Справа № 344/18075/14-а
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/98/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Польської М.В.

при секретарі с/з: Дзюбак Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ із обслуговування м. Івано-Франківська, старшого сержанта міліції Волочій Юрія Михайловича та УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ із обслуговування м.Івано-Франківська, старшого сержанта міліції Волочій Юрія Михайловича та УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає дії працівника ДПС ВДАІ незаконними, оскільки, вказаного в постанові адміністративного правопорушення не вчиняв, при складанні протоколу відповідачем було порушено вимоги чинного законодавства, які регулюють порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач просив за даних обставин скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №510775 від 13.11.2014 року про накладення адміністративного стягнення. Подав до суду заяву про завершення розгляду справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не забезпечив явку уповноваженого представника, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив.

З урахуванням положень ч.4 ст. 128 КАС України суд ухвалив про розгляд справи у відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 13.11.2014 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Позивача визнано винним в тому, що він в м.Івано-Франківську по вул. незалежності порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 (напрямок руху по смугах) (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч.4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В судовому засіданні позивач зазначив, що не порушував правил дорожнього руху. Звернув увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення, який став підставою для винесення оскаржуваної постанови, йому не вручався. Ухвалою Івано_Франківського міського суду від 10.02.2015 року було витребувано у відповідача вказаний протокол. Однак, відповідач не надав суду протокол, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

Відповідач, на якого нормами чинного законодавства покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надав суду доказів, які б спростовували слова позивача.

В контексті вищезазначеного суд також звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. А тому, суд приходить до висновку про те, що постанова про адміністративне правопорушення серії ПС1 №510775 від 13.11.2014 року підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивача про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі ст. 247 ч.1 КУпАП, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Таким чином, відповідно до положень КУпАП винесена Відповідачем оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена як в адміністративному, так і в судовому порядку.

При цьому правом вибору способу захисту своїх прав та способу оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення наділено особу, щодо якої винесено дану постанову.

Відповідно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, повноваження щодо закриття справи про адміністративне правопорушення входить до безпосередньої компетенції органу (посадової особи) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В той же час, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення в порядку адміністративного судочинства.

Повноваження адміністративного суду щодо розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визначено Кодексом адміністративного судочинства України та, зокрема, статтею 162 даного Кодексу.

При цьому, до компетенції адміністративного суду не входить повноваження щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, а тому в задоволенні вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення слід відмовити.

На підставі ст.ст.122,283,287-289 КУпАП та керуючись ст.ст.17,18,71,159,160,162,163, ч.2 ст.171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС1 №510775 від 13.11.2014 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 255 грн.

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Польська М.В.