Справа № 610/25/15-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 р.Справа № 610/25/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 29.01.2015р. по справі № 610/25/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області Комунальне підприємство Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі"

про закінчення виконавчого провадження протиправним та його скасування,

ВСТАНОВИЛА:

12.01.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області (далі по тексту - відповідач,ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області) , третя особа Комінальне підприємство Балаклійської районної ради «Балаклійські теплові мережі» (далі по тексту - КП БРР «БТМ»), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Кишинського О.О. ВП №34438416 затверджену начальником відділу державної виконавчої служби Балаклійського РУЮ 24.06.2014 року про закінчення виконавчого провадження №2-1190/2009 з примусового виконання виконавчого листа виданого Балаклійським районним судом Харківської області 19.09.2012 року.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області 29.01.2015 року по справі № 610/25/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 до ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області , третьої особи КП БРР «БТМ» про визнання постанови державного виконавця Кишинського О.О. про закінчення виконавчого провадження протиправною та її скасування - задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Кишинського О.О. ВП №34438416 затверджену начальником відділу державної виконавчої служби Балаклійського РУЮ 24.06.2014 року про закінчення виконавчого провадження №2-1190/2009 з примусового виконання виконавчого листа виданого Балаклійським районним судом Харківської області 19.09.2012 року.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Балаклійського районного суду Харківської області 29.01.2015 року по справі № 610/25/15-а та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що на примусовому виконанні ВДВС Балаклійського РУЮ перебувало зведене виконавче провадження №2-1190/2009 з примусового виконання виконавчого листа виданого Балаклійським районним судом Харківської області 19.09.2012 року про зобов'язання КП БРР «БТМ» протягом обумовленого договором №4561 від 18.04.2008 року часу забезпечити безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв) підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі не допускаючи відхилення параметрів визначених договором та постачання гарячої води за адресою позивача: АДРЕСА_2. 03.10.2012 року вказане виконавче провадження постановою державного виконавця було приєднано до складу зведеного виконавчого провадження відносно боржника КП БРР «БТМ». Вказав на те, що державним виконавцем було встановлено, що у частині забезпечення безперервного постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв) до приміщення позивача підприємством виконано в повному обсязі. Пояснив, що позивач із скаргами стосовно невідповідності параметрів теплоносія та порушення умов договору не звертався. За результатами перевірки оскаржувана постанова визнана такою, що вчинена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, з огляду на те, що рішення суду виконано, вважає правомірно винесеною постанову державного виконавця Кишинського О.О. ВП №34438416 про закінчення виконавчого провадження №2-1190/2009 з примусового виконання виконавчого листа виданого Балаклійським районним судом Харківської області 19.09.2012 року. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом. Враховуючи зазначене, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Просив розглянути справу у відсутність його представника.

Позивач надіслав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказав на те, що державним виконавцем майже за 2 роки виконавчого провадження, ніяких реальних дій на виконання рішення суду проведено не було.

Надіслав клопотання з проханням розглянути справу у його відсутність.

Третя особа, у надісланих поясненнях до апеляційної скарги, підтримавши доводи відповідача з викладених підстав, просив скасувати рішення суду першої інстанції, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі матеріалами без участі представника третьої особи.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали клопотання з проханням розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні ВДВС Балаклійського РУЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1190/2009, виданого 19.09.2012 року Балаклійським районним судом Харківської області про «зобов'язання КП БРР «БТМ» протягом обумовленого договором №4561 від 18.04.2008 року часу забезпечити безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв) підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі не допускаючи відхилення параметрів визначених договором та постачання гарячої води в квартиру АДРЕСА_2»(а.с.21).

24.09.2012 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 34438416) (а.с.18).

Як вбачається з постанови старшого державного виконавця Бєлоусова А.Є. від 03.10.2012 року виконавчі документи відносно боржника КП БРР «БТМ» об'єднані у зведене виконавче провадження (а.с.21).

23.09.2014 року позивачем отримано постанову державного виконавця Кишинського О.О. ВП №34438416 затверджену начальником відділу державної виконавчої служби Балаклійського РУЮ 24.06.2014 року про закінчення виконавчого провадження №2-1190/2009 з примусового виконання виконавчого листа виданого Балаклійським районним судом Харківської області 19.09.2012 року.

Вказану постанову ОСОБА_1 оскаржив начальнику ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області. 27.12.2014 року було отримано відповідь, згідно якої за результатами перевірки дії державного виконавця визнані такими, що вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та до Головного управління юстиції у Харківській області, яке доручило вирішити питання щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та провести виконавчі дії відповідно до вимог ст.75 Закону України « Про виконавче провадження та «Інструкції з організації примусового виконання рішень»(а.с.5,6,10).

Позивач, не погоджуючись із постановою державного виконавця Кишинського О.О. ВП №34438416 затверджену начальником відділу державної виконавчої служби Балаклійського РУЮ 24.06.2014 року про закінчення виконавчого провадження №2-1190/2009 з примусового виконання виконавчого листа виданого Балаклійським районним судом Харківської області 19.09.2012 року, звернувся до суду з даним позовом про визнання її протиправною та скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні законні підстави для закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення суду фактично виконано не було.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №34438416 слугував висновок державного виконавця про виконання вимог виконавчого документу в повному обсязі.

Колегія суддів вважає такі висновки відповідача хибними, враховуючи наступне.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови державного виконавця) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави закінчення виконавчого провадження, частинами 1,2,3 якої встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону. 14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Матеріалами справи підтверджено, що постанову про закінчення виконавчого провадження №34438416 державний виконавець Кишинський О.О. ВП виніс керуючись п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження",

Так, пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що докази проведення замірів теплоносія в квартирі позивача, виконаних після проведення ремонтних робіт, в матеріалах справи відсутні.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного розгляду, акт проведення замірів теплоносія в квартирі АДРЕСА_2 в матеріалах виконавчого провадження відсутній. Заява позивача про відсутність претензій в частині виконання рішення суду також не містить в матеріалах справи.

Представником КП БРР в суді першої інстанції було зазначено, що в квартирі позивача їх представник не був і виконання рішення суду не перевірялось.

Доводи відповідача та третьої особи про виконання рішення суду, оскільки постійно підтримуються параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі не допускаючи відхилення параметрів визначених договором а постачання гарячої води не проводиться на під ставі рішення Балаклійської міської ради від 01.01.2009 року, колегія суддів відхиляє, оскільки підтримання належних параметрів теплоносія в квартирі позивача фактично проведено не було.

Відсутність скарг позивача також на свідчить про фактичне виконання рішення суду.

Крім зазначеного, в оскаржуваній постанові державним виконавцем не зазначено будь-яких обґрунтувань прийнятого рішення.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що Відділом державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області прийнято передчасно рішення про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 8 ч.1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки на момент прийняття оскаржуваної постанови у відповідача були відсутні докази того, що рішення суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження, виконано в повному обсязі.

П.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21.05.2012 року за № 5 «Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» передбачено, державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Виконавці мають право повертати документи щодо виконання рішень адміністративних судів у разі здійснення державним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що державним виконавцем не було проведено перевірки виконання судового рішення, яке фактично не відбулося, не було вжито всіх можливих заходів для виконання рішення згідно приписів ст.75 Закону «Про виконавче провадження».

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанову про закінчення виконавчого провадження винесено передчасно, без перевірки фактичних даних та реальності виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження №2-1190/2009 з примусового виконання виконавчого листа виданого Балаклійським районним судом Харківської області 19.09.2012 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, незважаючи на вимогу частини другої статті 71 цього Кодексу відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятої постанови про закінчення виконавчого провадження №2-1190/2009 з примусового виконання виконавчого листа виданого Балаклійським районним судом Харківської області 19.09.2012 року, належних доказів щодо виконання рішення суду а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції, не надав, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 29.01.2015р. по справі № 610/25/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 16.03.2015 р.