Справа № 815/5914/13
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 лютого 2015 року м. Київ В/800/563/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Мороз В.Ф. (доповідач)

Горбатюк С.А.

Леонтович К.Г.

Швед Е.Ю.

Конюшко К.В.

перевіривши заяву Південної митниці Міндоходів про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року у справі за позовом приватного підприємства "Сонекс" до Південної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару, стягнення надмірно сплаченої суми мита та податку на додану вартість,

в с т а н о в и л а:

В серпні 2013 року ПП "Сонекс" звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2013/610060/2 від 16.07.2013 року та №500060001/2013/610120/2 від 06.09.2013 року; стягнення з Державного бюджету України надмірно сплачену суму мита та податку на додану вартість в розмірі 102562,49грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2013 року позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано в частині стягнення з Державного бюджету України надмірно сплачену суму мита та податку на додану вартість в розмірі 02562,49грн. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2013 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року залишено без змін.

Південна митниця Міндоходів звернулася із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року на підставі п.1 ч.1 ст.237 КАС України. У заяві зроблено посилання на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що призвело до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме ст. 53, 54, 55 Митного кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.237 КАС підставою для подання заяви про перегляд судових рішень може бути виключно неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 2 "Про судову практику застосування статей 235- 240 Кодексу адміністративного судочинства України» передбачено, що ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

На підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права Митниця надала копії ухвал Вищого адміністративного суду від 08 серпня 2013 року, 05 лютого 2014 року в яких відмовляючи в задоволенні позову суди виходили з того, що у митного органу були достатні підстави для визначення митної вартості товару у спосіб, передбачений ст. 64 названого Кодексу, оскільки нею обґрунтовано та доведено неможливість послідовного застосування попередніх методів визначення митної вартості товару, крім того декларантом не надано додаткових документів, які б підтвердили митну вартість товару за заявленою ним ціною.

Приймаючи рішення у цій справі, касаційний суд зазначив, що митницею не дотримано обов'язку послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Відтак різні висновки судів у вказаних справах стали наслідком встановлення судами під час розгляду цих справ різних фактичних обставин, тоді як питання встановлення обставин справи врегульовано нормами процесуального права. Разом з тим підставою перегляду Верховним Судом України рішень суду касаційної інстанції є виключно неоднакове застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Враховуючи вищенаведене, обговоривши доводи заяви та виходячи з мети судового перегляду, колегія суддів не знаходить підстав, встановлених пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України, для допуску заяви до провадження.

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження Верховного Суду України справи для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.Ф. Мороз

С.А. Горбатюк

К.Г. Леонтович

Е.Ю. Швед

К.В. Конюшко