Справа № 759/14601/14-а
Суддя: Лопатюк Н. Г.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/13/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста відділу організації працевлаштування населення Святошинського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості Шленскової Вероніки Віталіївни про визнання неправомірними дій, бездіяльності та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправними дій головного спеціаліста відділу організації працевлаштування населення Святошинського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості Шленскової В.В. щодо направлення 13 серпня 2013 року зареєстрованого безробітного ОСОБА_1 на тренінг «Етапи постановки та досягнення цілей», визнання протиправною бездіяльності відповідачки, яка полягала у ненаданні нею ОСОБА_1 інформації щодо програми тренінг-семінару «Етапи постановки та досягнення цілей», затвердженої директором КМЦЗ від 23.07.2013 року, визнання протиправними дій відповідачки щодо внесення нею до Єдиної інформаційно-аналітичної системи Святошинського центру зайнятості Київського міського центру зайнятості недостовірної інформації про прийняте нею рішення від 13.08.2013 року за результатами проведення особистого прийому безробітного ОСОБА_1 та стягнення з відповідачки на користь позивача моральної шкоди в розмірі 45 гривень.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що він перебуває на обліку як зареєстрований безробітний у Святошинському районному центрі зайнятості з 02.02.2009 року.

13 серпня 2013 року відповідачка запропонувала йому відвідати тренінг 04.09.2013 року о 12 год. 15 хв.

Надати інформацію про зміст запланованого заходу остання не змогла, пояснюючи відсутністю у неї такої інформації, чим порушила право позивача на доступ до інформації у сфері зайнятості, передбаченого ст.12 ЗУ «Про зайнятість населення».

До Єдиної інформаційно-аналітичної системи відповідачка внесла інформацію про прийняте нею рішення за результатами особистого прийому, відмінне від прийнятого ним рішення, зазначеному у паперовому додатку до ПК №1 до персональної картки №51357 від 13.08.2013 року. Так, у ЄІАС відповідачка внесла у графу «прийняте рішення за результатами наданої послуги» - «010746, скористатись послугами спеціаліста з профорієнтації».

04 вересня 2013 року на початку тренінгу невстановленою особою, що не є працівником центру зайнятості ОСОБА_3, як вказано у документі, було запропоновано учасникам заходу поставити свій підпис у документі під назвою «Перелік ПК у профорієнтаційному заході» у графі «отримав роздатковий матеріал» та у графі «підпис».

На питання щодо неправильності зазначення дати тренінгу та номеру персональної картки, а також на прохання розтлумачити поняття «роздатковий матеріал», невстановлена особа, яка не була співробітником центру зайнятості ОСОБА_3, відповіді не надала.

У зв'язку з наведеним, він звернувся до співробітника центру зайнятості ОСОБА_3, з проханням надати інформацію про тренінг та інше.

ОСОБА_3 нічого пояснити не змогла та порекомендувала звернутись до керівництва Київського міського центру зайнятості.

Звернувшись з інформаційним запитом до КМЦЗ щодо надання копій документів щодо тренінгу, який відбувся 04.09.2009 року, останній відмовив у його задоволенні, у зв'язку з чим він, позивач, звернувся до суду. У суді сторони уклали мирову угоду.

06 березня 2014 року він отримав лист КМЦЗ від 28.02.2014 року №08-2352, яким КМЦЗ на виконання мирової угоди від 04.02.2014 року, визнаної відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 лютого 2014 року, надав йому, позивачу, належним чином засвідчену копію документів, обумовлених мировою угодою.

Після ознайомлення з вказаними документами, він дізнався, що треніг, на який його було направлено відповідачкою має назву «Етапи постановки та досягнення цілей» і розрахований на безробітних віком до 35 років.

Враховуючи, що на час направлення на тренінг йому виповнилось 44 роки, вважає, що дії відповідачки щодо направлення його на цей треніг були протиправними.

Крім того вважає, що протиправні дії та бездіяльність відповідачки нанесли йому моральну шкоду, яку він оцінює в 45 гривень.

На підставі наведеного, він звернувся до суду з даним позовом, який просить задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Вислухавши пояснення відповідачки, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши та дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення даного позову, зважаючи на наступне.

Частиною першою статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В ході судового розгляду встановлено, що 26.01.2009 року до Святошинського районного центру зайнятості, за місцем свого проживання, звернувся ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєструвався у Центрі як шукаючий роботу і отримав статус безробітного з призначеними виплатами допомоги по безробіттю 02 лютого 2009 року (а.с.6 - довідка).

Відповідачка, Шленскова В.В. працює в Святошинському районному центрі зайнятості м. Києва на посаді головного спеціаліста відділу організації працевлаштування населення з 2006 року згідно Наказу Київського міського центру зайнятості від 10 березня 2006 року №51-к (а.с.37 - витяг з наказу).

З 13.08.2012 року на відповідачку було покладено обов'язок здійснювати прийом безробітного ОСОБА_1

Як встановлено в ході судового розгляду, при відвідуванні позивачем центру зайнятості, відповідачкою надавалась всебічна допомога у пошуку роботи та сприяння у працевлаштуванні, надавались інформаційні та консультаційні послуги, пов'язані з працевлаштуванням, пропонувалась робота згідно наявних актуальних вакансій на день відвідування позивачем Центру, використовувались усі можливі варіанти щодо сприяння в працевлаштуванні, що підтверджується відповідними записами до додатку №1 персональної картки позивача, в його присутності.

Під час перебування на обліку в центрі зайнятості, позивачу було надано весь спектр послуг, передбачений законодавством України про зайнятість населення.

В ході судового розгляду встановлено, що 13 серпня 2013 року відповідачка запропонувала позивачу взяти участь в тренінгу «Етапи постановки та досягнення цілей», який мав відбутися 04 вересня 2013 року.

У відповідності до чинного законодаства України, відповідачка внесла вищевказану обставину в додаток до ПК №1 до персональної картки ОСОБА_1 №51357 від 13.08.2013 року, що було прочитано позивачем, погоджено з ним, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1

Як пояснила відповідачка в судовому засіданні, вищевказаний тренінг проводився з метою навчити безробітних перетворювати свої мрії в ціль, правильно формувати свою мету пошуку роботи та досягати успіху. Під час таких заходів учасники опановують навички постановки та досягнення власних життєвих цілей, формування віри у себе та закріплення наполегливості, вироблення готовності справлятися з труднощами, відстоювати свої права на працевлаштування. Результатом інтерактивного заняття було усвідомлення учасниками того, що для тих, хто приступає до пошуку роботи, важливо вміти перетворювати свої мрії в цілі та правильно формулювати свою мету у пошуку роботи. При цьому, жоден із учасників даного тренінгу не мав ніяких претензій до роботи тренера та матеріалів зазначеного тренінгу.

Отже, частково задовольняючи даний позов, суд виходив з наступного.

Виходячи зі змісту ст.12 Закону України «Про зайнятість населення», кожен має право на безоплатне одержання інформації про пропонування і попит на робочу силу, зокрема про вільні робочі місця (посади), можливості та умови працевлаштування на території України і за кордоном, професійну орієнтацію, професійне навчання та інші послуги, передбачені законодавством. Держава забезпечує доступ до інформації у сфері зайнятості населення через органи державної влади та засоби масової інформації.

У відповідності до ч.1 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні мають право на: 1) безоплатне одержання від територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції:

послуг з пошуку підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, в тому числі на громадські та інші роботи тимчасового характеру;консультаційних, інформаційних та профорієнтаційних послуг з метою обрання або зміни виду діяльності (професії);інформації про свої права та обов'язки як безробітного;відомостей про себе, які містяться в Єдиній інформаційно-аналітичній системі; 2) матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону; 3) збереження права на виплату допомоги по безробіттю на період участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру (тривалістю до 180 днів, зокрема у разі заміщення тимчасово відсутнього працівника) у розмірах, встановлених до укладення ними строкового трудового договору на участь у таких роботах; 4) оскарження, у тому числі до суду, дій або бездіяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, їх посадових осіб, що призвели до порушення прав щодо зайнятості особи.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про зайнятість населення», професійна орієнтація осіб, які звернулися до територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснюється шляхом: 1) професійного інформування, що полягає у наданні відомостей про трудову діяльність та її роль у професійному самовизначенні особи, інформації про стан ринку праці, зміст та перспективи розвитку сучасних професій і вимоги до особи, форми та умови оволодіння професіями, можливості професійно-кваліфікаційного і кар'єрного зростання, що сприятиме формуванню професійних інтересів, намірів та мотивації особи щодо обрання або зміни виду трудової діяльності, професії, кваліфікації, роботи; 2) професійного консультування, спрямованого на оптимізацію професійного самовизначення особи на основі виявлення її індивідуально-психологічних характеристик, особливостей життєвих ситуацій, професійних інтересів, нахилів, стану здоров'я та з урахуванням потреби ринку праці; 3) проведення професійного відбору, що полягає у встановленні відповідності особи вимогам, які визначені для конкретних видів професійної діяльності та посад.

Частиною другою вищевказаної статті визначено, що порядок надання послуг з професійної орієнтації осіб затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціальної політики.

Наказом Міністрества соціальної політики №2 від 03.01.2013 року затверджено відповідний Порядок надання територіальними органами Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, послуг з професійної орієнтації осіб.

Пунктом 1.1 Порядку визначено, що цей Порядок визначає організаційно-правові засади надання територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах послуг з професійної орієнтації населення.

Пунктом 2.5 Порядку визначено, що профорієнтаційні послуги та особи, яким вони надаються, обліковуються засобами Єдиної інформаційно-аналітичної системи центрального органу.

Пунктом 2.6 Порядку визначено, що отримання профорієнтаційних послуг зареєстрованими безробітними здійснюється ними з урахуванням письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню. Види та форми профорієнтаційних послуг, що пропонуються особі, визначаються працівником територіального органу за погодженням з особою.

Згідно з п.4.2 Порядку, групова профорієнтаційна послуга - це організована взаємодія працівників територіального органу та групи осіб, що передбачає: вибір виду (групова консультація, семінар, тренінг та інше) і тематики групової профорієнтаційної послуги відповідно до мети звернення особи, її мотивів та потреб у професійному самовизначенні; формування групи осіб, яким буде надана групова профорієнтаційна послуга, відповідно до перспективного графіка; проведення профорієнтаційного заходу; видача рекомендацій особам - учасникам профорієнтаційного заходу.

Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що вона дійсно не повідомила позивачу про те, що тренінг, на який його було направлено має назву «Етапи постановки та досягнення цілей» і розрахований на безробітних віком до 35 років, оскільки позивач з 2009 року зареєстрований у Центрі як шукаючий роботу, отримав статус безробітного, Центром надавалась позивачу всебічна допомога у пошуку роботи та сприяння у працевлаштуванні, надавались інформаційні та консультаційні послуги, пов'язані з працевлаштуванням, пропонувалась робота згідно наявних актуальних вакансій на день відвідування позивачем Центру, використовувались усі можливі варіанти щодо сприяння в працевлаштуванні, у зв'язку з чим йому і було запропоновано піти на вказаний тренінг та разом з іншими учасниками навчитись правильно формувати свою мету пошуку роботи та досягати успіху.

Як вбачається з калькуляції вартості послуг з проведення тренінг-семінарів (додаток №1 до договору №АХ-461-02 від 23 липня 2013 року), копія якої міститься в матеріалах даної справи, цільовою аудиторією тренінг-семінару «Етапи постановки та досягнення цілей» дійсно є безробітні (до 35 років).

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову в частині визнання дій головного спеціаліста відділу організації працевлаштування населення Святошинського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості Шленскової В.В. щодо направлення 13 серпня 2013 року ОСОБА_1 на тренінг «Етапи постановки та досягнення цілей», неправомірними.

Що стосується позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідачки, яка полягала у ненаданні нею ОСОБА_1 інформації щодо програми тренінг-семінару «Етапи постановки та досягнення цілей», затвердженої директором КМЦЗ від 23.07.2013 року, слід зауважити наступне.

Як вбачається з посадової інструкції головного спеціаліста відділу організації працевлаштування населення Святошинського районного центру зайнятості, а також як встановлено в ході судового розгляду, відповідачка у своїй роботі безпосередньо з ОСОБА_1 діяла в межах своїх повноважень та діючого законодаства України.

Що стосується саме ненадання позивачу інформації щодо програми вищевказаного треніг-семінару, необхідно взяти до уваги той факт, що відповідачка не мала вказаної інформації щодо програми, про що повідомила позивача, який не заперечує проти цього факту, оскільки вказаний тренінг-семінар проводив не Святошинський районний центр зайнятості, у зв'язку з чим остання порекомендувала позивачу звернутись в інший кабінет до іншої особи для можливості останнього уточнити необхідну інформацію та отримати програму, а тому суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Що стосується позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідачки щодо внесення нею до Єдиної інформаційно-аналітичної системи Святошинського центру зайнятості Київського міського центру зайнятості недостовірної інформації про прийняте нею рішення від 13.08.2013 року за результатами проведення особистого прийому безробітного ОСОБА_1, суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у їх задоволенні, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що відповідачка внесла до Єдиної інформаційно-аналітичної системи Святошинського центру зайнятості Київського міського центру зайнятості ту інформацію, яку повідомила позивачу і з ним погоджувала, про що свідчить підпис останнього у відповідному додатку до ПК №1, а тому з-боку відповідачки не вбачається порушень.

Також, суд дійшов до висновку про відсутність законних підстав у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки на користь позивача моральної шкоди в розмірі 45 гривень, оскільки в ході судового розгляду не встановлено, в чому саме полягала моральна шкода, наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останньої в її заподіянні, тобто, в ході судового розгляду не надано підтверджень факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, а також за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні,а тому суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні.

На підставі наведеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.12, 23, 33, 44 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 69-71, 86, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до головного спеціаліста відділу організації працевлаштування населення Святошинського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості Шленскової Вероніки Віталіївни про визнання неправомірними дій, бездіяльності та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати дії головного спеціаліста відділу організації працевлаштування населення Святошинського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості Шленскової Вероніки Віталіївни щодо направлення 13 серпня 2013 року ОСОБА_1 на тренінг «Етапи постановки та досягнення цілей» - неправомірними.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Лопатюк Н.Г.