Справа № 820/669/15
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 березня 2015 р. №820/669/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання Ільницької І.Л.

представників : позивача - Рязанцева В.О., відповідачів - Корольової В.Є., Рябініної Ю.А., прокурора - Овчарової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів до Комунального підприємства "Харківводоканал" за участі прокуратури м. Харкова про накладення арешту на кошти та інші цінності ,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів , з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Харківводоканал" , в якому просить суд, з урахуванням уточнень, накласти арешт на кошти та інші цінності Комунального підприємства "Харківводоканал" що знаходяться в банку на суму 7342058,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КП "Харківводоканал" перебуває як платник податків на обліку в Спеціалізованій ДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів. На момент розгляду справи за відповідачем рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 7342058,42 грн., який є узгодженим, та на момент розгляду справи є несплаченим. Оскільки у відповідача відсутнє майно, яке може бути використано як джерело погашення податкового боргу та обтяжене податковою заставою, позивач просить суд в порядку п.п. 20.1.33 ст.20 Податкового кодексу України накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку та належать КП "Харківводоканал".

Відповідач в письмових запереченнях та представники відповідача в судових засіданнях проти позову заперечували зазнаючи, що накладення арешту на кошти та інші цінності є передчасним.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позов просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представники відповідача проти позову заперечували, просили відмовити в задоволені позову з підстав, що зазначені в запереченнях на адміністративний позов.

Прокурор позов просив задовольнити та накласти арешт на грошові кошти відповідача, що знаходяться на банківських рахунках.

Суд, вивчивши доводи адміністративного позову та заперечень проти нього, з'ясувавши фактичні обставини, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за наслідком аналізу змісту норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з таких підстав та мотивів.

Відповідач, Комунальне підприємство "Харківводоканал", зареєстрований у встановленому законом порядку, як юридична особа, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, як платник податків, зборів (обов'язкових платежів), знаходиться на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів з 25.02.1992 року.

Як свідчать матеріали справи та не заперечувалось представниками відповідача в судовому засіданні КП "Харківводоканал" на час розгляду справи має непогашений податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, загальна сума якого складає 7342058,42, що підтверджується обліковою карткою платника податків.

Актом опису майна у податкову заставу, складеного 26.12.2014 р. податковим керуючим Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, підтверджено відсутність у КП "Харківводоканал " майна, що може бути описано у податкову заставу.

Листом № 6627 від 25.12.2014 р. КП «Харківводоканал» повідомило позивача, що згідно п. 5 Статуту майно КП «Харківводоканал» знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова та закріплюється за ним на праві господарського відання. Пунктом 5.5. Статуту визначено, що підприємство має право здійснювати всі дії, пов'язані з рухом основних фонд списувати, а також передавати в оренду майно, яке закріплюється за підприємством погодженням з Департаментом комунального господарства Харківської міської ради та дозволом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки комунального майна та приватизації та Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Зважаючи на той факт, що за відповідачем лічиться борг та відсутність власного майна, позивач, з посиланням на п.п. 20.1.33 ст.20 Податкового кодексу України просить суд накласти арешт на кошти КП "Комсервіс", що знаходяться у банківських установах. З цього приводу суд зазначає наступне.

Підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що органам державної податкової служби надано право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

З наведеної норми слідує, що накладення в судовому порядку арешту на кошти боржника (в межах податкового боргу) має на меті забезпечення в подальшому стягнення з платника податку боргу в порядку п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, де зазначається, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як підтверджено матеріалами справи, КП "Харківводоканал" є підприємством комунальної власності, яке має непогашений податковий борг, та в якого відсутнє власне майно, а відтак, порядок погашення податкового боргу такого підприємства передбачений положеннями статті 96 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.96.1 ст. 96 Податкового кодексу України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання приписів ст. 96 Податкового кодексу України, 10.12.2014 року позивач звернувся до Департаменту комунального господарства Харківської міської ради з поданням щодо вжиття заходів з погашення податкового боргу КП "Харківводоканал" та прийняття у відношенні вказаного підприємства одного з рішень, зазначених у п.96.1 ст. 96 ПК України.

Відповідно до п.96.3 ст. 96 Податкового кодексу України, відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що листом №4508/0/16-14 від 24.12.2014 року Департамент комунального господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради повідомив, що майно, яке передане в господарське відання КП "Харківводоканал", входить до цілісного майнового комплексу підприємства та в свою чергу не зміг пояснити, з яких причин знехтувавши своїм обов'язком, передбаченим положеннями п.96.3 ст. 96 ПК України, податковий орган не звернувся до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування в управлінні якого перебуває КП "Харківводоканал".

Зазначені обставини свідчать, що позивачем не дотримано встановленого ст. 96 ПК України обов'язкового порядку погашення податкового боргу комунального підприємства.

Водночас умовою застосування норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу. При цьому встановлення відсутності відповідного майна повинно відбуватись на момент, коли у податкового органу виникає право на стягнення податкового боргу, ефективність реалізації якого забезпечується спеціальними заходами, зокрема адміністративним арештом майна, у тому числі коштів. В іншому разі вимога про застосування арешту коштів є передчасною, оскільки не виключається, що на момент пред'явлення відповідної вимоги майно, за рахунок якого можна погасити податковий борг, буде наявним.

У свою чергу, відповідно до пункту 95.2 ПКУ право на стягнення коштів та продаж майна платника податків виникає у податкового органу через 60 календарних днів з дня надіслання податкової вимоги, тому саме з цього моменту податковий орган уповноважений оцінювати майновий стан платника податків з огляду на наявність у нього достатніх джерел для погашення податкового боргу.

Таким чином недостатність майна повинна бути встановлена станом не раніше дня виникнення у податкового органу права на стягнення податкового боргу, тобто не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання податкової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи СДПІ виставлено податкову вимогу № 125-25 від 04.12.2014 року, яка вручена відповідачу 04.12.2014 року. Отже право на стягнення податкового боргу у податкового органу виникає не раніше 04.02.2015 року.

Позивач звернувся з відповідним позовом 26 січня 2015 року, тобто до спливу вищезазначеного строку, у зв'язку з чим посилання позивача на акт опису майна у податкову заставу від 26.12.2014р. як підтвердження відсутності майна суд вважає необґрунтованим.

З пояснень представника відповідача судом встановлено, що жодних дій щодо встановлення відсутності відповідного майна на момент, коли у податкового органу виникло право на стягнення податкового боргу позивачем не вчинялось, матеріали справи таких доказів також не містять.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки накладення арешту на кошти та інші цінності КП "Харківводоканал" не призведе до забезпечення стягнення податкового боргу, оскільки в силу положень ст. 96 Податкового кодексу України, стягнення такого боргу здійснюється з органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого належить майно КП "Харківводоканал" - Харківської міської ради.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів до Комунального підприємства "Харківводоканал" за участі прокуратури м. Харкова про накладення арешту на кошти та інші цінності - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 16 березня 2015 року.

Суддя Волошин Д.А.