Справа № 468/293/15-а
Суддя: Муругов В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/293/15-а
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом прокурора Баштанського району в інтересах ОСОБА_1 до Привільненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів про визнання неправомірною бездіяльності щодо невиплати одноразової грошової допомоги та зобов'язання вчинити дії (третя особа - Баштанська районна державна адміністрація Миколаївської області),

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду в інтересах в інтересах ОСОБА_1 до Привільненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів про визнання неправомірною бездіяльності щодо невиплати одноразової грошової допомоги та зобов'язання вчинити дії. На обґрунтування позовних вимог прокурор в заяві зазначив, що неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до розпорядження голови Баштанської райдержадміністрації від 06.05.2011 року № 219-р є дитиною-сиротою. З 01.09.2009 року до 01.09.2014 року ОСОБА_2 навчався та виховувався в Привільненській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІІ ступенів, де перебував на повному державному забезпеченні. З 01.09.2014 року ОСОБА_3 навчається в філії Надбузького аграрного професійного ліцею. Відповідно до ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», відповідач був зобов'язаний виплатити випускнику ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, яка становить 7716 грн. При цьому, відповідачем було сплачено ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 1500 грн. Вважає, що невиплата відповідачем в повному розмірі одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 - випускнику з категорії дітей-сиріт порушує його майнові права. Оскільки порушено права дитини-сироти ОСОБА_1, який є неповнолітнім, не має спеціальної юридичної освіти, відноситься до соціально-незахищеної категорії населення, не має рідних, які б піклувалися про його добробут, прокурором прийнято рішення про звернення до суду із позовною заявою про захист його порушених прав. На підставі викладеного, прокурор просив задовольнити позов в повному об'ємі - визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу з врахуванням раніше сплаченої суми в розмірі 1500 грн., присудивши таким чином до стягнення 6216 грн.

Від відповідача надійшли заперечення на позов. В запереченні відповідач позовні вимоги не визнав та вказав, що відповідачем було сплачено ОСОБА_1грошову допомогу в розмірі 1500 грн. у відповідності до положень Постанови КМУ № 226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», якою передбачено виплату дітям, позбавленим батьківського піклування, грошової допомоги в розмірі не менше як 2,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що складає 42,50 грн., оскільки ОСОБА_1. після випуску зі школи-інтернату не працевлаштувався, а продовжив навчання в іншому навчальну закладі. При цьому, відповідач не оспорював факт наявності у позивача ОСОБА_1 статусу «дитини-сироти».

Дослідивши наявні у справі докази, суддя, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною-сиротою, його статус підтверджується наявною в матеріалах справи копією розпорядження голови Баштанської райдержадміністрації від 06.05.2011 року № 219-р.

ОСОБА_1 навчався та виховувався в Привільненській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІІ ступенів, де перебував на повному державному забезпеченні.

З 01.09.2014 року ОСОБА_1 навчається в філії Надбузького аграрного професійного ліцею.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 1286 грн.

Згідно пп.1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05 квітня 1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування», особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Як встановлено судом, це не заперечується сторонами та підтверджується письмовими матеріалами справи, випускнику Привільненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 виплачено грошову допомогу у розмірі 1500 грн.

Відповідно до пункту 2 прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 Привільненська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів повинна була керуватись вимогами статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", а не пп.1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», оскільки положення цієї Постанови суперечать вимогам вказаного Закону.

Таким чином, при відрахуванні ОСОБА_1 із навчального закладу, відповідач повинен був нарахувати та виплати йому як випускнику одноразову грошову допомогу у розмірі 7716 грн., чого, як встановлено судом, зроблено не було, а тому така бездіяльність відповідача є протиправною.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач виплативши ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 1500 грн. діяв всупереч вимогам Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", а тому позовні вимоги прокурора в інтересах ОСОБА_1 є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню та необхідно зобов'язати відповідача нарахувати ОСОБА_1 одноразову допомогу у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, з урахуванням вже проведеної виплати у розмірі 1500 грн.

З метою повного захисту прав та інтересів дитини, позбавленої батьківського піклування, відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути недонараховану суми одноразової грошової допомоги, передбачену ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у розмірі 6216 грн.

На підставі викладеного та ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", керуючись. ст.ст. 70-72,158-159,161-163,1832,256 КАС України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов прокурора Баштанського району в інтересах ОСОБА_1 до Привільненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів про визнання неправомірною бездіяльності щодо невиплати одноразової грошової допомоги та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність Привільненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів щодо невиплати дитині-сироті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, встановленої ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» - протиправною.

Зобов'язати Привільненську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат І-ІІІ ступенів провести нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку відповідно до ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» - 1286 (одна тисяча двісті вісімдесят шість) гривень, з врахуванням раніше виплаченої суми вказаної допомоги.

Стягнути з Привільненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів на користь ОСОБА_1 6216 (шість тисяч двісті шістнадцять) гривень недонарахованої суми одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: