Справа № 822/5521/14
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/5521/14

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

12 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Хмельницького міського центру зайнятості-робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року позивач - Хмельницький міський центр зайнятості-робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з відповідача незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 6642,50 грн.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 20.01.2015 року вказаний позов задовольнив повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач, вважаючи, що він не є зайнятою особою, оскільки не виконував умови договору та не отримував доходу, а отже відсутні підстави для стягнення з нього вказаної суми, подав апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

12.03.2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшла заява від позивача про розгляд справи без його присутності.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, решта сторін в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про місце дату та час судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що згідно витягу з наказів Хмельницького міського центру зайнятості ПК №00006 від 31.07.2014 відповідачу було надано статус безробітної з призначенням виплати допомоги по безробіттю від 23.01.2013.

В заяві про надання статусу безробітного відповідач зазначила, що, зокрема, трудовою діяльністю не займається, не є найманим працівником, не укладала договору цивільно-правового характеру. Про свою належність до зайнятого населення ОСОБА_3 не повідомила позивача.

Згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про зайнятість населення", про результат звірки даних, проведеної відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про зайнятість населення", було встановлено, що ОСОБА_3 згідно договору про дистриб'юторську діяльність № від 02.07.2011 є офіційним дистриб'ютором ТОВ "ГЕРБАЛАЙФ УКРАЇНА" та у квітні 2013 отримувала винагороду за виконані роботи. На момент перевірки Договір про дистриб'юторську діяльність № від 02.07.2011 є діючим.

Даний акт погоджений ТОВ "ГЕРБАЛАЙФ УКРАЇНА", що підтверджується підписом бухгалтера та відбитком печатки на акті розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріальних виплат Печерського районного центру зайнятості від 24.06.2014 №847.

На підставі вищезазначеного акту розслідування, директором Хмельницького міського центру зайнятості видано наказ №264 від 24.10.2014 про повернення ОСОБА_3 виплаченої допомоги по безробіттю, який разом з претензією №23-02/4810 від 24.10.2014 рекомендованим листом з повідомленням про вручення було надіслано відповідачу 27.10.2014. Однак добровільно у встановлений строк кошти повернуто не було.

Враховуючи зазначене, Хмельницький міський центр зайнятості-робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про зайнятість населення", прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 року №1533-ІІІ (далі - Закон №1533-ІІІ) Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Відповідно до пункту частини 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» в Україні до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою..

Вимогами частини 1 статті 2 цього Закону передбачено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 1 пункту 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 № 219, громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку з дня працевлаштування, в тому числі на сезонні або загальнодержавні оплачувані громадські роботи, державної реєстрації фізичної особи - підприємця, укладення цивільно-правового договору, предметом якого є діяльність, спрямована на виконання власними силами робіт, надання послуг.

Підпунктом 1 пункту 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 № 307, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Таким чином, особи які виконують роботи (надають послуги) за цивільно - правовими договорами, предметом яких є діяльність, спрямована на виконання власними силами робіт та надання послуг, закон відносить до зайнятого населення. У зв'язку з чим, вони не можуть бути зареєстровані в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Незастраховані особи, яким виплачується забезпечення та надаються соціальні послуги за цим Законом, виконують обов'язки та несуть відповідальність, так як і застраховані особи.

Відповідно до п. 6.14 Порядку, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Тобто, у разі якщо особа отримала допомогу по безробіттю без наявності на те підстав то вона зобов'язана добровільно повернути безпідставно отриману суму, в іншому разі відповідна сума виплаченої по безробіттю допомоги стягується з неї у встановленому законом порядку.

Згідно матеріалів справи договір між відповідачем та ТОВ "ГЕРБАЛАЙФ УКРАЇНА на момент перебування ОСОБА_3 на обліку центрі зайнятості був дійсним.

Таким чином, відповідач в порушення зазначених вище вимог у заяві про надання статусу безробітного не вказав, що між ним та ТОВ "ГЕРБАЛАЙФ УКРАЇНА укладена цивільно-правова угода про дистриб'юторську діяльність, а отже на момент взяття на облік до центру зайнятості не був безробітною особою у розумінні статті 1 Закону України «Про зайнятість населення».

Колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для отримання допомоги по безробіттю є наявність у особи статусу безробітного. В даному випадку, оскільки, як зазначалося вище, відповідач перебував у цивільно правових відносинах, згідно чинного законодавства отримання статусу безробітного в такому випадку є неможливим та як наслідок отримання ОСОБА_3 допомоги по безробіттю є безпідставним.

Що стосується доводів апелянта, щодо того, що за час перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач не виконував умов зазначеного договору та не отримував доходів від такої діяльності, тобто з його боку не було порушення законодавства, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Підпунктом 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Тобто, сама наявність цивільно-правової угоди не дає особі права на отримання статусу безробітного, що унеможливлює отримання допомоги по безробіттю, при цьому не важливо отримувала особа чи заробіток відповідно до цивільно-правової угоди чи ні.

Отже, в даному випадку, якщо особа зазначила б, що між нею та ТОВ "ГЕРБАЛАЙФ УКРАЇНА є угода, вона не отримала б статусу безробітного та як наслідок допомоги по безробіттю, яка виплачується тільки тим особам, що мають відповідний статус.

Таким чином, наведені норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов'язують із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення або наявність такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону № 1533-ІІІ є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України № 21-20а15 від 17 лютого 2015 року.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами, а тому обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г.

Сушко О.О.