Справа № 2а-17220/10/2670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2015 р. м. Київ К/9991/80342/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2011 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року

у справі № 2а-17220/10/2670

за позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків

про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач) про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 04 листопада 2010 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2011 року позов був задоволений повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 04 листопада 2010 року № .

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2011 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Маловисківською МДПІ була проведена перевірка за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, а саме: господарської одиниці - відділення зв'язку, що розташоване за адресою: с. Надлак Новоархангельського району, та належить суб'єкту господарської діяльності - УДППЗ «Укрпошта», за результатами якої складений акт на банку № 000061 від 07 жовтня 2010 року (зареєстрований 01 листопада 2010 року за №0024/12/23/01885220).

За висновками акта перевірки, позивачем були порушені, зокрема, вимоги пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, які полягали у тому, в розділі 1 «Фіскальні звітні чеки» книги обліку розрахункових операцій не були підклеєні чеки Z-звіти обнулення касових операцій за 02 жовтня 2010 року та за 05 жовтня 2010 року, а також у відсутності записів у розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» книги обліку розрахункових операцій про проведені розрахункові операції за 02 та 05 жовтня 2010 року.

04 листопада 2010 року на підставі вказаного акта перевірки СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП прийняла рішення № , яким на підставі абзацу 3 частини 1 статті 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосувала до УДППЗ «Укрпошта» штрафні (фінансові) санкції у сумі 81445,45 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що виявлені перевіркою факти порушень вимог суб'єктом господарської діяльності вимог пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12 грудня 2004 року № 637, не знайшли своє підтвердження в процесі розгляду справи, оскільки відділенням поштового зв'язку була відображена готівка у сумі 10219,63 грн. за 02 жовтня 2010 року та у сумі 6069,46 грн. за 05 жовтня 2010 року згідно Z-звітів № 0435 та № 0436 відповідно, які були підклеєні до розділу 1 книги обліку розрахункових операцій, тоді як не заповнення розділу 2 книги обліку розрахункових операцій не свідчить про не оприбуткування готівки платником податку.

Однак, погодитись з такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів не може, з огляду на наступне.

Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, згідно з абзацами 1, 3 пункту 2.6 якого (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книжки).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Абзацом 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у щоденних звітах, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг), та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не були виконані вимоги щодо своєчасного відображення готівкових коштів у сумі 10219,63 грн. за 02 жовтня 2010 року (Z-звіт № 0435) та у сумі 6069,46 грн. за 05 жовтня 2010 року (Z-звіт № 0436) за проведені розрахункові операції у розділі 2 книги обліку розрахункових операцій (арк. справи 72), що є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли неправомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на що ухвалені у даній справі судові рішення підлягають скасуванню із прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, а також зважаючи на те, що обставини справи встановлені повно і правильно, але суди попередніх інстанцій порушили норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2011 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року і ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 222, 223, 229, 230, 232, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна