Справа № 813/8192/14
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року № 813/8192/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Присташ І.М.

з участю позивача - ОСОБА_1,

представників

від позивача - ОСОБА_2,

від відповідача - Писарев О.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Міндоходів про скасування наказів та поновлення на посаді,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці Міндоходів, з врахуванням ухвали від 16.03.2015 року у цій справі, про визнання протиправним та скасування наказів від 12.11.2014 року за №1225-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Львів-аеропорт» ОСОБА_1 та від 21.11.2014 року за №1231-о «Про звільнення ОСОБА_1.»; про поновлення на посаді заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Львів-аеропорт» та про стягнення середнього заробітку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що застосування стягнення наказом від 12.11.2014 року, в супереч положень ст.148 КЗпП України, відбулося в період перебування його на лікарняному. Що стосується перебування у службових приміщеннях митного поста «Львів-аеропорт» Львівської митниці Міндоходів 22.09.2014 року, то перебував у них через необхідність віддати мережеві кабелі, які знаходились у сейфі. Крім того, позивач зазначає, що проступок, за який його було звільнено, стався до винесення доган від 08.10.2014 року та 12.11.2014 року, що суперечить положенням п.3 ст.40 КЗпП України. Як наслідок позивач просить поновити його на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивач та його представник дали аналогічні пояснення, просять позов задоволити.

Відповідач в запереченні на позовну заяву зазначає, що оскільки позивачем фактично надано дозвіл на проведення огляду багажу та не здійснено перевірки достовірності відомостей викладених в акті, ним допущено дисциплінарний проступок. Також, відповідач вважає, що позивача правомірно було звільнено, оскільки систематичне невиконання службових обов'язків підтверджується попередньо застосованими до нього дисциплінарними стягненнями. Крім того, відповідач вважає, що позивачем було порушено вимоги п.4.4 Порядку створення зон митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.05.2012 року за №583, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за №879/21197, оскільки він 22.09.2014 року перебував у службових приміщеннях митного поста не для виконання своїх прямих службових обов'язків. Як наслідок, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача заперечення підтримав, просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши позивача та представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Наказом Львівської митниці Міндоходів від 12.11.2014 року за №1225-о за неналежне виконання службових обов'язків оголошено догану, зокрема, ОСОБА_1, заступнику начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Львів-аеропорт» Львівської митниці Міндоходів, в перший день після закінчення щорічної відпустки та виходу на роботу.

У наказі зазначено, що позивачем надано дозвіл на проведення ОСОБА_4 огляду багажу з порушенням Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом, затверджених наказом Держмитслужби України від 18.02.2006 року за №137, в частині обов'язкового його проведення в спеціально відведених для цього приміщеннях митного органу, окрім цього не здійснено перевірку відомостей, внесених до акта про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №209010101/2014/0056.

Такі ж порушення зазначені у довідці про результати службової перевірки від 31.10.2014 року.

Наказом Львівської митниці Міндоходів від 21.11.2014 року за №1231-о ОСОБА_1 звільнено зі займаної посади заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Львів-аеропорт» Львівської митниці Міндоходів відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України.

У цьому наказі зазначено, що заступником начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Львів-аеропорт» Львівської митниці Міндоходів порушено вимоги п.4.4 Порядку створення зон митного контролю, п.4 Технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Львів», чим неналежно виконано службові обов'язки, визначені його посадовою інструкцією. Також, було враховано застосування до позивача дисциплінарних стягнень наказами від 08.10.2014 року за №1148-о та від 12.11.2014 року за №1225-о.

У довідці про результати службової перевірки від 07.11.2014 року зазначено про такі ж порушення та підстави для застосування дисциплінарного стягнення.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та норми чинного законодавства.

Що стосується спірного наказу від 12.11.2014 року за №1225-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.336 МК України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).

Як передбачено ч.9 ст.338 цього ж Кодексу передбачено, що акт огляду (переогляду) засвідчується відбитком особистої номерної печатки посадової особи органу доходів і зборів, яка проводила огляд (переогляд).

Пунктом 1.11 Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом, затверджених Наказом Державної митної служби України від 18 лютого 2006 року №137, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 1 березня 2006 року за №217/12091, у разі виявлення факту порушення громадянином митних правил посадова особа митного органу вживає заходів, передбачених законодавством України.

Наведені норми дозволяють суду прийти до висновку, що саме до повноважень державного інспектора відділу віднесено питання прийняття рішення про здійснення митного контролю шляхом митного огляду та відображення відомостей в акті огляду (переогляду).

Як вбачається зі змісту наявного в матеріалах справи Акта про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу ініціатором і особою, яка проводила огляд (переогляд) був не позивач у справі, а інша посадова особа.

При цьому, позивачу ставиться у вину те, що ним було порушено п.2.1 та п.2.10 Посадової інструкції заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Львів-аеропорт» Львівської митниці Міндоходів.

У відповідності до п.2.1 згаданої Посадової інструкції заступник начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Львів-аеропорт» Львівської митниці Міндоходів здійснює загальне керівництво за роботою відділу, забезпечує виконання поставлених перед відділом завдань, за визначенням керівництва виконує обов'язки начальника відділу в разі його відсутності та бере участь у проведенні митних формальностей з додержанням установленого порядку при переміщенні через митний кордон України товарів та авіатранспортних засобів. За результатами проведеного митного оформлення проставляє на документах відбитки особистих митних забезпечень у випадках та в порядку, передбачених чинним законодавством. У пункті 2.10 цієї ж Інструкції, продовжується приймає участь у заходах щодо підвищення професійного рівня працівників відділу (професійне навчання працівників без відриву від роботи).

Суд, в сукупності проаналізувавши службові обов'язки позивача, визначені у згаданій Посадовій інструкції; діяння, які ним вчинено і за які його притягнуто до дисциплінарної відповідальності; норми законодавства, якими визначено відповідальну особу за здійснення митного контролю, приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні докази в підтвердження перебування у причиново наслідковому зв'язку посадових обов'язків, недотримання яких ставиться у вину ОСОБА_1, з порушеннями при проведенні митного огляду.

Крім того, не можна залишити поза увагою і порушення процедури застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Наведена норма вказує на те, що дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, тобто під час перебування його на роботі.

Частиною 4 статті 149 згаданого Кодексу встановлено, що стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача прийнято 12.11.2014 року.

У відповідності до наявного в матеріалах справи наказу від 16.10.2014 року за №2055-кл ОСОБА_1 з 24.10.2014 року по 17.11.2014 року перебував у відпустці.

Отже, дисциплінарне стягнення у виді догани до ОСОБА_1, в порушення ст. 148 КЗпП України, застосоване в період його відпустки.

При цьому, зазначення у спірному наказі - оголосити догану в перший день після закінчення щорічної відпустки та виходу на роботу - не спростовує факту застосування дисциплінарного стягнення до позивача у період його відпустки.

Крім того, судом не беруться до уваги посилання позивача та його представника на те, що порушення було вчинено до застосування дисциплінарного стягнення 08.10.2014 року, оскільки законодавством не передбачено жодних обмежень щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, в даному випадку.

Не можуть бути покладені в основу судового рішення посилання позивача та його представника на те, що позивача не було ознайомлено з наказом від 12.11.2014 року, оскільки такі стосуються порядку повідомлення його, а не законності прийняття наказу.

Що стосується спірного наказу від 21.11.2014 року за №1231-о «Про звільнення ОСОБА_1.».

У відповідності до положень п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Як вбачається зі змісту згаданого наказу та довідки про результати службової перевірки від 07.11.2014 року позивач, прибувши 22.09.2014 року в неробочий час на митний пост порушив вимоги п.4.4 Порядку створення зон митного контролю, п.4 Технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Львів» в частині дотримання співробітниками контролюючих служб встановлених заборон перебування у межах митного контролю пунктів пропуску, чим порушив трудову дисципліну.

Як передбачено п.4.4 Порядку створення зон митного контролю, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 22.05.2012 року за №583, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №879/21191 посадові особи, яким надається доступ у ЗМК, можуть перебувати в ній тільки в межах, необхідних для виконання своїх прямих службових обов'язків. Такі посадові особи не повинні мати при собі товарів, вивезення або ввезення яких на митну територію України заборонено чи обмежено законодавством України.

Згідно з п.4 Технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого мана в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Львів», затвердженої наказом Львівського прикордонного загону, Львівською митницею від 24.10.2008 року за №1245/525, зареєстровано в Головному управлінні юстиції у Львівській області 11.11.2008 року за №71/1338, допуск в пункт пропуску здійснюється співробітників контрольних служб для виконання службових обов'язків та обслуговуючого персоналу пасажирів, ПС, в тому числі працівників магазину безмитної торгівлі - за службовими посвідченнями, спец перепусткою виданою САБ аеропорту та відповідно графіків підписаних керівниками відповідних структурних підрозділів, поданих начальнику впс.

Також, продовжується у згаданому пункті, забороняється знаходитись в ППр в позаслужбовий час чи без службових посвідчень.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання позивача та його представника на те, що дана Технологічна схема не може застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки термінал, в якому перебував позивач, був уведений в експлуатацію 12.04.2012 року - після прийняття згаданої схеми, з врахуванням наступного.

Так, новий термінал знаходиться за адресою м.Львів, вул.Любінська, 168, на яку поширюється дія Технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого мана в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Львів» (п.6 вступної частини Технологічної схеми).

Суд не може залишити поза увагою той факт, що позивач перебував у межах митного контролю пунктів пропуску з метою передачі необхідних для роботи зміни мережеві кабелі, які знаходились в його сейфі, що підтверджується поясненнями опитаних під час службової перевірки.

При цьому, при застосуванні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення необхідно з'ясувати поважність причин порушення трудової дисципліни, як зазначено у п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, та обставини, за яких вчинено проступок (ч.3 ст.149 цього ж Кодексу), однак відповідачем зазначені вище обставини не були дослідженні.

Також, слід звернути увагу і на те, що згідно правової позиції викладеної у абзаці першому п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року №9, за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Враховуючи те, що проступок про який йдеться у спірному наказі про звільнення вчинено 22.09.2014 року - до застосованого 12.11.2014 року дисциплінарного стягнення - суд вважає, що відповідачем не дотримано процедури звільнення позивача на підставі п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

За викладеного суд вважає, що спірні накази від 12.11.2014 року за №1225-о в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Львів-аеропорт» ОСОБА_1 та від 21.11.2014 року за №1231-о прийняті з порушенням норм чинного законодавства.

У відповідності до положень ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи положення абзацу другого п.2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, позивача належить поновити з 22.11.2014 року, оскільки день звільнення вважається днем перебування на службі.

Крім того, у відповідності до положень ч.2 ст.235 КЗпП України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

При цьому, у відповідності до підп. «з» п.1, п.5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, основою для визначення середнього заробітку є середньоденна (годинна) заробітна плата, яка згідно довідки відповідача від 19.12.2014 року за №13-70-05/13-385 становить 242 грн. 22 коп.

Визначаючи кількість днів, за які належить стягнути грошове забезпечення за вимушений прогул, судом враховано період з 22.11.2014 року по 16.03.2015 року та листи Міністерства соціальної політики України від 09.09.2014 року №10196/0/14-14/13 і від 04.09.2013 року №9884/0/14-13/13. Така кількість днів становить 78.

З врахуванням викладеного, сума, які підлягає стягненню, дорівнює 18893 грн. 16 коп., за виключенням податків та обов'язкових платежів, а середньомісячна заробітна плата, згідно згаданої довідки, становить 4723 грн. 63 коп., теж за виключенням податків та обов'язкових платежів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення.

Також, у відповідності до положень пунктів 2 і 3 ст.256 КАС України, постанову в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді звернути до негайного виконання.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зі сторін спору не належить стягувати.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 163, 167, 258 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати накази Львівської митниці Міндоходів від 12.11.2014 року за №1225-о в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Львів-аеропорт» ОСОБА_1 та від 21.11.2014 року за №1231-о.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Львів-аеропорт» Львівської митниці Міндоходів з 22.11.2014 року.

4. Стягнути з Львівської митниці Міноходів, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Костюшка, 1 на користь ОСОБА_1, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 18893 грн. 16 коп. (вісімнадцять тисяч вісімсот дев'яносто три гривні шістнадцять копійок) середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за виключенням податків і зборів.

5. Постанову в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 4723 грн. 63 коп. (чотири тисячі сімсот двадцять три гривні шістдесят три копійки), за виключенням податків і зборів, та поновлення на посаді ОСОБА_1 звернути до негайного виконання.

6. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

7. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17 березня 2015 року.

Суддя В.Я.Мартинюк