Справа № 804/19803/14
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді при секретарі судового засіданняЗахарчук-Борисенко Н. В. Кухар В.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Новомосковського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
02 грудня 2014 року Новомосковський міськрайонний центр зайнятості (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач, ОСОБА_3.), у якому просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Новомосковського міськрайонного центру зайнятості безпідставно виплачену їй за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, допомогу по безробіттю в сумі 294, 00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом директора Новомосковського міськрайонного центру зайнятості №НТ130116 від 16.01.2013 р. ОСОБА_3 надано статус безробітного з 16.01.2013 р. і розпочата виплата допомоги по безробіттю. Однак, пізніше позивачем було виявлено, що з 02.04.2013р. по 30.04.2013р. відповідач перебувала в трудових відносинах з ТОВ Агрофірма «Олімпекс - Агро» по цивільно - правовому договору №28 від 02.04.2013 р., де отримала заробітну плату в сумі 1197, 11 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 р. було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 23.12.2014 р.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача у порядку письмового провадження, при цьому, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Частиною 6 статті 128 КАС України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтю, але прибули не всі особи які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин суд, керуючись положеннями частини 6 статті 128 КАС України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом установлено інший порядок судового вирішення.
У пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.
Пунктом 4 частини 1 статті 17 КАС України встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, установлених законом.
За змістом частини 4 статті 50 КАС України суб'єкт владних повноважень може звернутись з адміністративним позовом до фізичної особи у випадках, установлених законом.
У частині 1 статті 18 Закону України «Про зайнятість населення» від 1 березня 1991 року N 803-XII (надалі по тексту Закон N 803-XII) встановлено, що для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості, діяльність якої здійснюється під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Державна служба зайнятості складається з: Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських, районних, міськрайонних, міських і районних у містах центрів зайнятості, центрів організації професійного навчання незайнятого населення і центрів професійної орієнтації населення, інспекцій по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що вирішуваний спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції у сфері державної політики зайнятості населення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до Новомосковського міськрайонного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю.
Наказом №НТ130116 від 16.01.2013 р. ОСОБА_3 надано статус безробітного з 16.01.2013 р. і розпочата виплата допомоги по безробіттю.
Відповідно до матеріалів справи, за час перебування на обліку з 16.01.2013 р. по 12.04.2013 р. ОСОБА_3 регулярно отримувала від Новомосковського міськрайонного центру зайнятості матеріальну допомогу на випадок безробіття за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
В ході проведення звірки даних Центру зайнятості з даними державної податкової інспекції було виявлено, що відповідач, перебуваючи на обліку в Центрі зайнятості, водночас з 02.04.2014 р. по 30.04.2013 р. перебувала у трудових відносинах з ТОВ Агрофірма «Олімпекс - Агро» по цивільно - правовому договору «28 від 02.04.2013 р., де отримала заробітну плату в сумі 1197, 11 грн.
Даний факт підтверджується Актом №115 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення складеного Новомосковсьм міськрайонним центром зайнятості від 28.05.2014 р.
Відповідно до ст. 2 Закону N 803-XII безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. У разі неможливості надати підходящу роботу безробітному може бути запропоновано пройти професійну перепідготовку або підвищити свою кваліфікацію.
Згідно ст. 22 Закону № 1533-ІІІ застраховані особи, визнані у встановленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних тижнів та сплачували страхові внески, мають право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу.
Статтею 31 цього Закону встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного.
Відповідно до пункту 2 статті 36 Закону України № 1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Пунктом 3 статті 36 Закону України № 1533-ІІІ, встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Як зазначив позивач у своїй позовній заяві про своє працевлаштування ОСОБА_3 не повідомила Новомосковський міськрайонний центр зайнятості.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач втратила статус безробітного з моменту працевлаштування.
Доказів сплати вказаної суми Новомосковському міськрайонному центру зайнятості відповідачем не надано.
На підставі пункту 4 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 128, 158 - 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Новомосковського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко