Справа № 826/19230/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 березня 2015 року 10:00 № 826/19230/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку
прозобов'язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі-відповідач-1), Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі-відповідач-2), в якому просить суд:

- зобов'язати відповідача-1 надати офіційний висновок комісії про віднесення діяльності: трейдер міжнародних фінансових ринків не фондовими інструментами (біржовими і позабіржовими), інвестиційний консультант по інвестуванню в не фондові інструменти (біржові та позабіржові) міжнародного фінансового ринку; прийняти офіційне рішення комісії про видачу спеціального дозволу для не фінансовій установі про право здійснення діяльності трейдер міжнародних фінансових ринків не фондовими інструментами (біржовими і позабіржовими), інвестиційний консультант по інвестуванню в не фондові інструменти (біржові та позабіржові) міжнародного фінансового ринку; прийняти практичне рішення про вартість оформлення такого спеціального дозволу комісії; зареєструвати в реєстрі не фінансових установ позивача як приватного підприємця із за значеними видами діяльності та спеціальним дозволом на їх здійснення;

- зобов'язати відповідача-2 прийняти і надати офіційне рішення комісії з про віднесення видів діяльності інвестиційний консультант по інвестуванню у фондові інструменти (біржові та позабіржові) міжнародного фінансового ринку; прийняти офіційне рішення комісії про видачу спеціального дозволу про право здійснення діяльності: інвестиційний консультант по інвестуванню в фондові інструменти (біржові та позабіржові) міжнародного фінансового ринку; прийняти практичне рішення про вартість оформлення такого спеціального дозволу комісії; зареєструвати в реєстрі не фінансових установ позивача як приватного підприємця із за значеними видами діяльності та спеціальним дозволом на їх здійснення.

Позивач обґрунтовує позов тим, що відповідачі не виконують свої прямі обов'язки, а саме ними не прийнято відповідних рішень щодо надання спеціального дозволу позивачу на зайняття видом діяльності на ринку консультування з інвестиції в інструменти міжнародного фінансового ринку Форекс, Цінні папери фондових ринків країн світу,Похідні фінансові інструменти,Сировина,Контракти на різницю, Опціони та т.п. інструменти, пропоновані брокерами, які організовують торгівлю цими товарами у своїх торгових терміналах з дистанційним доступом по інтернет для здійснення операцій.

В судове засідання позивач не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, в позовній заяві просив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідачча-1 заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки діяльність позивача не підпадає під регулювання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Представник відповідача-2 також просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що діяльність позивача не відноситься до професійної діяльності на фондовому ринку та не підпадає під сферу регулювання Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

В судовому засіданні 09.02.2015р. суд по справі перейшов в письмове провадження на підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що на запит ФОП СВС ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 23.10.2013 щодо необхідності отримання ліцензії для надання послуг інвестиційного консультанта Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг листом від 30.10.2014 №8618/11-12 відмовлено у задоволенні запиту на інформацію відповідно до п.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у зв'язку з тим, що розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформації, щодо якої зроблено запит.

Листом відповідача-1 від 11.11.2014 №8904/11-12 направлено за належністю запит на отримання публічної інформації позивача від 23.10.2014.

Також, на листи позивача від 12.11.2014 вх. №ОЗІ/ФО-278 та від 14.11.2014 вх. №ОЗІ/ЮО-282, які перенаправлено відповідачем-1, ОСОБА_1 повідомлено відповіддю від 24.11.2014 №14/04/21760/11К, що чинним законодавством про цінні папери та фондовий ринок не передбачено повноваження Комісії з видачі ліцензії на надання послуг консультування з питань інвестування на фондовому ринку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Повноваження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг визначені Положенням «Про фінансові послуги та державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг», затвердженим Указом Президента України від 23.11.2011 № 1070 (далі-Положення).

Згідно з п.1 Положення національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг), є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України. Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Пп. 7 п. 4 Положення передбачено, що Нацкомфінпослуг відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, надає висновки про віднесення операцій до певного виду фінансових послуг.

Згідно з пп. 1 п. 3 Положення основними завданнями Нацкомфінпослуг є формування та забезпечення реалізації політики державного регулювання у сфері ринків фінансових послуг (крім ринку банківських послуг і ринків цінних паперів та похідних цінних паперів).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг» державне регулювання цінних паперів та похідних цінних паперів (деривативів) здійснюється Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців позивач здійснює такі види діяльності, а саме 67.13.0 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансового посередництва включає в себе всі види діяльності, які є допоміжними по відношенню до фінансового посередництва та не входять до інших групувань, такі як діяльність брокерів по іпотечних операціях, діяльність пунктів обміну валют тощо; 65.23.0 Інше фінансове посередництво включає в себе капіталовкладення в цінні папери, операції з цінними паперами, операції зі зливками золота на фінансових ринках, капіталовкладення у власність, укладання свопів, опціонів та інших арбітражних операцій, діяльність ломбардів, крім фінансового лізингу, операцій з цінними паперами за дорученнями інших осіб, купівля-продаж, лізинг та оренда нерухомого майна, операційний лізинг; біржові операції з фондовими цінностями включає в себе управління власністю, здійснення операцій на ринках фінансових послуг за дорученням інших осіб ( брокерські операції на фондовій біржі) та пов'язана з цим діяльність, здійснення депозитарної діяльності зі зберігання та обслуговування обігу цінних паперів, крім операцій на фінансових ринках, що здійснюють за власний рахунок.

Отже, суд погоджується, що діяльність позивача не підпадає під регулювання відповідач-1.

Організаційно-правова діяльність Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку регулюється комплексом нормативних документів, основним з яких є Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30.10.1996 року (далі-Закон).

Відповідно до абзацу 2 ст. 1 Закону державне регулювання ринку цінних паперів - здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.

Як встановлено ч. 1 ст. 5 Закону - державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Вичерпний перелік завдань та повноважень Комісії визначено статтями 7 та 8 Закону.

Отже, суд звертає увагу, що у Комісії відсутні повноваження щодо прийняття рішень про віднесення видів діяльності - інвестиційний консультант по інвестуванню у фондові інструменти (біржові та позабіржові) міжнародного фінансового ринку до регульованої діяльності та прийняття рішень про видачу спеціального дозволу про право здійснення діяльності інвестиційний консультант по інвестуванню у фондові інструменти (біржові та позабіржові) міжнародного фінансового ринку».

Комісія, як орган виконавчої влади не має законодавчих підстав розширювати свої повноваження та при здійсненні своїх повноважень не має права виходити за їх межі.

Також суд бере до уваги посилання відповідача-2, що статтею 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» визначені види господарської діяльності, що підлягають ліцензування.

Отже, як вбачається із статті 9 цього Закону «Трейдер міжнародних фінансових ринків (біржових і позабіржових інструментів)» та «інвестиційний консультант в інструменти міжнародного фінансового ринку (біржових та позабіржових інструментів)» в ній не визначені, як види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню.

Відповідно до пунктів 5, 29 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів; посередницькі послуги на ринках фінансових послуг - діяльність юридичних осіб чи фізичних осіб - підприємців, якщо інше не передбачено законом, що включає консультування, експертно-інформаційні послуги, роботу з підготовки, укладення та виконання (супроводження) договорів про надання фінансових послуг, інші послуги, визначені законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що ринки фінансових послуг - сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, операцій з цінними паперами та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів.

Преамбулою Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають під час розміщення, обігу цінних паперів і провадження професійної діяльності на фондовому ринку, з метою забезпечення відкритості та ефективності фондового ринку.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 2 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» фондовий ринок (ринок цінних паперів) - сукупність учасників фондового ринку та правовідносин між ними щодо розміщення, обігу та обліку цінних паперів і похідних (деривативів).

Учасники фондового ринку - емітенти або особи, що видали неемісійні цінні папери, інвестори в цінні папери, інституційні інвестори, професійні учасники фондового ринку, об'єднання професійних учасників фондового ринку, у тому числі саморегулівні організації професійних учасників фондового ринку.

Професійні учасники фондового ринку - юридичні особи, утворені в організаційно-правовій формі акціонерних товариств або товариств з обмеженою відповідальністю, які на підставі ліцензії, виданої Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, провадять на фондовому ринку професійну діяльність, види якої визначені законами України.

Так, згідно із частинами 1-3 статті 16 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» професійна діяльність на фондовому ринку - діяльність акціонерних товариств і товариств з обмеженою відповідальністю з надання фінансових та інших послуг у сфері розміщення та обігу цінних паперів, обліку прав на цінні папери та прав за цінними паперами, управління активами інституційних інвесторів, що відповідає вимогам, установленим до такої діяльності цим Законом та законодавством.

На фондовому ринку здійснюються такі види професійної діяльності: діяльність з торгівлі цінними паперами; діяльність з управління активами інституційних інвесторів; депозитарна діяльність; діяльність з організації торгівлі на фондовому ринку; клірингова діяльність.

Професійна діяльність на фондовому ринку здійснюється виключно на підставі ліцензії, що видається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (крім професійної діяльності Центрального депозитарію цінних паперів та депозитарної діяльності Національного банку України).

Відповідно до статті 356 Господарського кодексу України (далі - ГКУ) посередницькою діяльністю у сфері випуску та обігу цінних паперів є підприємницька діяльність суб'єктів господарювання (далі - торговці цінними паперами), для яких операції з цінними паперами становлять виключний вид їх діяльності або яким така діяльність дозволена законом.

Законом можуть передбачатися також інші види посередницької діяльності з цінними паперами (діяльність з управління цінними паперами тощо).

Статтею 357 ГКУ встановлено, що здійснення посередницької діяльності у сфері випуску та обігу цінних паперів допускається на основі ліцензії, що видається в порядку, встановленому законодавством.

Суб'єкти виключної посередницької діяльності у сфері випуску та обігу цінних паперів можуть здійснювати окремі види діяльності, пов'язані з обігом цінних паперів (надання консультацій власникам цінних паперів тощо).

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» поєднання професійної діяльності на фондовому ринку з іншими видами діяльності забороняється, окрім, зокрема, надання професійним учасником фондового ринку консультаційних послуг щодо емісії, обігу та обліку цінних паперів, щодо прав та обов'язків емітента, інвестора та/або особи, яка видала неемісійний цінний папір, щодо обігу та обліку інших фінансових інструментів, а також щодо здійснення фінансових інвестицій у зазначені цінні папери та інші фінансові інструменти.

Виходячи з вищезазначеного, чинним законодавством про цінні папери та фондовий ринок не передбачено повноваження Комісії з видачі ліцензії на надання послуг консультування з питань інвестування на фондовому ринку.

Також слід зазначити, що діяльність на ринку Форекс не відноситься до професійної діяльності на фондовому ринку та не підпадає під сферу регулювання Комісії.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку відсутні повноваження приймати рішення про віднесення видів діяльності - інвестиційний консультант по інвестуванню у фондові інструменти (біржові та позабіржові) міжнародного фінансового ринку до регульованої діяльності та приймати рішення про видачу спеціального дозволу про право здійснення такої діяльності.

Оскільки у відповідачів відсутні повноваження щодо видачі спеціального дозволу на право здійснення діяльності - інвестиційний консультант по інвестуванню у фондові інструменти (біржові та позабіржові) міжнародного фінансового ринку, тому, як наслідок, відповідачі не мають правових підстав для прийняття рішення про вартість оформлення такого спеціального дозволу.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання зареєструвати в реєстрі не фінансових установ позивача як приватного підприємця із зазначеними видами діяльності та спеціальним дозволом на їх здійснення суд зазначає наступне.

Така позовна вимога також не підлягає задоволенню, так як відповідачі не здійснюють ведення реєстру нефінансових установ, оскільки таке повноваження відповідачам законодавством не встановлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі статті 94 КАС України, у зв'язку з несплатою позивачем судового збору за подання адміністративного позову, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за подання адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на користь Державного бюджету України (отримувач УДСКУ у Печерському районі, код 38004897, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, рахунок 4007) суму судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 73,08грн. (сімдесят три гривні, 08 копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя В.В. Амельохін