Справа № 804/7656/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2015 рокусправа № 804/7656/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю..

за участю:

представників позивача: Мухамедніязової Г.Б..

представника відповідача: Васюченка М.Е..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Марганецька птахофабрика»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2014 року у справі №804/7656/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Марганецька птахофабрика» до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и в :

30 травня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Марганецька птахофабрика» звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просило визнати недійним та скасувати податкове повідомлення - рішення Нікопольської об'єднаної ДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 12.02.2014 року № про завищення від'ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 61957.00 грн..

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення є незаконними та необґрунтованими, оскільки прийняті на підставі висновків акту перевірки, що не відповідають суті спірних відносин. Також, позивач зазначає, що висновки акту перевірки грунтуются лише на припущеннях податкового органу, який не наділений повноваженнями щодо визнання нікчемними правочинів, тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення носять протиправний характер та підлягають скасуванню в судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2014 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Марганецька птахофабрика» залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про достатність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 21.01.2014 року по 25.01.2014 року посадовими особами Нікопольської ОДПІ було проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «Марганецька птахофабрика» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині податку на додану вартість при здійсненні операції з ТОВ «Ватер - Шпаг» за період січень 2013 року, за результатами якої складено акт №297/2202/30791702 від 29.01.2014 року.

Перевіркою ТОВ «Марганецька птахофабрика» встановлено порушення:

ст. 185 п. 198.6 ст. 201 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим підприємством завищено податковий кредит, що призвело до завищення рядка 18 «Перевищення суми податкового кредиту над податкового зобов'язання звітного періоду, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду» по скороченій декларації з ПДВ за період січень 2013 року у сумі 61957 грн..

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення рішення № від 12 лютого 2014 року, яким позивачу встановлено завищення розміру від'ємного значення з податку на додану вартість всього у розмірі 61957.00 грн..

Правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення - рішення є предметом спору переданого на вирішення суду № від 12 лютого 2014 року.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено правомірності формування податкового кредиту та як наслідок від'ємного значення з податку на додану вартість, у зв'язку з чим, підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення - відсутні.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За правилами п.200.1 ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.200.3 ст.200).

Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у зв'язку з придбаванням товарів (робіт, послуг), до складу валових витрат та сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту підприємства. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідок якої є поставка товару (робіт, послуг), понесення витрат, у зв'язку з господарською діяльністю платника, сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт понесення витрат та сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними первинними документами.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що між ТОВ «Марганецька птахофабрика» та ТОВ «Взлет-Ера» (ТОВ «Ватер-Шпаг») () було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №21/1 від 21.01.2013 року.

Суми податку на додану вартість за податковими накладними, складеними за зазначеним договором, включено до податкового кредиту за січень 2013 року, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним податкової декларації з податку на додану вартість (скороченій) за січень 2013 року.

Так, у відповідності до договору поставки №21/1 від 21.01.2013 року ТОВ «Взлет - Ера» (ТОВ «Ватер -Шпаг») було поставлено позивачу кукурудзу, що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними та податковими накладними (а.с.71-74)

Транспортування товару здійснювалось автопідприємством ТОВ «Біл - Агро2» на замовлення продавця товару, шляхом транспортування кукурудзи з м. Глухів в м.Дніпропетровськ, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії товарно - транспортних накладних. (а.с.75-79).

Розрахунки між сторонами угоди здійснювались в безготівковій формі, вказане підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень, копіями картки - рахунку. Оприбуткування товару здійснювалось позивачем своєчасно та в повному обсязі, що підтверджено оборотно - сальдовою відомістю, прийомними актами №72 від 25.01.2013 року та №91 від 30.01.2013 року.

Придбаний у ТОВ «Взлет-Ера» (ТОВ «Ватер-Шпаг») товар було використано позивачем у своїй господарській діяльності.

Так, 23 вересня 2010 року між ТОВ «Марганецька птахофабрика» (замовник) та ТОВ «Агрофірма «Дніпропетровська» (виконавець) укладено договір №23/09 по виконанню робіт та виготовленню продукції, відповідно до якого виконавець на свій ризик за завданням замовника виконує роботи, пов'язані з виготовленням продукції, а саме: прийняття сировини замовника, здійснення його зберігання до моменту виготовлення продукції, виготовлення комбікорму, виготовлення екструдату сої, а замовник зобов'язаний прийняти та оплатити роботи та продукцію у відповідності до умов договору.

У відповідності до акту приймання - передачі давальницької сировини позивачем на виконання договору ТОВ «АФ «Дніпропетровська» передано кукурудзу (ТОВ «Взліт-Ера») у кількості 106 460 кг, 70560 кг..

У відповідності до акту надання послуг позивачем від ТОВ «АФ «Дніпропетровська» отримано послуги по виготовленню у кількості 1 736.26 т. комбікорму.

Досліджені вище документи відповідають вимогам чинного законодавства, та визнаються судом апеляційної інстанції як первинні з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч.2 ст.9 означеного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення).

Надані позивачем для підтвердження реальності здійснення господарських операцій, первинні документи відображають зміст та обсяг укладених договорів, містять всі необхідні реквізити, та обов'язкові посвідчення, що вказує на безпідставність висновків податкового органу про неправомірне відображення позивачем сум податку на додану вартість та податку на прибуток у податковій звітності за вказаними господарськими операціями.

Щодо доводів відповідача про нікчемність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Взліт-Ера» із посилання на відсутність товарно - транспортних накладних та подорожніх листів суд зазначає наступне.

Відсутність, або певна невідповідність лише товарно-транспортних накладних не позбавляє господарські операції їх реального змісту, з урахуванням наявних видаткових накладних, оплати за поставлений товар (послуги) та подальшого використання товару у власній господарській діяльності платника податків, що у своїй сукупності підтверджує отримання товару (послуг) і як наслідок наявність у платника права на формування податкового кредиту. Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., визначено такий документ як товарно-транспортна накладна та подорожній лист. Між тим, вказані Правила не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Так, певна невідповідність ТТН може свідчити лише про неналежне оформлення документів щодо перевезення товару, та не може слугувати підставою для визнання або невизнання господарської операції з постачання (купівлі - продажу ) товару, оскільки не має статусу документу звітності первинного бухгалтерського обліку.

Крім того, позивачем надано до суду товарно - транспортні накладні, перевізником в яких виступає ТОВ «Біл - Агро2», а замовником послуг перевезення продавець товару, вказані ТТН відповідають вимогам законодавства щодо своїй форми та змісту.

Відповідачем, на якого відповідно до ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, не доведено того, що сторонами укладено угоди не з метою реального настання правових наслідків, а з метою порушення публічного порядку.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами наслідком яких є поставка та придбання товару та надання послуг.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо неправомірності віднесення позивачем до складу податкового кредиту відповідної суми ПДВ за рахунок господарських відносин із ТОВ «Взлет - Ера» (ТОВ «Ватер - Шпаг»), вказане є підставою для скасування рішення суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Марганецька птахофабрика» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 року у справі №804/7656/14 - скасувати та прийняти нову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Марганецька птахофабрика» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 12.02.2014 року №.

Стягнути з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Марганецька птахофабрика» суму судового збору у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривень 70 копійок, сплачені до УДКСУ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська код 37989253, код банку 805012 на розрахунковий рахунок 4008, та 913 (дев'ятсот тринадцять) гривень 50 копійок, сплачені до УДКСУ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, код 37989274, код банку 805012 на розрахунковий рахунок 1004 .

Постанова набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко