Справа № 343/2790/13-а 2а/0343/125/13
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 р. Справа № 876/1238/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Шавеля Р.М., Бруновської Н.В.

за участю секретаря Бєлкіної Н.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області на постанову Долинського районного суду Івано-Франківського суду від 30.12.2013 р. у справі №343/2790/13-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області про визнання пртиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

встановив :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області, в якому просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області та зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за пільговим стажем з моменту подачі нею заяви.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківського суду від 30.12.2013 р. позов задоволено повністю: визнано дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області щодо відмови призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію на пільгових умовах протиправною; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах з моменту подачі нею відповідної заяви.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до п.3 постанови Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року «Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років» підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.12.2012 року №296 позивачу підтверджено 19 р. 5 м. 17 дн. стажу роботи на пільгових умовах - прядильницею, при необхідному - 20 років. Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Беручи до уваги індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за періоди її роботи з 11.11.2003 р. по 30.06.2004 р. та з 01.07.2004 р. по 25.07.2005 р., то з даної кількості відпрацьованих місяців мінімальний страховий внесок сплачений тільки за листопад 2003 р., лютий 2004 р. та з липня по жовтень 2004 року, що в загальній кількості становить 6 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії позивачу. Окрім вказаного, посилається на положення ст. ст. 99, 199 КАС України, та вказує на те, що частину позовних вимог слід залишити без розгляду.

З огляду на викладене, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу заперечили за її безпідставністю. Просили залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та матеріалами справи підтверджується наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала на Долинській бавовнопрядильній фабриці з 23.07.1981 року по 01.10.2002 року на посаді прядильниці 5-го розряду. Крім цього, позивач 11.11.2003 року прийнята прядильницею 5-го розряду в ПП «АКВА», де пропрацювала до 30.06.2004р., а з 01.07.2004 року по 25.07.2005 року вона працювала прядильницею 5-го розряду в ТзОВ «Малтекс». Дані обставини підтверджуються записами в трудовій книжці позивача НОМЕР_1, архівними довідками, індивідуальними відомостями про застраховану особу.

У відповідності до заяви позивач звернулася 04.12.2012 року до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі про призначення пенсії.

Згідно з рішенням № 296 від 27.12.2012р. про результат розгляду заяви комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області дійшла висновку, що ОСОБА_1 працювала з 23.07.1981 року по 09.09.2002 р. прядильницею у Долинській бавовнопрядильній фабриці. Вищезазначена професія передбачена списком текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 50 років і стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженим постановою КМ України від 12.10.1992 року №583, що дає право на призначення пенсії відповідно до п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За таких обставин, комісія прийняла рішення про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 23.07.1981 р. по 30.11.1983 р., з 01.01.1984 р. по 31.07.1995 р., з 01.09.1995 р. по 31.07.1996 р., з 01.10.1996 р. по 31.07.2000 р., з 01.05.2001 р. по 31.08.2001 р., з 01.10.2001 р. по 31.12.2001 р., з 01.05.2002 р. по 30.06.2002 р., з 01.09.2002 р. по 09.09.2002 р. - прядильницею. Відмовлено у підтвердженні стажу роботи на пільгових умовах з 01.12.1983 р. по 31.12.1983 р., з 01.08.1995 р. по 31.08.1995 р., з 01.08.1996 р. по 30.09.1986 р., оскільки за цей період згідно з архівною довідкою заробітна плата не нараховувалась, та з 01.08.2000 р. по 30.04.2001 р., з 01.09.2001 р. по 30.09.2001 р., з 01.01.2002 р. по 30.04.2002 р. та з 01.07.2002 р. по 31.08.2002 р. - прядильницею, оскільки заробітна плата не відображена у даних персоніфікованого обліку, тому підтвердити роботу ОСОБА_1 на зазначеній посаді комісія не має можливості.

У відповідності до відповіді управління Пенсійного фонду України в Долинському районі від 09.01.2013р. №122/03 по рішенню комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.12.2012 р. №296 ОСОБА_1 підтверджено стаж роботи на пільгових умовах прядильницею 19 р. 5 м. 17 днів. Оскільки відсутній необхідний пільговий стаж роботи, управління ПФУ в Долинському районі вважає, що підстав для призначення пенсії на пільгових умовах немає.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позивачу виповнилося 50 років, вона має необхідний стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права та є вірними з наступних підстав.

Відповідно до пункту «є» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи, робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Професія прядильниці передбачена Списком текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 583.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі за текстом - Порядок № 637), передбачено також, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, в тому числі записами трудової книжки, що ОСОБА_1 досягла 50-ти річного віку, в період з 23.07.1981 року по 01.10.2002 року працювала прядильницею 5-го розряду Долинської бавовнопрядильної фабрики, з 11.11.2003 року по 30.06.2004 року - прядильницею 5-го розряду в ПП «АКВА», з 01.07.2004 року по 25.07.2005 року - прядильницею 5-го розряду в ТзОВ «Малтекс», а відтак, має необхідний стаж роботи, передбачений п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги покликання апелянта на відсутність даних про заробітну плату позивача в системі персоніфікованого обліку за період з 01.08.2000 року по 30.04.2001 року, з 01.09.2001 року по 30.09.2001 року, з 01.01.2002 року по 30.04.2002 року та з 01.07.2002 року по 31.08.2002 року як на підставу для відмови в зарахуванні стажу роботи на пільгових умовах, оскільки відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 749 «Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування» саме на роботодавців покладено обов'язок в установленому порядку подавати уповноваженому органу достовірні відомості про фізичних осіб, які працюють у них; надавати на вимогу фізичної особи копії документів з відомостями про неї стосовно персоніфікованого обліку.

Щодо вимог апелянта про залишення частини позовних вимог без розгляду, то колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім наступного випадку, коли пенсія призначається з більш раннього строку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, за умови наявності необхідного пільгового стажу.

Відтак, правильним є висновок суду першої інстанції, що позивач має право на отримання пенсії на пільгових умовах з моменту її звернення із заявою про призначення пенсії.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про зобов'язання УПФУ в Долинському районі призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Скаржник у встановленому законом порядку не довів наявність передбачених законом підстав для скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Івано-Франківського суду від 30.12.2013 р. у справі №343/2790/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Бруновська Н.В.

Повний текст ухвали складений 05.03.2015 року.