Справа № 0670/221/12
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2015р. м. Київ К/9991/25910/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 8 лютого 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Богунського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання неправомірними дій, скасування наказів, поновлення на службі, виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2011 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів. Просив визнати протиправними та скасувати накази начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 9 серпня 2010 року № 226 в частині притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та від 31 серпня 2010 року № 373 о/с про звільнення його з посади дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Богунського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області з 3 вересня 2010 року, поновити ОСОБА_4 на раніше займаній посаді та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Зазначав, що до нього, без врахування всіх обставин справи, наслідків допущених порушень, вжитих на їх усунення заходів та його ставлення до служби у попередній період протиправно застосовано захід дисциплінарного впливу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 8 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2012 року, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано накази начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 9 серпня 2010 року № 226 та від 31 серпня 2010 року № 373 о/с в частині притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності. Поновлено ОСОБА_4 на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів Богунського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області з 5 вересня 2010 року. Зобов"язано Богунський районний відділ управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу. Постанову суду в частині поновлення на посаді та виплати середнього заробітку за один місяць вимушеного прогулу допущено до негайного виконання.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, встановлених ст. 220 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 23 червня 2008 року проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Богунського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області та мав звання лейтенанта міліції.

З 2 по 9 серпня 2010 року працівниками Головного штабу Міністерства внутрішніх справ України проведено перевірку стану обліково-реєстраційної дисципліни та адміністративно-правозастосувальної діяльності в управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, за результатами якої проведено службове розслідування та підтверджено факти не реєстрації заяв та повідомлень громадян про злочини дільничним інспектором Лавріновцем О.І. Відповідно до висновків службового розслідування рекомендовано притягнути ОСОБА_4 до суворої дисциплінарної відповідальності.

9 серпня 2010 року начальником управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області скасовано наказ Богунського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення та прийнято наказ № 226 про звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ.

На підставі вказаного наказу видано наказ від 31 серпня 2010 року № 373 о/с про звільнення ОСОБА_4 за пунктом 64 "є" (порушення дисципліни) Положення про проходженню служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що звинувачення позивача в протиправній бездіяльності є безпідставним, а тому відсутні підстави для звільнення його за порушення дисципліни.

За змістом статті 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (далі - Статут) дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни .

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність передбачену статутом. Рішення про наявність в діях особи дисциплінарного проступку встановлюється органами внутрішніх справ за результатами проведеного службового розслідування.

Відповідно до ст. 12 Закону Статуту звільнення з органів внутрішніх справ є одним з видів дисциплінарного стягнення, що застосовується за порушення службової дисципліни.

Згідно затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 квітня 2004 року № 400 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 травня 2004 року за №571/9170 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, реєстрації в журналі реєстрацій заяв про злочин підлягають лише заяви і повідомлення про злочини. Саме за такими заявами та повідомленнями повинна проводитись перевірка з прийняттям рішення в порядку ст. 97 КПК України.

Судами встановлено, що з семи заяв, які не були зареєстровані позивачем в журналі реєстрацій заяв про злочин, лише дві заяви, а саме ОСОБА_5 (про побиття невідомими особами) та ОСОБА_6 (про побиття невідомої особи невідомими особами) могли б розцінюватись як заяви про злочин, проте вони були усними і відповідно до п. 2.4 Інструкції потребували занесення до протоколу усної заяви (повідомлення) про злочин (додаток 2 до Інструкції) з попередженням заявника про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.

В подальшому, при проведенні перевірки зазначених заяв, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовились від офіційного оформлення своїх заяв, тому вони не могли і не повинні бути зареєстровані в журналі реєстрацій заяв про злочин, а п"ять інших заяв взагалі не можна розцінити як заяви про злочин, оскільки в них йдеться про сімейні сварки та сварку з сусідом.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, що звільнення позивача за пунктом 64 "є" (порушення дисципліни) Положення про проходженню служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ є незаконним, а тому обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги не ґрунтуються на доказах і не спростовують висновків судів, викладених у судових рішеннях.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на доказах.

Оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 8 лютого 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк