Справа № 2а-0870/2450/11
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

11.03.2015р. м. Київ К/800/2285/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Чумаченко Т.А.,
Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ЗАТ «Запоріжбіосинтез» до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, за касаційною скаргою Запорізької митниці на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2012 року, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2011 року ЗАТ «Запоріжбіосинтез» звернулось до суду з вказаним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів № 112000006/2010/002087/1 від 20.10.2010.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2012 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів № 112000006/2010/002087/1 від 20.10.2010.

У касаційній скарзі Запорізька митниця, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що 12.12.2008 між ЗАТ «Запоріжбіосинтез» та «Biotechnology Co. Ltd», Китай, укладено зовнішньоекономічний контракт № 08 XY121201, відповідно до умов якого останній зобов'язувався виготовити та поставити позивачу товар (гранули (порошок) з двадцяти відсотковим вмістом хлортетрацикліну). Згідно із специфікацією № 11 від 09.07.2010, додатковою угодою № 3 від 27.04.2010 до ексклюзивного контракту № 08XY121201 від 12.12.2008, сторонами по договору визначено вартість товару у розмірі 2,79 доларів США за кг товару. Умовами контракту визначено загальний об'єм товару, який складає 3000 (три тисячі) тон, в вартість товару входять витрати, пов'язані з оформленням, відправкою товару на умовах CIF - Порт Одеса». Товар поставляється виробником партіями на підставі специфікацій.

18.10.2010 ЗАТ «Запоріжбіосинтез» до Запорізької митниці для митного оформлення в режимі ІМ-40 була надана вантажна митна - декларація № 112000009/2010/011337 форми МД-2 з товаром - «Ветеринарний препарат: суміш хлортетрацикліну та інших нефармацевтичних органічних та неорганічних речовин - 20 000 кг. у формі порошку»: - партія № 201007105 - 10 000кг; - партія № 201007106 - 10 000 кг. У вказаній вантажній митній декларації в графі 42 зазначалась митна вартість товару, яка була визначена декларантом за ціною договору і склала 441 322,20 грн., оскільки в пункті 3.1. ексклюзивного контракту від 12.12.2008 № 08XY121201 та додатковій угоді № 3 від 27.04.2010 до ексклюзивного контракту ціна товару визначена на рівні 2,79 долара США. Відповідно до специфікації № 11 від 09.07.2010 до контракту № 08XY121201 вага імпортованого товару складає 20 000 кг., курс валют на день подання тимчасової митної декларації встановлено на рівні 7,909 долар США. Таким чином: 20000 (загальна кількість товару) * 2,79 (ціна за 1 кг. товару) - 55800 - ціна товару в доларах США 55800 (ціна товару в доларах США) * 7.909 (курс валюти) = 441322.20 - ціна товару в гривнях. Для підтвердження митної вартості товару позивачем були надані наступні документи: - облікова картка; міжнародна товарно-транспортна накладна № 3251/1; коносамент №NGLBDH700 від 19.08.2010; рахунок-фактура (інвойс) № JH08121201K від 09.08.2010; пакувальний/ваговий лист від 09.08.2010; специфікація №11 від 09.07.2010 до ексклюзивного контракту № 08XY121201 від 12.12.2008; контракт № 08XY121201 від 12.12.2008; сертифікат аналізу №636 від 19.07.2010; сертифікат аналізу № 1635 від 18.07.2010; сертифікат походження № С80031 від 16.08.2010; платіжне доручення в іноземній валюті № 16 від 24.09.2010; платіжне доручення в іноземній валюті № 10 від 03.08.2010; вантажна митна декларація №112000009/2010/011337 від 18.10.2010. Позивачем визначена митна вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1).

Під час здійснення митним органом контролю правильності визначення митної вартості товару відповідачем було виявлено, що митна вартість ввезеного позивачем товару значно відрізнялась від рівня митної вартості аналогічних товарів, імпортованих на митну територію України (заявлена декларантом митна вартість становила 2,79 дол. США/кг, мінімальна митна вартість даного товару - 3,13 США/кг), а тому були витребувано додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: відповідну бухгалтерську документацію; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; калькуляцію фірми - виробника товару; переклад митної декларації країни відправлення; інформація зовнішньоторговельних організацій про вартість товару; інші документи для підтвердження митної вартості.

20.10.10 на цю вимогу декларантом ЗАТ «Запоріжбіосинтез» надані додаткові документи: експертний висновок Запорізької торгівельно-промислової палати № ОЦ-219; копія платіжного доручення в іноземній валюті № 16 від 24.09.2010, копія платіжного доручення в іноземній валюті № 10 від 03.08.2010, копія калькуляції собівартості виробника № 1786, копія прас - листа виробника №1785, копія ВМД іноземної країни № 26240124 від 19.08.2010.

Рішенням № 112000006/2010/002087/1 від 20.10.2010 Запорізька митниця визначила митну вартість товару за шостим (резервним) методом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Відповідно до статті 249 чинного на час спірних правовідносин Митного кодексу України (далі - МК) митна вартість товарів, які переміщуються громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування податків і зборів визначається на підставі заяви власника цих товарів чи уповноваженої ним особи за умови надання підтверджувальних документів (товарних чеків, ярликів тощо), які можна ідентифікувати з наявними товарами. При визначенні митної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

За відсутності таких підтверджень або у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності відомостей стосовно заявленої вартості митні органи визначають митну вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари та відповідно до вимог цього Кодексу.

За змістом статті 266 МК визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до пунктів 7, 11 чинного на час спірних правовідносин Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 № 1766 для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; калькуляція фірми - виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини. Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

Встановлено, що на виконання вище зазначених вимог позивачем було подано всі необхідні та належні документи, які дозволяли визначити митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про безпідставне застосування Запорізькою митницею одразу шостого (резервного) методу визначення митної вартості товару без послідовного застосування попередніх п'яти, як це встановлено частиною п'ятою статті 266 МК України, за відсутності будь-якого обґрунтування неможливості їх застосування в рішеннях про визначення митної вартості товарів.

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів № 112000006/2010/002087/1 від 20.10.2010.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій і доводи касаційної скарги його не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Запорізької митниці залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: