Справа № 804/1420/15
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 р. Справа № 804/1420/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук-Борисенко Н. В.
при секретаріКузнецов С.М.
позивача представника позивача представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 Полівчук Д.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про поновлення на роботі, -
17 січня 2015 року ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі - відповідач, ГУ МВС України у Дніпропетровській області), в якому просить суд:
- визнати протиправними і скасувати накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 03 листопада 2014 року за №3060 про звільнення ОСОБА_3 з посади старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних інспекторів міліції управління громадської безпеки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та від 02 грудня 2014 року за № 473 о/с про призначення ОСОБА_3 старшим інспектором сектору дільничних інспекторів міліції Амур Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області;
- поновити ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних інспекторів міліції управління громадської безпеки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області;
- допустити негайне виконання прийнятої постанови.
В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначила, що відповідачем було проведено службове розслідування щодо обставин побутової сварки, яка мала місце 06 жовтня 2014 року за участю позивачки та інших мешканців гуртожитку, в якому вона проживає.
04 листопада 2014 року позивачка була ознайомлена з наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 03 листопада 2014 року за № 3060 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, відповідно до якого за порушення вимог Присяги працівника ОВС, затвердженої постановою Кабміну від 28 грудня 1991 року № 383, ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС від 22 лютого 2006 року № 3460-6, Правил поведінки та професійної етики рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України від 22 лютого 2012 року № 155, що виразилось у невмінні, як працівника міліції, локалізувати конфліктну ситуацію, що виникла між мешканцями гуртожитку ГУМВС, а також вчинення дій, направлених на приниження людської гідності гр. ОСОБА_7, що завдало суттєву шкоду авторитету ОВС, позивачку наказано звільнити із займаної посади.
Позивач зазначає, що вона не була ознайомлена з матеріалами службового розслідування, хоча рапорт про це подавався нею 04 листопада 2014 року. Позивач вважає, що відповідачем порушено п. п. 6.3, 6.3.5 Інструкції, згідно із якими особа рядового і начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України, Крім цього, в порушення вимог ч. 8 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІУ, позивачці так і не був наданий витяг з наказу про накладення на неї дисциплінарного стягнення: у разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.
Позивач, скориставшись своїм правом надала рапорт про скасування вищевказаного наказу. Проте, не дивлячись на обґрунтованість доводів позивачки, підтверджених наданими доказами, наказ начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області від 03 листопада 2014 року за № 3060 - не був скасований, а 02 грудня 2014 року на його підставі виданий наказ ГУМВС України в Дніпропетровській області за № 473 о/с про призначення позивачки старшим інспектором сектору дільничних інспекторів міліції Амур - Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління, увільнивши від посади старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних інспекторів міліції управління громадської безпеки ГУМВС, з 02 грудня 2014 року. Позивача призначено на нижчу посаду у порядку дисциплінарного стягнення та в порядку п. 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким: складом органів внутрішніх справ.
Позивач вважає, що накази ГУМВС України в Дніпропетровській області про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та про призначення її на нижчу посаду у порядку дисциплінарного стягнення з підстав побутового конфлікту є протиправними та підлягають скасуванню.
Позивач та представник позивача у судове засідання з'явилися, адміністративний позов підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти адміністративного позову заперечував та зазначив наступне.
Видачі наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади ОСОБА_3 передував висновок службового розслідування від 03.11.2014 р., складений комісією ГУМВС на підставі наказу ГУМВС від 13.10.2014 року №2828 за результатами службового розслідування за фактом порушення старшим інспектором з особливих доручень ВДІМ УГБ ГУМВС майором міліції ОСОБА_3 правил поведінки та професійної етики рядового та начальницького складу ОВС України, затвердженим наказом МВС України від 22.02.2012 №155.
Так службовим розслідуванням було встановлено, що 09.10.2014 р. до керівництва Головного управління звернувся з рапортом заступник начальника - начальник відділу дільничих інспекторів міліції УГБ ГУМВС підполковник міліції ОСОБА_8, у якому повідомив, що 06.10.2014 р. під час відвідування за місцем проживання ОСОБА_3 було встановлено факт порушення Правил, а саме: виказування образливих фраз та висловлювань у бік мешканки Львівської області ОСОБА_7, що прибула до Дніпропетровської області для надання допомоги своєму синові, пораненому в зоні проведення антитерористичної операції.
Відповідач вважає, оскаржувані накази правомірними та таким, що прийняті до вимог чинного законодавства, оскільки у відповідності з вимогами ч.2 ст. 25 Закону України «Про міліцію» при порушення працівником міліції прав і законних інтересів громадянина міліція зобов'язана вжити заходи щодо поновлення цих прав, відшкодування завдань матеріальних збитків, на вимогу громадянина публічно вибачитися. Таким чином, відповідач вважає, що поведінка працівника ОВС у побуті, за визначенням, є контрольованою поведінкою, зокрема в частині вміння налагоджувати та підтримувати з громадянами доброзичливі стосунки, а тому дії ОСОБА_3 є такими, які вказують на низький рівень моральних якостей працівника ОВС, що призвело до завдання шкоди авторитету органів внутрішніх справ, що є порушенням службової дисципліни, а тому, з огляду на викладене позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.
У судове засідання з'явилися свідки, які були викликані судом на вимогу заявлених позивачем та відповідачем клопотань.
Свідок з боку позивача ОСОБА_3, а саме: мати позивача ОСОБА_9 у судовому засіданні зазначила, що вищевказаний побутовий конфлікт дійсно був між нею та ОСОБА_7, а її дочка ОСОБА_3 не була причетна до сварки.
Свідки з боку відповідача у судовому засіданні надали пояснення аналогічні поясненням відповідача та зазначили, що саме ОСОБА_10 дійсно висловлювала образливі фрази та висловлювань у бік мешканки Львівської області ОСОБА_7, що прибула до Дніпропетровської області для надання допомоги своєму синові, пораненому в зоні проведення антитерористичної операції.
У судовому засіданні судом було поставлено питання щодо виклику для допиту головного свідка ОСОБА_7, однак представник позивача та представник відповідача залишили питання на розсуд суду, пояснивши свою думку тим, що в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_7, а тому немає необхідності заслухувати її пояснення повторно у судовому засіданні.
Ухвалою суду від 02.02.2015 р. було поновлено строк звернення до адміністративного суду ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправними, скасування наказів та поновлення на посаді, з огляду на те, що остаточним наказом, який став наслідком звернення позивача до суду став саме останній, а саме: наказ від 02.12.2014 року за №473 о/с про призначення ОСОБА_3 старшим інспектором сектору дільничих інспекторів міліції Амурі - Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області, а тому строки звернення до суду з адміністративним позовом позивачем не порушено, оскільки з моменту прийняття наказу від 02.12.2014 року за №473 о/с про призначення ОСОБА_3 старшим інспектором сектору дільничих інспекторів міліції Амурі - Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області на момент подачі до суду адміністративного позову не пройшло встановленого законодавством України строку, а саме - одного місяця.
Також суд зазначає, що у судовому засіданні було досліджено відеодокази, які містяться в матеріалах справи.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, 14 жовтня 2014 року за місцем проживання ОСОБА_3 у гуртожитку, яка перебувала на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних інспекторів міліції управління громадської безпеки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області відповідачем було проведено службове розслідування щодо обставин побутової сварки, яка мала місце 06 жовтня 2014 року за участю позивачки та інших мешканців гуртожитку, в якому вона проживає.
Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що відповідач не ознайомив позивача про підстави проведення такого розслідування на її вимогу. Згідно із п. 2.6 Інструкції підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника. З цим наказом позивача ознайомили лише 18 жовтня 2014 року, що підтверджується розпискою на копії наказу ГУМВС України з Дніпропетровській області від 13 жовтня 2014 року за № 2828.
Відповідно до пояснень від 20 жовтня 2014 року позивача вказано обставини конфліктних взаємовідносин, які склалися між нею та особами, які проживають разом із нею на одному поверсі гуртожитку, а саме: ОСОБА_11, яка перебуває на посаді начальника відділу кримінальної міліції у справах дітей ГУМВС України в Дніпропетровській області; ОСОБА_12 - мати ОСОБА_11, яка проживає разом з нею; ОСОБА_13, яка перебуває на посаді старшого слідчого Слідчого управління ГУМВС України в Дніпропетровській області; ОСОБА_14 - комендант гуртожитку.
Позивач у судовому засіданні зазначила, що 04 листопада 2014 року вона була ознайомлена з наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 03 листопада 2014 року за № 3060 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, відповідно до якого за порушення вимог Присяги працівника ОВС, затвердженої постановою Кабміну від 28 грудня 1991 року № 383, ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС від 22 лютого 2006 року № 3460-6, Правил поведінки та професійної етики рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України від 22 лютого 2012 року № 155, що виразилось у невмінні, як працівника міліції, локалізувати конфліктну ситуацію, що виникла між мешканцями гуртожитку ГУМВС, а також вчинення дій, направлених на приниження людської гідності гр. ОСОБА_7, що завдало суттєву шкоду авторитету ОВС, позивачку наказано звільнити із займаної посади.
Також позивач звернула увагу суду на той факт, що позивачка не була ознайомлена з матеріалами службового розслідування, хоча рапорт про це подавався нею 04 листопада 2014 року.
Суд зазначає, що відповідно до п.п. 6.3, 6.3.5 Інструкції, згідно із якими особа рядового і начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України,
Крім цього, в порушення вимог ч. 8 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV, позивачці так і не був наданий витяг з наказу про накладення на неї дисциплінарного стягнення: у разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.
Не погодившись із зазначеним наказом про своє звільнення з посади, позивачкою на ім'я начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області, в порядку ч. 5 ст. 13 Статуту, було подано рапорт про його скасування. Так, за результатом розгляду вказаного рапорту була призначена додаткова перевірка.
Як зазначила позивач у судовому засіданні, після ознайомлення з матеріалами службового розслідування 10 листопада 2014 року нею 15 листопада 2014 року були подані письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти його проведення, дій або бездіяльності службової особи, яка його проводила.
Крім цього, 19 листопада 2014 року позивачкою надавалися також письмові доповнення до згаданих зауважень, 25 листопада 2014 року додаткові пояснення з приводу причин та обставин конфлікту, його врегулювання та власних показників у службовій діяльності.
Відповідно до матеріалів справи, наказ начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області від 03 листопада 2014 року за № 3060 - не був скасований, а 02 грудня 2014 року на його підставі виданий наказ ГУМВС України в Дніпропетровській області за № 473 о/с про призначення позивачки старшим інспектором сектору дільничних інспекторів міліції Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління, звільнивши від посади старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних інспекторів міліції управління громадської безпеки ГУМВС, з 02 грудня 2014 року. Таким чином, ОСОБА_3 призначена на нижчу посаду у порядку дисциплінарного стягнення та в порядку п. 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким: складом органів внутрішніх справ.
Як зазначив представник відповідачу у судовому засіданні, рішення начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області про звільнення позивачки з займаної посади і призначення її на нижчу посаду, які оформлені зазначеними наказами, ґрунтуються на висновку службового розслідування, затвердженого 03 листопада 2014 року.
У висновку службового розслідування зазначено, що 06 жовтня 2014 року між ОСОБА_13 і ОСОБА_7 з одного боку та ОСОБА_3 і ОСОБА_9 (мати позивачки) з іншої сторони стався конфлікт. Зазначається, що ОСОБА_3 разом із матір'ю ображали ОСОБА_7, називали її «бендеркою», а також обвинувачували її в тому, що вона прикривається своїм сином та не має права перебувати у гуртожитку. У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 і ОСОБА_9 не випускали ОСОБА_13 із ОСОБА_7 із кухні та провокували учинення бійки, останні були вимушені кликати на допомогу сусідів. На їх заклики до кухні прибули сусіди ОСОБА_11 та її матір ОСОБА_12, які допомогли їм вийти із кухні та дійти до своєї кімнати. Після цього ОСОБА_9 через декілька хвилин увірвалась до кімнати і почала погрожувати неприємностями, на зауваження не реагувала. У зв'язку з цим ОСОБА_12 покликала на допомогу коменданта, однак почувши це ОСОБА_9 пішла до кімнати дочки, а через декілька хвилин до кімнати ОСОБА_13 намагалася увірватися ОСОБА_3
Відповідно до п. 6.1 наказу МВС України від 07 серпня 2013 року за № 750 «Про питання діяльності комісій з етики та службової дисципліни органів внутрішніх справ» у разі встановлення факту порушення працівником ОВС правил поведінки та професійної етики, комісія, персональний склад якої затверджений відповідно до наказів ГУМВС від 26 вересня 2013 року за №№ 2351, 2352, приймає одне із нижче зазначених рішень, яке оформлює протоколом:
1) призначити службове розслідування, за результатами якого прийняти відповідне рішення;
2) зобов'язати безпосереднього начальника вжити заходів щодо зміцнення серед
підлеглих дисципліни і законності, створення здорового морально-психологічного клімату в
колективі, його згуртуванню, своєчасному запобіганню порушенням службової дисципліни та виявленню причин їх учинення.
Щодо висновків психологічного опитування, на які є посилання у висновку службового розслідування, суд зазначає, що вони носять лише рекомендаційний характер.
Згідно із ч. 10 ст. 14 Статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.
Суд звертає увагу на той факт, що за весь час служби в органах внутрішніх справ, а саме: з листопада 2004 року, позивачка жодного разу не притягувалась до дисциплінарної відповідальності, позитивно атестувалася по займаних посадах, що підтверджується її атестаційними листами.
Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 12 Статуту, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади наближене до крайніх заходів дисциплінарного впливу, якому передує ціла низка видів дисциплінарних стягнень, які мають накладатись відповідно до тяжкості проступку, а саме:
5) попередження про неповну посадову відповідність.
Згідно із ч. 5 ст. 18 Статуту таке дисциплінарне стягнення, як звільнення з посади, вважається виконаним після видання наказу по особовому складу. Отже, момент порушення прав та інтересів позивачки пов'язаний із виданням наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 02 грудня 2014 року за № 473 о/с (по особовому складу).
Відносини, пов'язані із звільненням зі служби працівників ОВС регулюються Конституцією України, Законом України «Про міліцію». Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та рядом інших підзаконних актів.
Згідно з статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІV, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Частиною першою статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, визначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Статтею 7 зазначеного Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави, поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу, дотримуватися норм професійної та службової етики, берегти державну таємницю, у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб, стійко переносити всі труднощі га обмеження, пов'язані зі службою, постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень, сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, убезпеченні законності та статутного порядку, виявляти повагу до колег по службі та шпик громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють, берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.
Суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що при прийнятті ГУМВС України в Дніпропетровській області накази від 03 листопада 2014 року за №3060 про звільнення ОСОБА_3 з посади старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних інспекторів міліції управління громадської безпеки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та від 02 грудня 2014 року за № 473 о/с про призначення ОСОБА_3 старшим інспектором сектору дільничних інспекторів міліції Амур - Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, було дотримано порядок накладення дисциплінарного стягнення, оскільки відповідачем при проведенні службового розслідування з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, не було встановлено: чи в діях позивача мало місце вчинення дисциплінарного проступку.
А в разі наявності такого проступку власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.
Суд вважає, що звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, як вид дисциплінарного стягнення передбачено пунктом 6 частини першої статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та відповідно до статті 14 цього Закону є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Підстав звільнення від доказування сторонами не заявлено, судом не встановлено. Надані позивачем докази та обґрунтування позову доведені в судовому засіданні. Відповідачем не доведено правомірність своїх дій, що стосуються предмету позову. Факти, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Відповідно до вимог ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає трудовий спір.
Згідно ст.256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження заробітної плати у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць виконуються негайно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167, 256 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправними, скасування наказів та поновлення на посаді - задовольнити.
Визнати протиправними і скасувати накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 03 листопада 2014 року за №3060 про звільнення ОСОБА_3 з посади старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних інспекторів міліції управління громадської безпеки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та від 02 грудня 2014 року за № 473 о/с про призначення ОСОБА_3 старшим інспектором сектору дільничних інспекторів міліції Амур Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.
Поновити ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних інспекторів міліції управління громадської безпеки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.
Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 73, 08 грн.
Постанову звернути до негайного виконання відповідно до п.3 ч.1 ст.256 КАС України в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу дільничних інспекторів міліції управління громадської безпеки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 15 березня 2015 року

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко