Справа № П/811/511/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/511/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2015 року

справа № П/811/511/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року у справі № П/811/511/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкопмаркбудсервіс" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкопмаркбудсервіс" задоволено, скасовано оскаржене рішення відповідача.

Відповідач подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, вказуючи на те, що підприємством перераховувались кошти без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об’єкту оподаткування, несплати податків по взаємовідносинах з «Полімексгруп-11». Посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами податкової інспекції була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів та витрат, що враховуються при визначенні об’єкта оподаткування з податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ “Полімексгруп-11” за червень 2013 року.

За результатами перевірки було складено акт від 09 грудня 2013 року №138/11-23-22-06/23695298, у висновках якого відображено порушення позивачем пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в частині заниження сум податку на додану вартість за червень 2013 року у сумі 15 725,00 грн..

Вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з вимогами про його скасування.

Суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: 1) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; 2) придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв’язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Необхідною умовою для правомірності формування податкового кредиту є фактичне здійснення господарської операції платником податків.

У свою чергу, фактичне здійснення господарської операції платником податків посвідчується, зокрема, належно оформленими податковими накладними та іншими первинними бухгалтерськими документами.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є, зокрема, будівництво житлових і нежитлових будівель.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 січня 2013 року та 03 червня 2013 між позивачем (суборендар) та ТОВ “Полімексгруп-11” (орендар) було укладено договори субпідряду №17, №201, за змістом яких, орендар передає, а суборендар бере у тимчасове володіння та користування будівельний вагончик та будівельні ліса; майно, що орендується, знаходиться у володінні та користуванні орендаря. Даними договорами обумовлений строк дії оренди вказаних засобів з 01 січня по 31 грудня 2013 року.

Для доставки орендованих засобів до місяця проведення позивачем будівельних робіт 07 травня 2013 року між тими самими сторонами було укладено договір про надання послуг за яким, ТОВ “Полімексгруп-11” зобов'язується надати позивачу послуги автотранспорта (а.с.38).

На виконання договірних зобов'язань за договорами субпідряду та надання послуг ТОВ “Полімексгруп-11” у червні 2013 року передало позивачу на правах оренди вказаний вагончик та будівельні ліси, а також надало транспортні послуги щодо доставки таких засобів.

Факт надання послуг та передачі у користування будівельного вагончика та будівельних лісів за вищезазначеними договором субпідряду, а також надання послуг з автомобільного перевезення підтверджується наявними у матеріалах справи податковими накладними від 05 червня 2013 року №30; від 10 червня 2012 року №31; від 26 червня 2013 року №32; від 27 червня 2013 року №33 (а.с.44-43), відповідними актами надання послуг (а.с.44-48) на загальну суму 94 352,38 грн. (із них ПДВ – 15 725,40 грн.).

Встановлено, що розрахунок за надані послуги позивач здійснював у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок контрагента, про що свідчать відповідні банківські виписки по особовому рахунку.

Суд першої інстанції встановив, і цими висновками погоджується колегія суддів, що позивачем дотримано вимог закону, пов'язаних з формуванням податкового кредиту, оскільки єдиною підставою для цього являється наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної.

Позивачем були наданні первинні документи, що підтверджують факт здійснення реальних господарських операцій. За вказаними вище договорами було придбано послуги, що використовувалися позивачем відповідно до основної діяльності підприємства.

Відповідачем же, в свою чергу, не було спростовано достовірності відомостей, що містять первинні та розрахункові документи, надані платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій.

З огляду на не доведеність відповідачем правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, заявлені позивачем вимоги щодо його скасування підлягали задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року у справі № П/811/511/14 – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 12.03.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак