Справа № 808/5002/14
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2015 рокусправа № 808/5002/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Пасічника А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 р. по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Рома, ЛТД" до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 21.05.2014р. №, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Рома, ЛТД" збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 74 250,00 грн., у т.ч. 49 500,00 грн. за основним платежем, 24 750,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 р. адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.05.2014 року № НОМЕР_1.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Рома, ЛТД" зареєстроване як юридична особа 29.12.1995 року виконавчим комітетом Запорізької міської ради та перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області.

Посадовими особами Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, в період з 11.04.2014 року по 14.05.2014 року було проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Рома, ЛТД" з питання дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., за результатами якої складено акт №64/08-29-22-0108/23855495 від 20.05.2014р.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення форми «Р» від 21.05.2014р. №, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Рома, ЛТД" збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 74 250,00 грн., у т.ч. 49 500,00 грн. за основним платежем, 24 750,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

За висновками акту перевірки податковим органом встановлені порушення п.п.14.1.181, п. 14.1 ст.14, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, позивачем неправомірно занижено суму податку на додану вартість за перевіряємий період у розмір 49500,00 по періодам серпень 2013 року в сумі 27500 грн., вересень 2013 року в сумі 22000 грн.

Матеріали справи свідчать, що підставою для зазначеного вище донарахування став висновок податкового органу про нереальність господарських операцій по ланцюгу постачання.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з підтвердження позивачем належним чином оформленими первинними документами реального здійснення операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем та контрагентом ТОВ "Діджитал - Віжн" укладено договір поставки № 070813 від 07.08.2013. За вказаним договором позивач придбав у ТОВ "Діджитал - Віжн" панелі плазмові та конструкції для з'єднання панелей, що підтверджується наявними в матеріалах справи договором поставки від 07.08.2013 року №070813, рахунками-фактурами, видатковими накладними, податковими накладними, платіжними дорученнями та подорожніми листами.

Товарно-матеріальні цінності придбані позивачем для використання в господарській діяльності.

На підставі податкових накладних № 2 від 13.08.2013 та № 2 від 04.09.2013 позивачем включено до податкового кредиту суму ПДВ, сплачену в ціні придбаних товарів у ТОВ "Діджитал - Віжн".

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пунктів 198.2, 198.3. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 93.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, для формування податкового кредиту по ПДВ платник повинен підтвердити належними та достовірними документами факт придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях та пред'явити оформлені належним чином податкові накладні, складені постачальником з урахуванням сум податку на додану вартість.

Усі здійснювані платником господарські операції мають опосередковуватися складенням первинних документів, що відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Подання платником належним чином оформлених документів, передбачених законодавством у сфері оподаткування, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе, що відомості у цих документах є неповними, недостовірними та (або) протирічливими.

Факт здійснення господарських операцій з ТОВ "Діджитал - Віжн" підтверджується відповідними первинними документами, які були в наявності у відповідача під час проведення перевірки та досліджувалися ним, що не заперечується відповідачем.

Вищевказані документи оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є документами первинного обліку.

Отже, право платника податку на податковий кредит виникає, якщо у звітному періоді сплачені суми податку на додану вартість у ціні товару (робіт, послуг), який придбавається у продавця, та наявності належним чином оформленої податкової накладної.

При цьому, відповідно до Акту перевірки, висновок податкового органу зроблений на підставі висновку Акту ДПІ у Шевченківському районі м. Києва про неможливість проведення зустрічної звірки №2156/08-59-22-01/33695964 від 05.12.2013р. по ТОВ "Діджитал - Віжн" за період серпень-вересень 2013р., тобто сформований на припущеннях, оскільки не ґрунтується на дослідженні первинних документів.

Також, з Акту вбачається, що при співставленні податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, податковим органом досліджувались взаємовідносини ТОВ "Діджитал - Віжн" з іншим контрагентом, а саме з ТОВ "Пром-голдінг" та в свою чергу використовувались інші Акти по ланцюгу контрагентів про неможливість проведення зустрічних звірок.

Водночас, відповідачем не наведено доводів та не подано доказів, які безспірно б підтверджували недобросовісність саме позивача, як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності названого постачальника.

При цьому, слід зазначити, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

За таких обставин у суду відсутні підстави для невизнання поданих позивачем первинних документів, які містять необхідну для цілей оподаткування інформацію про зміст та обсяг спірних операцій, як неналежне документальне підтвердження їх виконання.

Таким чином, висновки податкового органу, мають характер припущень та є необґрунтованими, а відтак, не можуть бути покладені в основу спірного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка правовідносинам між позивачем та його контрагентами, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим