Справа № 760/28050/14-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

розглянув в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва на постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 28 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В :

В даній справі постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 28 січня 2015 року позов задоволено:

- визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та індексації;

- зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва вжити дій щодо перерахунку та виплати пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та індексації за період з 25 червня 2014 року по 28 січня 2015 року та вживати дій для подальшої виплати пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди та індексації.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи те, що справу можливо вирішити на підставі наявних у ній доказів, а також те, що відсутні клопотання сторін про розгляд справи за їх участю, колегія суддів ухвалила про апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - зміні, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач з 05.11.2009 року є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

14.11.2014 року позивач звернувся з заявою до Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва про перерахунок раніше призначеної пенсії, оскільки при призначенні пенсії не було враховано отримана матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати.

20.11.2014 р. листом за № 15761/06 Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва повідомило, що матеріальна допомога та індексація заробітної плати не включається до зарплати державного службовця при обчисленні пенсії.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва безпідставно відмовило позивачу в проведенні перерахунку та виплат пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу» із врахуванням матеріальної допомоги та індексації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ч. 2 ст. 37-1 цього Закону, перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно положень ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога, індексація, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються при обчисленні розміру пенсії державного службовця, є правомірним.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не вірно визначено період, з якого необхідно здійснити перерахунок пенсії.

Відповідно до вимог ст.84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок призначеної пенсії при виникненні права на підвищення пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, із першого числа наступного місяця, якщо заяву подано після 15-го числа.

Враховуючи, що позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва із заявою про перерахунок пенсії 14 листопада 2014 року, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що Законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі щомісячних пенсійних виплат в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує особа в разі досягнення нею передбаченого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В даному випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок).

Таким чином, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це обмежуватиме право позивача на отримання державної пенсії яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність врахування відповідних сум при обчисленні пенсії в майбутньому, оскільки зобов'язання відповідача врахувати суми відповідних виплат для обчислення пенсії в майбутньому при перерахунках пенсії, фактично є вимогами про вирішення спору на майбутнє, що є неприпустимим, адже захисту в судовому порядку підлягає лише порушене або оспорюване право особи. Крім того, суд не наділений повноваженнями щодо вирішення на майбутнє спірних правовідносин.

Також, рішення суду першої інстанції не містить вказівки, що виплати необхідно здійснити з урахуванням фактично здійснених виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, змінити постанову суду. За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні.

Керуючись ч.1 ст.41, ст.ст.160, 183-2, 195, 197,198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва- задовольнити частково.

Змінити абзац третій резолютивної частини постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 28 січня 2015 року, виклавши їх в такій редакції:

«Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва вжити дії щодо перерахунку та виплати ОСОБА_2 раніше призначеної пенсії, з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації, починаючи з 01 листопада 2014 року з урахуванням фактично проведених виплат».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.