Справа № 802/4057/14-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 березня 2015 р. Справа № 802/4057/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Яремчука К.О.,

за участі секретаря судового засідання Крисько І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: прокурора Мурованокуриловецького району

до: Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4

про: скасування розпорядження в частині,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся прокурор Мурованокуриловецького району до Мурованокуриловецької районної державної адміністрації про скасування розпорядження в частині.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що розпорядженням Мурованокуриловецької райдержадміністрації від 17 квітня 2012 року №151 ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Мурованокуриловецького району в оренду для створення фермерського господарства.

На думку позивача, вказане розпорядження є незаконним та підлягає скасуванню в частині надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на територіях Бахтинської сільської ради, Вербовецької сільської ради, Курашовецької сільської ради, Лучинецької сільської ради, Михайловецької сільської ради Конищівської сільської ради, Роздолівської сільської ради та Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району.

Як стверджує позивач, незаконність розпорядження полягає у тому, що всупереч частини 7 статті 7 Закону України "Про фермерське господарство" земельні ділянки, по яким ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, розташовані не єдиним масивом; на незаконність розпорядження, що оскаржується, на думку позивача, вказує також відсутність обгрунтування ОСОБА_4 розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, а також невжиття ОСОБА_4 заходів щодо розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

22 січня 2015 року позивачем подано до суду заяву про зміну позовних вимог, у якій просив визнати протиправним та скасувати розпорядження Мурованокуриловецької райдержадміністрації №151 від 17 квітня 2012 року в частині надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району загальною площею 143 га.

З урахуванням положень статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України судом прийнято вказану заяву до розгляду.

Ухвалою суду від 22 січня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, посилаючись при цьому на обставини, що викладені у позовній заяві.

Представники відповідача та третьої особи заперечували проти позову, посилаючись при цьому на безпідставність вимог позивача. Зокрема, зазначили, що посилання позивача на недотримання відповідачем вимог частини 7 статті 7 Закону України "Про фермерське господарство" є помилковими, адже у цій нормі мова йде про те, що земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури. Тобто, вказаною нормою передбачено можливість надання земельних ділянок з розташованими на них об'єктами. Що ж до обґрунтування розмірів земельних ділянок, то представники відповідача та третьої особи звернули увагу на те, що жодним нормативним актом не визначено форми такого обґрунтування, як і не передбачено тексту такого обґрунтування; а тому таке обґрунтування можливе у довільній формі, що й було зазначено ОСОБА_4 у поданій ним заяві. Також представники відповідача та третьої особи зауважили, що земельним законодавством не передбачено строків розроблення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відтак, зважаючи на такі пояснення, просили відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін та представника третьої особи, дослідивши адміністративну справу, суд встановив наступне.

З метою створення фермерського господарства ОСОБА_4 28 лютого 2012 року звернувся із клопотанням до Мурованокуриловецької районної державної адміністрації про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок на території Мурованокуриловецького району орієнтовною площею 1300 га для ведення товарного сільскогосподарського виробництва.

Розпорядженням Мурованокуриловецької районної державної адміністрації №151 від 17 квітня 2012 року йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для створення фермерського господарства на території Бахтинської сільської ради, Вербовецької сільської ради, Долинянської сільської ради, Курашовецької сільської ради, Лучинецької сільської ради, Михайловецької сільської ради, Конищівської сільської ради, Петриманської сільської ради, Роздолівської сільської ради, Рівненської сільської ради.

Проте, вже наступним розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації №441 від 05 серпня 2014 року розпорядження №151 від 17 квітня 2012 року скасовано в частині надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення документації із землеустрою на території Долинянської та Петриманської сільських рад як таке, що є неефективним за очікуваним і фактичним результатом.

В подальшому, прокурором Мурованокуриловецького району 09 жовтня 2014 року внесено подання до Вінницької обласної державної адміністрації про скасування в частині розпорядження Мурованокуриловецької райдержадміністрації №151 від 17 квітня 2012 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для створення фермерського господарства громадянину ОСОБА_4 на території Мурованокуриловецького району".

Однак, за результатом розгляду поданого подання Вінницька обласна державна адміністрація своїм листом відхилила подання з підстав відсутності факту порушення вимог частини 7 статті 7 Закону України "Про фермерське господарство".

Проте, розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації №749 від 10 грудня 2014 року розпорядження Мурованокуриловецької районної державної адміністрації №151 від 17 квітня 2012 року скасовано в частині надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою на території Бахтинської, Вербовецької, Курашовецької, Лучинецької, Михайловецької, Конищівської та Роздолівської сільських рад як таке, що є неефективним.

Відтак, розпорядження Мурованокуриловецької районної державної адміністрації №151 від 17 квітня 2012 року залишилося чинним в частині лише надання дозволу ОСОБА_4 на на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району.

Надаючи правову оцінку розпорядженню, що оскаржується, суд зважає на таке.

Особливості надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства визначено статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство» (надалі - Закон).

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що для отримання (передачі) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону.

Частиною 7 статті 7 Закону передбачено, що земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо - і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Відтак, статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено порядок надання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Цією нормою визначено, що з метою створення фермерського господарства громадянин звертається з клопотанням до відповідної районної державної адміністрації про надання йому в оренду або у власність земельної (их) ділянки (ок). У заяві зазначаються відомості, що передбачені абзацом 2 частини 1 статті 7 Закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 дотримано вимоги статті 7 Закону, а саме: ним подано до Мурованокуриловецької райдержадміністрації заяву, у якій висловив прохання надати йому в оренду земельні ділянки, зазначивши при цьому орієнтовну площу таких ділянок, місце їх розташування, а також вказавши мету отримання таких ділянок. До цієї заяви третьою особою додано документ про наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі, копію паспорту та ідентифікаційного номера.

Надання інших документів земельним законодавством не передбачено, з чим також погодився представник позивача в ході судового розгляду.

При цьому, як свідчать матеріали справи, позивачем визначені наступні підстави для визнання протиправним та скасування розпорядження №151 від 17 квітня 2012 року: по-перше, у заяві третьою особою не обґрунтовано розміри земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, по-друге, земельні ділянки розташовані не єдиним масивом, що унеможливлює їх передачу в оренду, по-третє, невжиття третьою особою заходів щодо розроблення проекту відведення земельних ділянок.

Проте, такі посилання позивача судом оцінюються критично, зважаючи на таке.

З приводу посилань на відсутність у заяві обґрунтування розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, то суд звертає увагу на тому, що земельним законодавством не передбачено чіткої форми такого обґрунтування, що свідчить про можливість викладу такого обґрунтування у довільній формі. Більше того, у заяві третьою особою зазначено бажаний розмір земельних ділянок, місце їх розташування, а також з якою метою він має намір отримати в оренду вказані ділянки.

Посилання представника позивача на необхідності надання земельних ділянок єдиним масивом, в іншому випадку - відсутні підстави для надання таких ділянок в оренду, то суд вважає, що позивач помилково тлумачить положення частини 7 статті 7 Закону України «Про фермерське господарство», адже у цій нормі мова йде не про можливість надання земельних ділянок в оренду чи у власність єдиним масивом у розумінні територіальної наближеності таких ділянок одна від одної. На переконання суду, вказану норму слід розуміти таким чином, що ділянка може надаватися єдиним масивом разом із розташованими на ній водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо - і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Також безпідставними є посилання представника позивача як на підставу для скасування розпорядження в частині на те, що ОСОБА_4 не вжито заходів розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, оскільки земельним законодавством не обмежено особу строками на розроблення такого проекту. Більше того, посилання на нерозроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не можуть вказувати на протиправниість такого розпорядження, яким надано дозвіл на розроблення проекту відведення.

Разом з цим суд звертає увагу на те, що наказом Головного управління Держземагентства у Вінницькій області №2-432/15-15 від 11 лютого 2015 року затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду громадянину ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства.

Відтак, з огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини адміністративний позов задоволенню не підлягає, оскільки надані третьою особою документи були достатніми для надання останньому дозволу на розроблення проекту відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства. А посилання позивача як на підставу для скасування відповідного розпорядження спростовуються положеннями Закону України «Про фермерське господарство».

З урахуванням положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності понесених судових витрат відсутні підстави для їх компенсації.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович