Справа № 755/1145/15-а
Суддя: Гаврилова О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/1145/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2015 р. Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарі - Ігнатенко О.В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги для оздоровлення, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 31.12.2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та просить постановити рішення, яким визнати дії відповідача Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва неправомірними щодо відмови у включенні у розрахунок пенсії ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги для оздоровлення; та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.07.2014 року відповідно до Закону України „Про державну службу", з урахуванням сум матеріальної допомоги для оздоровлення, зазначених у графі „інші виплати" в Довідці № 155 від 26.05.2011 року „про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу"; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити виплату на користь позивача різниці щомісячної пенсії з 01.07.2014 року, нарахованої на підставі Довідки № 155 від 26.06.2011 року „про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу" з урахуванням сум матеріальної допомоги для оздоровлення, відповідно до розрахунку; стягнути з Державного Бюджету України на користь позивача витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 73 грн. 08 коп. та оплату послуг адвоката в розмірі 1000,00 грн.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України „Про державну службу". Обчислення пенсії позивача було здійснено в розмірі 82% заробітної плати на підставі поданих позивачем: довідки № 156 від 26.05.2011 року „про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу" та довідки № 155 від 26.05.2011 року„про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що додається для призначення пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу", виданих Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва Державної податкової адміністрації України, відповідно до Постанови Правління Пенсійного фонду України № 5-1 від 14.02.2011 року. Разом з тим, при нарахуванні позивачу пенсії за віком, відповідачем не було враховано матеріальну допомогу для оздоровлення в розмірі 14617,56грн., що підлягали до виплати позивачу під час її перебування на державній службі, яка має бути врахована при нарахуванні позивачу пенсії, оскільки вказані виплати підлягали до обрахування на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому позивач змушена звернутись з даним позовом в судовому порядку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2015 року вирішено питання про розгляд справи в скороченому провадженні.

Представник відповідача подав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що ані в Законі України „Про державну службу", ані в Постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" в заробіток для обчислення пенсії державних службовців не враховується матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації сум заробітної плати. Матеріальна допомога - це виплата разового характеру, тобто не є надбавкою або премією, тому не може бути включена до переліку виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії.

Судом встановлено, що з 04.04.2012 року позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва, та отримує пенсію згідно ст. 37 Закону України „Про державну службу". Обчислення розміру пенсії було здійснено на підставі довідок про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до вказаного закону. Позивач, маючи загальний страховий стаж роботи 37 років 1 місяць 11 днів, з них стаж державної служби - 12 років 10 місяців 19 днів, отримує пенсію за віком, розмір якої становить 3387,24 грн. На всі виплати, включені в довідку від 26.05.2011 року № 155 „про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу", нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. (а.с. 10, 11, 12)

Листом в.о. начальника Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва від 23.12.2014 р. № 736/09/с-740 позивачу ОСОБА_1 відмовлено в проведені перерахунку пенсії за віком з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с. 13-14).

Позивач зазначає у позові, що відповідачем незаконно було відмовлено у включені у розрахунок пенсії сум матеріальної допомоги для оздоровлення, оскільки дані суми входять в складову заробітної плати. Відповідач вважає їх дії правомірними, оскільки дані суми є одноразовими та не є складовою заробітної плати, не є ні надбавкою, ні премією, а тому не можуть бути враховані в розрахунку пенсії.

Статтею 37 Закону України „Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України „Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно ч. 2 ст.33 Закону України „Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати, грошова винагорода за сумлінну працю, надбавка за високі досягнення у праці входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України „Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Відповідно до ст. 41 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України № 21-430а11 від 20 лютого 2012р. та № 21-97а13 від 28 травня 2013 року.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що Управлінням пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва було неправомірно відмовлено позивачу у перерахуванні пенсії з урахуванням виплат, на які посилається позивач у позові.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно ч. 2 зазначеної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог відповідними належними доказами та неправомірність відмови відповідача в задоволенні заяви позивача.

Відповідно до ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати на правову допомогу є судовими витратами та відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011р., розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У разі якщо сторона у цивільній чи адміністративній справі звільнена від оплати витрат на правову допомогу, компенсація таких витрат виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, у розмірі, що не перевищує 2,5 відсотка встановленої законом мінімальної заробітної плати в місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У долученому до позову розрахунку витрат на правову допомогу, складеному адвокатом ОСОБА_3 23.12.2014 року, зазначено, що на надання правової допомоги позивачу адвокатом було витрачено: 01.05 години - ознайомлення з матеріалами справи (520,00грн.) та 01.00 год. - участі в судовому засіданні (480,00грн.), проте з матеріалами справи зазначений адвокат не знайомився, заяв про це суду не подавав, а враховуючи розгляд даної справи без виклику сторін у порядку скороченого провадження, участі в судовому засіданні адвокат - представник позивача не брав інших доказів на підтвердження об'єктивності розрахунку правової допомоги суду надано не було, тому вимога про стягнення витрат, пов'язаних з розглядом справи з Державного бюджету України задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Отже відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України підлягає сума документально підтвердженого сплаченого судового збору в розмірі 73,08грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 33, 37 Закону України Закону України „Про державну службу", ст.ст. 1, 2 Закону України „Про оплату праці", ст. 66 Закону України „Про пенсійне забезпечення", ст. 41 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. 8-11, 41, 69-71, 160-164, 167, 182-3, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги для оздоровлення - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо відмови у перерахуванні ОСОБА_1, як державному службовцю відповідно до Закону України „Про державну службу", з усіх сум заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальної допомоги для оздоровлення.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районні м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як державному службовцю відповідно до Закону України „Про державну службу", з усіх сум заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальної допомоги для оздоровлення, починаючи з 01.07.2014 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відшкодувати ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 73 грн. 08 коп. за рахунок коштів з Державного бюджету України.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

С у д д я: