Справа № 2а-2741/10/0770
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Справа № 127289/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Карпати-М» та Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Карпати-М» до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державного казначейства України в Закарпатській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення та стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

13.07.2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Карпати-М» звернулося в суд з адміністративним позовом до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області в якому просило визнати податкове повідомлення-рішення № /0 від 18.06.2010 року на суму 33 275, 00 грн. нечинним та стягнути з Державного бюджету України на користь позивача бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі 33 275, 00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Карпати-М», в порядку, визначеному п.7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року № 168, набуло право на одержання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, прийняло рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування та подало Мукачівській ОДПІ податкову декларацію № від 18.12.2009 року за листопад 2009 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування в розмірі 33 275, 00 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області від 18.06.2010 року № /0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на додану вартість у розмірі 33 275, 00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач підтвердив сплату податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) належними доказами, тому Мукачівською ОДПІ неправомірно зменшено суму бюджетного відшкодування на додану вартість.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Карпати-М» подало апеляційну скаргу в якій просить змінити оскаржувану постанову в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ, а саме: стягнути з Державного бюджету України на користь позивача бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі 33 275, 00 грн.

Також, не погодившись з вищенаведеною постановою, Мукачівська об'єднана державна податкова інспекція Закарпатської області подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Доводи апеляційних скарг обґрунтовують тим, що оскаржувана постанова частково є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Карпати-М» слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 18.12.2009 року за листопад 2009 року та заяви позивача про повернення суми бюджетного відшкодування, товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Карпати-М» заявило бюджетне відшкодування у сумі 35 345, 00 грн.(а.с.12-28).

З наявної в матеріалах справи довідки №47/23-01/25434716 від 10.02.2010 року слідує, що частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг) за даними підприємства становить 35 345, 00 грн., за даними перевірки - 35 345, 00 грн., в пункті 4 довідки зазначено, що перевіркою підтверджено відображене ТзОВ «Транс-Карпати-М» у декларації за листопад 2009 року бюджетне відшкодування в сумі 70, 26 грн. За результатами перевірки не можливо підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування за листопад 2009 року в розмірі 35 274, 74 грн., так як на день підписання акта не отримано відповідь на запити(а.с.29-38).

Мукачівською об'єднаною державною податковою інспекцією Закарпатської області 15-16 червня 2010 року проведено перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Карпати-М», за результатами якої складено акт №1003 від 16 червня 2010 року «Про результати невиїздної документальної перевірки ТзОВ «Транс- Карпати-М» по питанню правомірності відшкодування податку на додану вартість ТзОВ «Транс-Карпати-М» №47/23-01/25434716 від 10 лютого 2010 року», у якому зафіксовано, що позивачем допущено порушення п.п. 7.4.1, п. 7.4 ст. 7 , п.п. 7.7.10 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року № 168, внаслідок чого Мукачівською об'єднаною державною податковою інспекцією Закарпатської області зменшено до відшкодування ПДВ в сумі 33 275, 00 грн. за листопад 2009 року(а.с.39-42).

Згідно податкового повідомлення-рішення Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області № /0 від 18 червня 2010 року, сума завищення бюджетного відшкодування позивачем становить 33275,00 грн.(а.с.11).

ВАТ «Закарпатнафтопродукт Мукачево» та СПД ОСОБА_1 є постачальниками товарів товариству з обмеженою відповідальністю «Транс-Карпати- М», а саме, до суми бюджетного відшкодування за листопад 2009 року включено ПДВ в розмірі 30 858, 00 грн. та до суми бюджетного відшкодування за період листопад 2009 року включено ПДВ в розмірі 2417, 00 грн.(а.с.43-64).

Згідно свідоцтва НОМЕР_1 про реєстрацію платника податку на додану вартість виданого Городоцькою міжрайонною державною податковою інспекцією 16 травня 2005 року ОСОБА_1 є платником ПДВ(а.с.65).

Свідоцтвом № 10441571 про реєстрацію платника податку на додану вартість, виданим Мукачівською ДПА 29 червня 1997 року підтверджується, що ВАТ «Закарпатнафтопродукт Мукачево» є платником ПДВ(а.с.66).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс- Карпати-М» подано належним чином оформлені платіжні доручення та податкові накладні, які підтверджують сплату постачальникам товарів ВАТ «Закарпатнафтопродукт Мукачево» та СПД ОСОБА_1 сум ПДВ в ціні поставленого позивачу товару, а саме: платіжне доручення № 646від 02.10.2009 року на суму 27 422,70 грн.; платіжне доручення №656 від 08.10.2009 року на суму 25 511,30 грн.; платіжне доручення № 667 від 08.10.2009 року на суму 8500 грн.; платіжне доручення № 674 від 12.10.2009 року на суму 26 695,95 грн.; платіжне доручення № 683 від 14.10.2009 року на суму 25 279,80 грн.; платіжне доручення № 723 від 22.10.2009 року на суму 6000, 00 грн.; платіжне доручення № 724 від 22.10.2009 року на суму 26 437,30 грн.; платіжне доручення № 739 від 26.10.2009 року на суму 26 900,30 грн.; платіжне доручення № 740 від 26.10.2009 року на суму 26 900,30 грн., податкова накладна №9385 від 13.10.2009 року на суму ПДВ 4449, 33 грн., податкова накладна №9386 від 23.10.2009 року на суму ПДВ 4406, 22 грн., податкова накладна №7569 від 05.10.2009 року на суму ПДВ 4570, 45 грн., податкова накладна №7879 від 09.10.2009 року на суму ПДВ 4251, 88 грн., податкова накладна №7977 від 15.10.2009 року на суму ПДВ 4213, 30 грн., податкова накладна №8358 від 27.10.2009 року на суму ПДВ 4483, 38 грн., податкова накладна №8361 від 28.10.2009 року на суму ПДВ 4483, 38 грн., податкова накладна № РС0000121/09 від 01.10.2009 року на суму ПДВ 240, 66 грн., податкова накладна №РС0000133/09 від 03.10.2009 року на суму ПДВ 253, 34 грн., податкова накладна № РС0000149/09 від 08.10.2009 року на суму ПДВ 136, 58 грн., податкова накладна № РС0000157/09 від 12.10.2009 року на суму ПДВ 174, 57 грн., податкова накладна № РС0000167/09 від 15.10.2009 року на суму ПДВ 1554, 33 грн., податкова накладна № РС0000219/09 від 30.10.2009 року на суму ПДВ 83, 31 грн.

Відповідно до абз.1 пп. 7.2.6 п. 7.2. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168 від 3 квітня 1997 року, податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Як виняток з цього правила, підставою для нарахування податкового кредиту при поставці товарів (послуг) за готівку чи з розрахунками картками платіжних систем, банківськими або персональними чеками у межах граничної суми, встановленої Національним банком України для готівкових розрахунків, є належним чином оформлений товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ, що підтверджує прийняття платежу постачальником від отримувача таких товарів (послуг), з визначенням загальної суми такого платежу, суми податку та податкового номера постачальника.

Згідно п.п 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168 від 3 квітня 1997 року, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 8-1 цього Закону протягом такого звітного періоду, зокрема у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою подальшого їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податків.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що податковий орган не враховує, що порядок визначення сум податку, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, регламентований п. 7.7 ст. 7 вищевказаного Закону, згідно якого платник податків зобов'язаний дотримуватися і виключно за умови порушення якого, заявлення від'ємного значення з податку на додану вартість до бюджетного відшкодування може бути визнано неправомірним.

За умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товару, виникненням від'ємного значення, визначеного виходячи із вимог п.п.7.7.1 п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 №168/97-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), відсутністю законодавчо визначених обставин, які б позбавляли платника податку (покупця) права на формування податкового кредиту, зокрема за відсутністю з боку платника податку порушення вимог п.п. 7.4.5. п. 7.4., 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 цього Закону при формуванні податкового кредиту, за наявності факту дотримання платником податку вимог п.п. «а»п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 щодо заявлення до бюджетного відшкодування частини від'ємного значення у межах суми податку, фактично сплаченої ним у попередніх податкових періодах постачальникам товару, та вимог п.п. 7.7.4 щодо подання податковому органу податкової декларації, розрахунку та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, платник податку на додану вартість має право на бюджетне відшкодування.

Судом першої інстанції не встановлено жодного фактичного порушення вимог наведених норм законодавства, яке б позбавляло позивача права на заявлення до відшкодування від'ємного значення з податку на додану вартість.

Закон України «Про податок на додану вартість» не ставить право на заявлення до бюджетного відшкодування податку на додану вартість та на отримання такого відшкодування на рахунок у банку в залежність від факту підтвердження зустрічними перевірками сплати податку на додану вартість усіма попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару до виробника.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги щодо стягнення з Державного бюджету України бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 33 275, 00 грн.

Так, судом першої інстанції встановлено, що податковим органом протиправно зменшено суму бюджетного відшкодування на додану вартість у розмірі 33 275, 00 грн.

Пунктом 4.1 Порядку про відшкодування податку на додану вартість, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації, Державного казначейства України від 02.07.1997 N 209/72 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України, Державного казначейства України від 21.05.2001 N 200/86), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.06.2001 за N 489/5680В, передбачено, що відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів (форма наведена в додатку 2) або за рішенням суду.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість підлягають задоволенню.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану постанову слід частково скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Карпати-М» задовольнити частково.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 січня 2011 року у справі № 2а-2895/11 скасувати в частині відмови в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Карпати-М» та прийняти нову постанову в цій частині, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Карпати-М» задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Карпати-М» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 33 275, 00 грн.(тридцять три тисячі двісті сімдесят п'ять гривень).

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Б.Заверуха

Судді О.М. Гінда

В.В. Ніколін