. 16.10.2014 р. відділом вказане звернення було розглянуло та надано відповідь, у якій роз'яснено порядок подачі необхідних документів для державної реєстрації скасування прав та скасування записів Державного реєстру прав відповідно до норм діючого законодавства. Тобто Львівською міськрадою не було дотримано передбаченого чинним законодавством порядку звернення з питанням скасування державної реєстрації права власності ТзОВ «Інвестиційні ділові системи». З посиланням на пункти 2.1 та 2.14 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011р. №3502/5, просила відмовити у задоволенні позову.

Треті особина стороні відповідача без самостійних вимог ТзОВ «Інвестиційні ділові системи» та ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», будучи належним повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання 19 березня 2015 року не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, клопотання про розгляд справи за відсутності уповноважено представника чи про відкладення справи не подали, відношення до позову не висловили.

Суд, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

03.10.2014 року Львівська міськрада звернулася до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції з листом№1104/вих-682 про скасування державної реєстрації права власності ТзОВ «Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину, площею 45.2 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 49 шляхом внесення відповідного запису про це до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.11-12).

Мотиви скасування державної реєстрації права власності ТзОВ «Інвестиційні ділові системи», викладені у листі від 03.10.2014 року№1104/вих-682, аналогічні підставам звернення до суду з даним позовом.

Додатком до листа від 03.10.2014 року №1104/вих-682 значиться копія постанови Львівського апеляційного господарською суду від 10.04.2013 року у справі №5015/634/12.

16.10.2014 р. за №22057/04-16/2045 відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції надано відповідь Львівській міськраді на лист №1104/вих-682 (а.с.13).

Зі змісту відповіді від 16.10.2014 р. за №22057/04-16/2045 видно, що з посиланням на пункти 2.1 та 2.14 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011р. №3502/5, такий містить роз'яснення про порядок звернення з заявами про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Дана відповідь є предметом оскарження.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV).

Відповідно до наданих у частині першій статті 2 Закону № 1952-IV термінів, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація) це - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до визначених статтею 8 Закону № 1952-IV повноважень, орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації (пункт 1 частини першої).

Згідно з частиною п'ятою статті 10 Закону № 1952-IVоргани державної реєстрації прав, державні реєстратори забезпечують достовірність інформації, її захист від несанкціонованого доступу, оновлення, архівування та відновлення даних, їх оперативний пошук і документальне відтворення процедури державної реєстрації прав, оперативне надання витягів про зареєстровані права та/або їх обтяження з Державного реєстру прав.

Частиною третьою статті 11 Закону № 1952-IV встановлено, що порядок ведення Державного реєстру прав визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до цієї норми Закону № 1952-IV постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( далі - Порядок № 1141).

Ведення Державного реєстру прав у відповідності до пункту 4 Порядку № 1141передбачає ряд дій, серед яких підпунктом 5 значиться внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), скасування записів Державного реєстру прав;

Як передбачено пунктом 44 Порядку № 1141, порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування рішення державного реєстратора та скасування записів Державного реєстру прав установлює Мінюст.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011р. №3502/5 затверджено Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Порядок №3502/5).

Порядком №3502/5визначено процедуру прийняття і розгляду заяв про внесення змін до запису та заяв про скасування запису (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), перелік документів, необхідних для внесення змін до запису та скасування запису Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури.

Алгоритм дій заявника та органу державної реєстрації прав визначений розділом ІІ Прийняття та розгляд заяв.

Так, згідно із пунктами2.1-2.3Порядку №3502/5 для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якою було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Заява подається щодо кожного об'єкта нерухомого майна окремо.

Орган державної реєстрації прав приймає заяву шляхом реєстрації її у день надходження у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їй реєстраційного номера, фіксацією дати та часу її реєстрації.

Моментом прийняття заяви вважаються дата та час її реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Орган державної реєстрації прав видає заявникові картку прийому заяви.

Заявник під час подання заяви пред'являє органові державної реєстрації прав документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку №3502/5 для скасування запису Державного реєстру прав заявник подає органові державної реєстрації прав рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Системний аналіз положень Закону № 1952-IV, Порядку № 1141 та Порядку №3502/5 свідчить, що чинним законодавством передбачена форма та порядок звернення з заявою про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, а також перелік документів, які заявнику слід подати у разі такого звернення.

Судом встановлено, що заявником - позивачем по справі Львівською міськрадою, не було дотримано вимог Закону № 1952-IV, Порядку № 1141 та Порядку №3502/5 при зверненні до реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції з листом від 03.10.2014 року №1104/вих-682 про скасування державної реєстрації права власності ТзОВ«Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину, площею 45.2 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 49.

У зв'язку з цим відповідач роз'яснив Львівській міськраді форму та порядок такого звернення у листі 16.10.2014 р. за №22057/04-16/2045, який не є відмовою у вчиненні такої дії щодо ведення Державного реєстру прав як скасування державної реєстрації права власності.

У відповідності до пункту 2.11Порядку №3502/5 рішення про внесення змін до запису, про скасування запису Державного реєстру прав або рішення про відмову у внесенні змін до запису, про відмову скасування запису Державного реєстру прав за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, приймає державний реєстратор.

Судом встановлено, що через не дотримання Львівською міськрадою вимог Закону № 1952-IV, Порядку № 1141 та Порядку №3502/5 при зверненні до реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції з листом від 03.10.2014 року №1104/вих-682, заява державним реєстратором не приймалася, не реєструвалася у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їй реєстраційного номера, фіксацією дати та часу її реєстрації та картка прийому заяви заявнику не видавалася, що унеможливлює і прийняття державним реєстратором будь-якого рішення, у тому числі і про відмову у скасуванні реєстрації права власності ТзОВ«Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину літ. «Б-1», площею 45,2 кв.м, яка знаходиться на вул. Володимира Великого,49 у м.Львові.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції вимоги щодо обов'язку довести правомірність своїх дій та рішень виконала.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку,що відповідь реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 16.10.2014 року № 22057/04-16/2045 на звернення Львівської міськради від 03.10.2014 року №1104/вих-682 відповідає критеріям, встановленим частиною третьою статті 2 КАС України, та вчинена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Закону № 1952-IV, Порядку № 1141 та Порядку №3502/5, тому позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови у скасуванні реєстрації права власності ТзОВ«Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину літ. «Б-1», площею 45,2 кв.м, яка знаходиться на вул. Володимира Великого,49 у м. Львові, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про скасування скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності ТзОВ «Інвестиційні ділові системи» на будівлю магазину літ. «Б-1», площею 45,2 кв.м, яка знаходиться на вул. Володимира Великого,49 у м. Львові, то така також не підлягає до задоволення з огляду на те, що повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 КАС України. При цьому суд позбавлений права підміняти собою повноваження будь-якого органу при здійсненні ними своїх функцій.

Відповідно до положень статті 94 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.