Справа № К/9991/59219/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2015р. м. Київ К/9991/59219/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційні скарги Державної митної служби України та Львівської митниці на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2011р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Львівської митниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання протиправним наказу Державної митної служби України від 24.11.2010р. №2189-к в частині припинення 25.11.2010р. перебування її на державній службі в митних органах України, поновлення на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2011р., яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2011р., позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України від 24.11.2010р. №2189-к в частині припинення з 25.11.2010р. перебування позивача на державній службі в митних органах України старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці.

Поновлено позивача на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці з 24.11.2010р.

Стягнуто з Львівської митниці на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 24.11.2010р. по 15.04.2011р. в сумі 19084,96 грн.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодились відповідачі, подали касаційні скарги, в яких посилаються на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просять скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі, зокрема, відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 410 Митного кодексу України у митній службі України діє Дисциплінарний статут, який затверджується законом.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач працює в митних органах з 29.07.1988р., зокрема у Львівській митниці - з 01.05.2008р.

На підставі наказу від 30.04.2010р. №470-п позивач переведена на посаду старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Мостиська».

Наказом Державної митної служби України від 24.11.2010р. №2189-К «По особовому складу» за порушення Присяги державних службовців, що виявилося у невиконанні основних обов'язків державного службовця, а також вчиненні дій, що шкодять авторитету Державної митної служби України відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» припинено з 25.11.2010р. перебування позивача на державній службі в митних органах України.

Підставою для видання наказу про звільнення став Акт, складений за результатами перевірки №21/2010-п від 24.11.2010р., яким встановлено, що під час проведення перевірки за період з 01.11.2010р. по 15.11.2010р. з польськими митними органами даних щодо в'їзду в Україну з території Республіки Польщі транспортних засобів з товарами через МППАС «Медика-Шегині» за результатами співставлення даних виявлено 26 транспортних засобів, які не обліковані Львівською митницею.

Згідно з Журналом виходу на роботу та розподілу обов'язків працівників ВМО №1-4 м/п «Мостиська» позивач виконувала службові обов'язки на в'їзді в Україну на смузі руху «зелений коридор» - 7, 10, та 14 листопада 2010 року.

За даними Акту перевірки під час виконання позивачем своїх службових обов'язків мали місце в'їзд в Україну на смугу руху «зелений коридор» такі транспортні засоби: 07.11.2010 р. о 21 год. 25 хв. р.н. НОМЕР_2, 07.11.2010 р. o 22 год. 35 хв. р.н. НОМЕР_1, 10.11.2010р. о 18 год. 35 хв. р.н. НОМЕР_1, 14.11.2010р. о 10 год. 48 хв. р.н. НОМЕР_3, проте інформація, що підтверджує факт перетину вказаними транспортними засобами митного кордону України та здійснення їх митного контролю, митного оформлення під час виконання службових обов'язків позивачем відсутні.

Аналізуючи встановлені обставини, комісією зроблено висновок, що позивачем не було вжито належних заходів, передбачених статтями 40, 41 Митного кодексу України, чим неналежно виконано свої службові обов'язки, передбачені пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.9, 2.13, 2.14, 2.18, 2.24, 2.25, 2.34 посадової інструкції старшого інспектора ВМО № 2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці.

У наданих 22.11.2010р. письмових поясненнях до Голови Державної митної служби України позивач пояснила, що факти щодо незаконного перетину через МП «Мостиська» транспортних засобів за період з 01.11.2010р. їй не відомі.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 1 по 15 листопада 2010 року автомобілі Форд НОМЕР_2, Фольксваген НОМЕР_1, та автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_3 не перетинали державний кордон України в напрямку України, що підтверджується витягом інформації з Бази даних ПТК АПК «Гарт 1/П» від 05.01.2011р.

З витребуваної у Адміністрації Державної прикордонної служби України інформації про в'їзд в Україну з території Республіки Польща за період з 1 по 15 листопада 2010 року транспортних засобів з реєстраційними номерами: НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_2, НОМЕР_3, встановлено, що інформації про перетин державного кордону України в пункті пропуску «Шегині» в напрямку України транспортних засобів з реєстраційними номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в інтегрованій інформаційно-телекомунікаційній системі «Гарт» немає, автомобіль Фольксваген НОМЕР_1 в'їжджав в Україну 10.11.2010р. о 23 год. 02 хв. в пункті пропуску «Краківець».

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що порушення службової дисципліни позивачем ґрунтується на припущеннях. Факти, наведені в наказі про звільнення, не знайшли свого підтвердження, тому не має доказів порушення позивачем посадової інструкції чи інших дій, що перешкоджали б нормальному функціонуванню державного органу. Порушень встановлених законом обмежень для державних службовців, пов'язаних з проходженням державної служби, позивач не допускала, а також не зафіксовано вчинків, які порочать її як державного службовця або дискредитують державний орган, в якому вона працює.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає їх такими, що відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки невиконання або неналежне виконання посадовою особою митної служби своїх службових обов'язків відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту митної служби України є порушенням службової дисципліни, відповідальність за що передбачена саме цим Законом.

Крім того, оскільки припинення державної служби на підставі пункту 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу» є крайнім заходом відповідальності державного службовця за порушення службової дисципліни, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності, тому неможливість застосування до посадової особи митної служби дисциплінарних стягнень аж до звільнення з митного органу повинно бути мотивованим.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Державної митної служби України, Львівської митниці залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2011р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2011р. у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський