Справа № 826/20907/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 лютого 2015 року № 826/20907/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. при секретарі судового засідання Віруцькій О. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Головного управління юстиції у м.Києві Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Пода С.П.
про визнання протиправним та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії
Обставини справи:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Пода Світлани Петрівни з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення від 19.12.2014 р. № 18151037 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; визнання протиправним та скасування рішення від 19.12.2014 р. № 18151481 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень зобов'язання Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві здійснити державну реєстрацію обтяження (припинення) заборони на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та про зобов'язання Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві здійснити державну реєстрацію іншого речового права (припинення) іпотеки на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідачем в порушення вимог ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 15 Порядку державної реєстрації права на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 прийнято оскаржувані рішення, оскільки вказаними нормативно-правовими актами не передбачено обов'язку заявника надавати документи, що підтверджують повноваження підписанта довідки від 25.11.2008 № 01/4-283 ТОВ «Комерційного банку «Українська фінансова група».

12.02.2015 в судовому засіданні замінено відповідача 1 - Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві на Головне управління юстиції у м. Києві.

Представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечував. В якості безпідставності позову зазначав, що при винесенні оскаржуваних рішень діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до кредитного договору № 1ф/2005 від 11.01.2005 р., укладеного між позивачем (позичальником) та Комерційним банком «Українська фінансова група» позичальник отримав від банку грошові кошти, які підлягали поверненню на умовах, визначених договором.

22.06.2005 між Банком та позивачем укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 2489, який забезпечував вимоги сторін, що випливали з кредитного договору. Предметом іпотеки визначено об'єкт нерухомості, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

В зв'язку з укладенням іпотечного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 22.6.2005 року зареєстровано заборону відчуження предмета іпотеки - об'єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яка зареєстрована в реєстрі за № 24.

Згідно довідки від 25.11.2008 року № 01/4-283, станом на 28.11.2008 ОСОБА_1 повністю виконані зобов'язання за кредитним договором № 1ф/2005 від 11.01.2005.

По виконанню кредитних зобов'язань за кредитним договором, представник позивача звернувся із заявами до державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, які прийняті відповідачем та зареєстровані за №17812502, № 17811798 від 08.12.2014р.

Зокрема, позивачем, були надані наступні документи:

- Довідка № 01/4-283 від 25.11.2008, видана Комерційним банком «Українська фінансова група»;

- Дублікат іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_3, виданий 30.10.2014;

- Копія іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_3, виданий 30.10.2014;

- Копія кредитного договору № 1ф/2005 від 11.01.2005 року;

- Копія довіреності представника;

- Копія паспорту власника об'єкту нерухомого майна;

- Копія довідки об'єкту нерухомого майна про присвоєння ідентифікаційного номера;

- Копія паспорта довіреної особи;

- Копія довідки довіреної особи про присвоєння ідентифікаційного номера

За наслідками розгляду зазначених документів, державним реєстратором Пилипчук В. А. прийнято Рішення про зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації іншого речового права № 17811798 та № 17812502 від 08.12.2014р.

Розгляд вказаних заяв було зупинено у зв'язку з неподанням усіх необхідних документів для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: на підтвердження повноважень підписанта Довідки від 25.11.2008 № 01/4-283, яка підтверджувала виконання кредитних зобов'язань позивачем.

19.12.2014 р. державний реєстратор Пода С. П. прийняла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяження №18151037 та рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяження № 18151481.

У своїх рішеннях відповідач зазначив, що заявником не усунено обставини, що були підставою для зупинення розгляду вищевказаних заяв, посилаючись на ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 20, 28 Порядку державної реєстрації права на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень встановлено Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 1 частини 1 статті 4 вказаного Закону передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема право власності на нерухоме майно.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначений статтею 15 цього Закону та полягає у прийнятті і перевірці документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрації заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесенні записів до Державного реєстру прав; видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; наданні витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Як визначено абзацом 2 частини 2 статті 15 вказаного Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень встановлений частиною 1 статті 24 цього Закону. Так, відповідно до вказаної статті у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, визначених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувача набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно з частиною 2 статті 24 вказаного Закону, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову.

Частиною 4 цієї статті встановлено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Наказом Міністерства юстиції України від 26.12.2011 № 3601/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2011 за № 1538/20276, затверджені форми рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно та вимоги до їх оформлення. Відповідно до цього наказу рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень повинно містити підстави для такої відмови відповідно до статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Крім того, з 12.02.2014 р. діє Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (далі - Порядок).

Згідно п. 20 Порядку за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації.

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як встановлено судом, позивач подав державному реєстратору весь перелік документів для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Стосовно посилань відповідачів, що довідка від 25.11.2008 року № 01/4-283 ТОВ «Комерційний банк «Українська фінансова група» підписана не головою Правління даного банку, а заступником голови Правління Остаповською І. М., тому для встановлення умов правочину необхідно було витребувати документ, що підтверджує повноваження особи, яка підписала зазначену довідку суд зазначає, що вказане посилання не може свідчити про недостовірність укладеного правочину і виконаних позивачем зобов'язань перед банком. Крім того, ст. 24 Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не передбачено підставу для відмови у державній реєстрації відсутність підтвердження повноважень особи підписанта документу, який підтверджує факт виконання зобов'язань, враховуючи складення даного документу на відповідному бланку з печаткою відповідного банку.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність документу, що підтверджує повноваження особи, яка підписала довідку № 01/4-283 є необґрунтованим, а тому рішення від 19.12.2014 р. №18151037, № 18151481 суд вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Пунктом 28 Порядку встановлено, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Стаття 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", яка визначає підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, складається із 4-х частин, у тому числі частиною першою передбачено 12 різних підстав для відмови у державній реєстрації, а частиною 4 цієї статті передбачено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав не передбачених цим Законом заборонена.

Системний аналіз вказаних правових норм дає суду підстави для висновку, що рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити посилання на конкретні підстави такої відмови, які передбачені саме Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Однак, державний реєстратор послався на статтю 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" без зазначення відповідної частини та пункту цієї статті, якими передбачено конкретні підстави для відмови державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і, в оскаржуваних рішеннях, формально зазначені підстави для відмови у державній реєстрації за неіснуючої обставини.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи правомірність оскаржуваних рішень суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень суб'єктами владних повноважень. Відповідно до вказаної норми, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 122, 158-163, 172, 177, 179 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Задовольнити адміністративний позов.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення від 19.12.2014 р. № 18151037 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

3. Визнати протиправним та скасувати Рішення від 19.12.2014 р. № 18151481 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

4. Зобов'язати Головне управління юстиції у м. Києві здійснити державну реєстрацію обтяження (припинення) заборони на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

5. Зобов'язати Головне управління юстиції у м. Києві здійснити державну реєстрацію іншого речового права (припинення) іпотеки на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Скарга про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда