Справа № 804/2646/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 р. Справа № 804/2646/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОзерянської С.І.
при секретаріЖижиній К.П.
представників позивача представника відповідача Дмитренка О.О., Ткаченко Н.В. Жаворонкова С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податковим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «ПГЗК». Висновки податкового органу, щодо завищення суми податкового кредиту та суми від'ємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за жовтень 2013 року та завищення суми заявленого бюджетного відшкодування за жовтень 2013 року є необґрунтованими. Позивач вважає прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в задоволенні позову ПАТ «ПГЗК» відмовити з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши чинне законодавство, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач Відкрите акціонерне товариство «Південний гірничо - збагачувальний комбінат» зареєстроване 29 грудня 1994 року та знаходиться на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів з 03березня 1995 року.
Рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «ПГЗК» від 21.01.2014 року найменування товариства було змінено на Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо - збагачувальний комбінат».

10 грудня 2013 року податковим органом зроблено запит № 18236/10/32.3 «Про надання документів та пояснень», яким податковий орган просив надати пояснення щодо доцільності придбання та обґрунтування використання, отриманих від ТОВ «НВО «ЗСТ», ТОВ «Мечелспецсталь», ТОВ «Крост», ТОВ «Ренес ВВ», ТОВ «Люмьер Україна», ПП «Вира» товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

На підставі направлень на перевірку № 256/32./22, № 257/32.3/23, № 258/32.3/24,№ 259/32.3/25 від 11.12.2013 року згідно п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України податковим органом проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПАТ «ПГЗК» з питання правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 року.

В ході проведення перевірки податковій орган 17 грудня 2013 року, листом № 18776/10/32.3, просив надати пояснення щодо доцільності придбання та обґрунтування використання отриманих від ТОВ «Крост» товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

23 грудня 2013 року позивач, листами № 52-70/10342 та 5270/10343 надав пояснення стосовно питання, поставленого податковим органом у запитах на інформацію.

За результатами перевірки податковою інспекцією було складено Акт № 2/32.3/00191000 від 13 січня 2014 року, яким зафіксовано порушення п. 185.1 ст. 185, п. 198.2,п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого завищено суму податкового кредиту та суму від'ємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за жовтень у сумі 2 231 881,73 грн. та п.185.1 ст.185, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.3, п.200.4 ст.200, п.201.1, 201.2, 201.6, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму заявленого бюджетного відшкодування за жовтень 2013 року на суму ПДВ 93 836,50 грн.

Позивач не погоджуючись з висновками акту перевірки надав свої заперечення на нього, які були залишені без змін податковим органом.

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» № від 30.01.2014 року, яким ПАТ «ПГЗК» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2 231 881,73 грн. та податкове повідомлення-рішення форми «В1» № від 30.01.2014 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 93 836, 50 грн., в тому числі штрафні (фінансові) санкції у розмірі 46 918,25 грн.

Правомірність зазначених податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду даного адміністративного спору.

Щодо порушення позивачем п. 198.2, 198.6 статті 198, п. 201.1, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України внаслідок завищення суми податкового кредиту за жовтень 2013 року на 1 508 723,33 грн.,суд встановив наступне.

Податковим органом, в ході перевірки, встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту у жовтні 2013 року було включено ПДВ за податковою накладною від 31.10.2013 року №405/100, отриманою від ДП «Придніпровська залізниця» у загальній сумі 9 052 340 грн., у т.ч. ПДВ 1 508 723,33 грн., та що зазначена податкова накладна складена на суму більше ніж у день виникнення податкових зобов'язань продавця та дати, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається подія, що сталась раніше-дата зарахування коштів від покупця.

Податковий орган вважає що позивач не мав права на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту за вищевказаною податковою накладною, так як порушено порядок заповнення податкової накладної(складеної не у день виникнення податкових зобов'язань продавця) і мало можливість отримати це право лише додавши до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на постачальника з обов'язковим наданням копій товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Так, судом встановлено, що між ПАТ «ПГЗК» (Вантажовласник) та ДП «Придніпровська залізниця» (Залізниця) було укладено договір №ПР/ДН-2-13-53/НЮп/44-13 від 27.02.2013 року про надання послуг Залізницею Вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до умов договору, Вантажовласник зобов'язується здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та додаткові послуги, шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних до обсягу перевезення та вагонообігу на під'їзній колії за рахунок Залізниці. Розмір попередньої оплати за перевезення вантажів та надані транспортні послуги у поточному місяці визначається з урахуванням середньодобових обсягів перевезень за поточний місяць і нормативів на оброблення документів, термінів проходження платежів.

За цим договором Залізниця надає Вантажовласнику послуги на станціях ДП «Придніпровська залізниця» за умови наявності коштів на його особовому рахунку.

Позивачем за період з 01.10.2013 року по 31.10.2013 року були здійснені передплати з придбання послуг у ДП «Придніпровська залізниця» 04.10.2013 року на суму 1 100 000 грн., 07.10.2013 року на суму 500 000 грн., 09.10.2013 року на суму 500 000 грн., 10.10.2013 року на суму 500 000 грн., 11.10.2013 року на суму 500 000грн., 14.10.2013 року на суму 500 000 грн., 15.10.2013 року на суму 500 000 грн., 17.10.2013 року на суму 500 000 грн., 18.10.2013 року на суму 1 000 000 грн., 22.10.2013 року на суму 500 000 грн., 28.10.2013 року на суму 1 000 000 грн., 29.10.2013 року на суму 1 000 000 грн., 31.10.2013 року на суму 1 000 000 грн. всього на загальну суму 9 052 340грн. в т.ч. ПДВ 1 508 723,33 грн. та видана зведена податкова накладна від 31.10.2013 року №405/100.

До перевірки були надані всі документи, щодо здійснених переплат та переліки залізничних документів, що фактично підтверджують обсяг наданих послуг.

За період з 01.10.2013 року по 31.10.2013 року сума придбання послуг у ДП «Придніпровська залізниця» складає 8 765 085,76 грн., а здійснена оплата за послуги перевезень та інші послуги залізниці у сумі 9 100 000 грн.

Зведена податкова накладна від 31.10.2013 року №405/100 була включена до складу податкового кредиту за жовтень 2013 року на суму 9 052 340 грн., в т.ч. ПДВ 1 508 723,33 грн.

При цьому, як при перевірці так і в судовому засіданні, було встановлено та підтверджено представниками сторін, що до складу зведеної податкової накладної врахована сума передплати у розмірі 1 000 000 грн. в т.ч. ПДВ 166 666,67 грн., перерахована позивачем 31.10.2013 року за майбутні послуги, які на 31.10.2013 року не надано.

Зокрема, було встановлено, що ДП «Придніпровська залізниця» не здійснювались будь-які розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31.10.2013 року. Позивачем, в свою чергу, не було подано скаргу на постачальника, відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями та іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, однією з визначальних умов формування податкового кредиту є наявність у платника належним чином оформленої податкової накладної.

Згідно пунктів 201.1., 201.2, 201.4, 201.6, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну. Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Форма податкової накладної та порядок її заповнення було врегульовано Наказом Міністерства фінансів України №1379 від 01.11.2011 року «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», що був чинним на момент виникнення зазначених правовідносин. (надалі - Наказ №1379).

Відповідно до пункту 14 Порядку №1379, податкова накладна виписується за кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 15 цього Порядку передбачено, що у разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер при постійних зв'язках із покупцем, покупцю може бути виписана зведена податкова накладна, виходячи із визначеної у договорі періодичності оплати поставлених товарів/послуг (один раз на п'ять днів; один раз на десять днів тощо), але не рідше одного разу на місяць і не пізніше останнього дня місяця. При цьому до зведеної податкової накладної обов'язково додається реєстр товаротранспортних накладних чи інших відповідних супровідних документів, згідно з якими здійснено постачання товарів/послуг.

Таким чином, зазначеним Порядком надано можливість складання зведеної податкової накладної виключно у випадку фактичного (безперервного або ритмічного) постачання (відвантаження/надання) товарів/послуг. До складу зведеної податкової накладної включаються суми, які підтверджуються реєстрами товаротранспортних накладних чи інших відповідних супровідних документів, згідно з якими здійснено постачання товарів/послуг.

Безперервність та ритмічність характеру правовідносин, що склалися між учасниками даного договору, встановлена судом та учасниками провадження не заперечується.

Фактично, сутність встановленого порушення полягає в можливості поширення наведеного порядку складання зведених податкових накладних на попередню оплату товарів/послуг (аванс), що підлягають постачанню.

Відповідно до пункту 201.2 статті 201 Податкового кодексу України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Втім, при реалізації наданого законом повноваження щодо затвердження форми документа податкової звітності податковий орган не вправі змінювати правила оподаткування, затверджені Податковим кодексом України. Так, пункт 198.2 статті 198 цього Кодексу, визначаючи дату виникнення податкового кредиту, не розділяє податкові наслідки для платника в залежності від того, якою є перша подія за господарською операцією. А відтак і форма податкової накладної не може залежати від того, якою є перша подія відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України.

Форма податкової накладної (зокрема, зведеної податкової накладної) має бути уніфікованою, а не лише для одного виду першої події. Адже така податкова накладна породжує єдиний правовий наслідок - виникнення у постачальника податкового зобов'язання у відповідній сумі та кореспондуючого права у покупця на податковий кредит.

Аналогічна правова позиція наведена в ухвалі Вищого адміністративного суду України у справі №822/4227/13-а від 23.04.2014 року К/800/12380/14.

Отже, відсутність порушення вимог щодо складання зведеної податкової накладної дає підстави для віднесення сум податку на додану вартість за цією накладною до складу податкового кредиту за жовтень 2013 року.

За таких обставин, суд не погоджується з висновками відповідача щодо завищення суми податкового кредиту за жовтень 2013 року на 1 508 723,33 грн. та порушення позивачем п. 198.2, 198.6 статті 198, п. 201.1, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Щодо завищення позивачем суми податкового кредиту та суми від'ємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за жовтень 2013 року на суму 723 158,40 грн., нарахована по взаємовідносинам з ТОВ «Крост» суд встановив наступне.

Позивачем до складу податкового кредиту за жовтень 2013 року віднесено витрати на ремонт об'єктів соціальної інфраструктури, невиробничих основних засобів на суму 723 158,40 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Крост».

Так, між ПАТ «ПГЗК» та ТОВ «Крост» були укладені договори підряду №2013/д/УКС/989 від 09.08.2013 року, №2013/д/УКС/1005 від 13.08.2013 року та договір на капітальний ремонт №2013/д/УКС/1006 від 13.08.2013 року та №2013/д/УКС/1090 від 06.09.2013 року.

Предметом договорів є: монтаж системи вентиляції Фізкультурно-оздоровчого комплексу ВАТ «ПГЗК», вартість робіт за яким складає 1 767 817,20 грн., в т.ч. НДС 294 636,20 грн.; ремонт одноповерхової споруди стадіону, споруди літнього кінотеатру на 500 місць, вартість робіт за яким складає 1 621 008 грн., в т.ч. НДС 270 168 грн.; реконструкція проспекту Південний, ІІІ етап, парк ім. Савицького, будівництво фонтану, вартість складає 3 274 321, грн., в т.ч. НДС 545 720,20 грн.; капітальний ремонт споруди Фізкультурно-оздоровчого комплексу (оздоблювальні роботи, внутрішні інженерні мережі, електроосвітлення) вартістю 3 729 399,60 грн., в т.ч. НДС 621 566,60 грн.

На виконання умов зазначених договорів були оформлені податкові накладні, зокрема: податкова накладна №7 від 24.10.2013 року на суму 377 241,60 грн., в т.ч. ПДВ 62 873,60 грн., №14 від 25.10.2013 року на суму 2 104 321,20 грн., в т.ч. ПДВ 350 720,20 грн., №1 від 10.10.2013 року на суму 1 170 000 грн., в т.ч. ПДВ 195 000 грн., №6 від 24.10.2013 року на суму 687 387,60 грн., в т.ч. ПДВ 114 564,60 грн. та відповідно акти прийому виконаних будівельних робіт. Загальна сума ПДВ за цими накладними складає 723 158,40 грн.

Податковий орган дійшов висновку, що підприємством в порушення пп. 14.1.18 п. 14.1 статті 14, п. 185.1 статті 185, п. 198.3 статті 198, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 статті 200 Податкового кодексу України до складу податкового кредиту за жовтень 2013 року віднесено витрати на ремонт об'єктів соціальної інфраструктури, невиробничих основних засобів, які не використовуються у межах господарської діяльності ВАТ «ПГЗК» на суму 723 158,40 грн., в результаті чого завищено суму податкового кредиту на суму від'ємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за жовтень 2013 року на суму податку 723 158,40 грн.

Висновки базуються на тому, що позивачем в заявках на оплату та передплату за послуги надані ТОВ «Крост» в графі стаття бюджету зазначено «благодійність». Отже, якщо товар/послуги було придбано заздалегідь з метою благодійної його передачі, то відповідно платник податку не має права відобразити податковий кредит по такому товару/послузі.

Однак, на погляд суду, є безпідставними посилання податкового органу на те, що послуги, надані вказаним контрагентом позивачеві щодо проведення підрядних робіт, є благодійними послугами, були придбані заздалегідь з метою благодійної передачі цих послуг, а тому позивач не мав права відображати податковий кредит по таких послугах та самостійно зазначив в заявках на оплату в статті бюджету-благодійність, оскільки як свідчать матеріали справи позивачем укладались з вказаним суб'єктом господарювання договори підряду на виконання будівельних робіт.

Факт реальності здійснення господарських операцій за такими договорами підтверджується первинними бухгалтерськими документами, зі змісту яких вбачається, що позивачем у складі придбаних послуг була сплачена і сума ПДВ.

При цьому, слід зазначити, що жодних документів,які свідчили б про те, що ці ремонтні роботи є благодійними послугами ні позивачем, ні представником відповідача у ході судового розгляду справи не надано.

Суд критично відноситься і до висновку податкового органу про те, що позивачем завищено суму податкового кредиту та суму від'ємного значення з ПДВ, оскільки позивачем віднесено витрати на ремонт об'єктів соціальної інфраструктури, невиробничих основних засобів, які не використовуються в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача з огляду на те, що відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено право на нарахування податкового кредиту незалежно від того, чи такі послуги та основні фонди почали використовуватись в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду.

За наведених обставин, суд вважає помилковим висновок податкового органу про завищення позивачем суми податкового кредиту та суми від'ємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за жовтень 2013 року на суму 723 158,40 грн., нарахована по взаємовідносинам з ТОВ «Крост».

Щодо порушення п. 185.1 статті 185, п.198.3, п.198.6 статті 198, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 статті 200, пп.201.1, 201.2, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму заявленого бюджетного відшкодування за жовтень 2013 року на суму податку 93 836,50 грн., суд встановив наступне.

Порушення наведених норм Податкового кодексу України в частині завищення суми заявленого бюджетного відшкодування пов'язане зі встановленими порушеннями по завищенню суми податкового кредиту та суми від'ємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду згідно акту позапланової виїзної документальної перевірки з питання правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за вересень 2013 року.

Перевірка питання правомірності нарахування ВАТ «ПГЗК» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за вересень проведена фахівцями СДПІ у м. Дніпропетровську, про що складено акт від 31.12.2013 року №396/32.3/00191000 (Т.2, л/с 37-160).

За наслідками проведеної документальної позапланової виїзної перевірки встановлено завищення суми податкового кредиту та суми від'ємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового періоду за вересень 2013 року на суму податку 93 836,50 грн., в порушення: п. 185.1 статті 185, п. 198.6 статті 198, п. 200.1, 200.3, 200.4 статті 200, 201.1, 201.2, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ВАТ «ПГЗК» по взаємовідносинам з ТОВ «Мечелспецсталь» завищено суму податкового кредиту та суму від'ємного значення податку на додану вартість яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за вересень 2013 року на суму податку 13 176,17 грн.; п. 185.1 статті 185, п. 198.3 статті 198, п. 200.1, 200.3, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України ВАТ 2ПГЗК» по взаємовідносинам з ТОВ «Крост» та ПП «Віра» завищено суму податкового кредиту та суму від'ємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за вересень 2013 року на суму податку 80 660,33 грн.

На підставі акту перевірки від 31.12.2013 року №396/32.3/00191000 було прийнято, зокрема податкове повідомлення-рішення форми «В4» № від 20.01.2014 року, яким позивачу було зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 93 836,50 грн.(т.2, л/с. 35).

Позивачем податкове повідомлення-рішення форми «В4» № від 20.01.2014 року було оскаржене в судовому порядку та скасоване. Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.03.2014 року у справі №804/2092/14, залишена в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 року, набрала законної сили.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 статі 14 Податкового кодексу України,бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі 5 Податкового кодексу України.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків встановлено статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пунктів 200.1., 200.2, 200.3, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

В даному випадку, позивач, декларуючи суму податку на додану вартість у розмірі 93 836,50 грн. до бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за жовтень 2013 року, не міг бути обізнаний, що в подальшому в грудні 2013 року, при перевірці даних декларації за вересень 2013 року, податковим органом буде встановлено завищення податкового кредиту та від'ємного значення податку на додану вартість за певними господарськими операціями. А відтак, у позивача було наявне право на відображення таких сум податку на додану вартість до бюджетного відшкодування в жовтні 2013 року.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів не відповідають ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягають скасуванню, в зв'язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Отже, на користь позивача з Державного бюджету України мають бути стягнуті судові витрати у розмірі 487,20 грн.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.01.2014 року № та № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 13 березня 2015 року.

Суддя С.І. Озерянська