Справа № 2а/0470/4348/12
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2014 р. справа 2а/0470/4348/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровського колективного виробничо-комерційного підприємства «Металопласт» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2012 у справі за адміністративним позовом Дніпропетровського колективного виробничо-комерційного підприємства «Металопласт» до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська про визнання нечинним розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсії

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське колективне виробничо-комерційне підприємство «Металопласт» 11.04.2012 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська, в якому просить визнати нечинним розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсії громадянці ОСОБА_2. на 2012 рік.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2012 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ДКВКП «Металопласт» просить постанову суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Посилаються на те, що Управління Пенсійного фонду безпідставно збільшено суму фактичних витрат за попередній рік, пільговий стаж, суму місячного розміру фактичних витрат та не вірно визначено частку сплати підприємства.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

ДКВКП «Металопласт» є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», а також платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зареєстрований в Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська.

Колишньому працівникові ДКВКП «Металопласт» ОСОБА_2 відповідно до протоколу №1960 від 19.06.2009 призначено пенсію на пільгових умовах за списком №2. Згідно розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсії ОСОБА_2, загальний місячний розмір її пенсії склав 911гр81коп, частка виплати даного підприємства - 62,22 відсотки, і того до відшкодування - 567гр33коп щомісячно.

Незгода саме з розрахунком суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2012 року щодо ОСОБА_2 та визнання його нечинним і є предметом судового спору.

Управлінням Пенсійного фонду направлено позивачу розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій громадянці ОСОБА_2

Вказаний розрахунок, відповідно до пункту 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, породжує у підприємства обов'язок сплатити Фонду визначені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, у свою чергу, несплата у встановлений строк фактичних витрат, породжує у Фонду право на стягнення таких сум.

Як вбачається з адміністративного позову, позивач зазначає, що місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсії у розмірі 567,33грн не є обґрунтованим. В апеляційній скарзі, позивач навів розрахунки, за якими він вважає необґрунтованість сум.

Так, позивач зазначає, що згідно протоколу про призначення пенсії №1960 від 19.06.2009, місячний розмір пільгової пенсії складає 762,17гр, а не 911,81гр, як зазначено у графі 7 розрахунку. Виходячи з цього, фактичні витрати на виплату та доставку пенсії за попередній рік складають 9146,04гр, а не 10254,36гр, як зазначено у графі 13 розрахунку. Крім того, стаж роботи ОСОБА_2 складає 6 років 2 місяці 20 днів, що свідчить про завищення відповідачем стажу на 47 днів, та, вплинуло на розмір частки, яку повинне платити підприємство. Так, виходячи зі стажу 74 місяці 20 днів, частка підприємства складає 61,83%, а не 62,22%, як зазначено у графі 12 розрахунку.

Виходячи з характеру спірних правовідносин, доводів, викладених у позові та апеляційній скарзі, а також виходячи з наявних в матеріалах справи документів, суд вважає за необхідне надати оцінку вищенаведеним доводам позивача.

Так, як вбачається з протоколу про призначення пенсії ОСОБА_2 №1960 від 19.06.2009р. місячний розмір пільгової пенсії складає 762,17гр.

Разом з тим, даний розмір пенсії було призначено у 2009 році і він не є сталим упродовж наступних років, оскільки чинне законодавство України передбачає здійснення перерахунків пенсій у зв'язку зі зміною, зокрема, прожиткового мінімуму, та інших складових, які враховуються при визначенні розміру пенсії.

Так. згідно відомостей, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_2 у 2011 році виплачено пенсію у наступних розмірах: січень - 827,13гр, лютий - 827,13гр, березень - 827,13гр, квітень - 841,13гр, травень - 879,17гр, червень - 853,81гр, липень - 853,81гр, серпень - 853,81гр, вересень 853,81гр, жовтень 873,81гр, листопад 873,81гр, грудень 889,81гр. Всього у 2011 році, ОСОБА_2 отримала пенсію у розмірі 10254,36гр, що відповідає відомостям зазначеним у графі 12 розрахунку.

При цьому, розмір пенсії, зазначений у графі 7 - 911,81гр відповідає загальному місячному розміру пенсії починаючи з січня 2012 року.

Таким чином, посилання позивача на те, що графи 13 та 7 не відповідають дійсності, є необґрунтованими.

Щодо стажу роботи ОСОБА_2 на підприємстві ДКВКП «Металопласт», суд зазначає наступне.

Як зазначає позивач, стаж роботи даної особи складає 6 років 2 місяці 20 днів. Такі ж відомості зазначені відповідачем. тобто, спору між сторонами щодо фактичного стажу роботи ОСОБА_2 на підприємстві ДКВКП «Металопласт» не має.

В даному випадку, для вирахування частки плати підприємства, стаж роботи необхідно перевести у місяці. Так, 6 років 2 місяці у своїй сукупності складають 74 місяці (6*12 + 2). 20 днів роботи на підприємстві складає 0,67 місяці (20/30). Таким чином, загальний стаж роботи ОСОБА_2 на підприємстві ДКВКП «Металопласт» у місяцях складає 74,67.

У графі 6 розрахунку зазначено стаж роботи ОСОБА_2 « 6, 2.67». При цьому дана графа не передбачає зазначення днів. Тобто, Пенсійним органом визначено стаж роботи, як 6 років та 2,67 місяці, що відповідає наведеному вище розрахунку у місяці - 74,67. Відповідно, частка плати підприємства становить 74,67 * 100% / 120 місяців = 62,22%.

Вказане свідчить про помилковість розрахунків позивача в апеляційній скарзі, що виразилося у непереведені 20 днів стажу у місяці.

Таким чином, відомості графи 12 розрахунку є правильними та обґрунтованими.

Графа 14 розрахунку згідно Інструкції вираховується як «гр. 13 х гр. 12» і становить 10254,36гр * 62,22% = 6380,26гр, що відповідає відомостям, вказаним у розрахунку. При цьому, дана сума є сумою плати підприємства Пенсійному фонду України за попередній рік, тобто за 2011, а не за 2012.

Графа ж 16 розрахунку є місячним розміром фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, гр. (10+11) х гр. 12, тобто 911,81гр * 62,22% = 567,33гр, що відповідає місячному розміру фактичних витрат у розрахунку з 2012 року.

Таким чином, надавши оцінку доводам позивача, викладеним у позові та апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що позиція позивача є помилковою з огляду на невірність його власних розрахунків.

Отже, суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач є страхувальником та відповідно до вимог п. 1 ч. 1, абз.4 п. 1 ст. 2, ст. 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», пп. 6.1., 6.2. Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та повинен сплачувати фактичні витрати органів Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, які призначені відповідно до пп. «б» -«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто повинно відшкодувати Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах ОСОБА_2 пропорційно стажу її роботи на підприємстві у розмірі, визначеному оскарженим Розрахунком, оскільки як встановлено судом. даний розрахунок відповідає критеріям правомірності, які визначені ст.2 КАС України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, і доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись статтями 41, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського колективного виробничо-комерційного підприємства «Металопласт» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2012 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова