Справа № 758/8363/14-а
Суддя: Трегубенко Л. О.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/8363/14-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О.,

при секретарі - Подплетнікова В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про визнання дій щодо перерахунку та зменшення розміру пенсії протиправними, і зобов'язання провести доплати різниці сплаченої пенсії з травня 2014 р. до встановленого раніше розміру 7828 грн. та виплачувати пенсію в повному розмірі.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що є учасником Великої Вітчизняної війни, заслуженим економістом України, має державні нагороди, перебуває на обліку в управлінні, одержує пенсію за віком у розмірі 5328 грн., але попередні місяці виплачувалась пенсія в розмірі 7828 грн., тобто розмір пенсійних виплат з невідомих причин значно зменшений.

26.05.2014 р. подала до управління заяву про поновлення попереднього розміру пенсії, 04.06.2014 р. отримала відповідь за № 7632 про те, що розпорядженням від 17.05.2014 р. її пенсійну справу приведено у відповідність до чинного законодавства та визначено розмір пенсійних виплат у сумі 5342 грн. 84 коп., з чим не погоджується.

З 01.01.2012 р. була перерахована пенсія за 2009-2010 роки у сумі 7828 грн., на підставі наданих нею довідок, з урахуванням того, що після виходу на пенсію в 1988 р. фактично відпрацювала ще один повний трудовий стаж у 24 роки, виходила на пенсію в максимальному розмірі, і такий перерахунок є справедливим.

Крім того, жодних змін у законодавстві, до якого пенсійну справу приведено у відповідність та зменшено пенсійні виплати працюючим пенсіонерам, не приймалося, тому вважає дії управління протиправними.

Позивач просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з наведених у заяві підстав, просить задовольнити.

Представник відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, на підставі довіреності, Прищепа О.В., позовні вимоги не визнала, у задоволенні просить відмовити, пояснила, що позивач перебуває на обліку в управлінні, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування».

05.01.2011 р. позивач подала заяву про перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі згідно ст. 42 цього Закону.

Розпорядженням від 08.02.2011 р. такий перерахунок проведений відповідно до вимог пп. 3 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №530, а саме із урахуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 р., по стажу роботи, розмір пенсії склав суму 5019 грн. 72 коп., з яким позивач погодилась та отримувала до січня 2012 р..

Станом на січень 2012 р. строк чергового перерахунку (не раніше як через два роки) не настав, позивач заяву про перерахунок не подавала.

При масових перерахунках пенсій пенсіонерам було опрацьовано пенсійну справу позивача, і розпорядженням управління від 25.01.2012 р. помилково застосовано показник заробітної плати по Україні за 2010 р., що призвело до збільшення розміру пенсії до суми 7519 грн. 92 коп..

Виявивши помилку, розпорядженням від 17.04.2014 р. управління пенсійну справу позивача привело у відповідність до вимог чинного законодавства, визначило правильний розмір пенсії в сумі 5342 грн. 84 коп., починаючи з 01.05.2014 р..

Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підтверджені та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд установив, що позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником Великої Вітчизняної війни, заслуженим економістом України, нагороджена державними нагородами, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Продовжуючи працювати після попереднього перерахунку, 05.01.2011 р. позивач подала до управління заяву про перерахунок пенсії за віком - «по стажу, якщо вигідно - по заробітній платі» (а. с. 65).

Розпорядженням №136873 від 08.02.2011 р. управління перерахувало позивачу пенсію з 01.01.2011 р. по стажу (за новою формулою) (з урахуванням доплат за особливі заслуги перед Україною та інших доплат) у сумі 5056 грн. 22 коп., і виплачувало до січня 2012 р. ( а. с. 66).

При опрацюванні пенсійної справи позивача, не врахувавши, що строк чергового перерахунку не настав і відсутності відповідної заяви, розпорядженням від 25.01.2012 р. помилково управління здійснило перерахунок по показнику заробітної плати по Україні за 2010 р., що призвело до збільшення розміру пенсії до суми 7519 грн. 92 коп. ( а. с. 67).

Суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніше як через 24 місяці після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що показник заробітної плати для перерахунку пенсії, за вибором пенсіонера, визначається за двома можливими методами.

За першим методом розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія.

При застосуванні другого методу змінюються лише ті показники розрахунку заробітної плати, на які здійснюється посилання у цій нормі (за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону).

За змістом частини першої статті 40 цього Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Слова "за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року" означають, що враховується вся заробітна плата, у тому числі і та, яку отримував пенсіонер після призначення пенсії.

Заробітна плата для обчислення пенсії в обох випадках розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + … + Кзn ; К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

На підставі наведеного можна дійти висновку, що заробітна плата, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення додаткових коефіцієнтів заробітної плати за кожний відпрацьований місяць після призначення пенсії.

Таким чином, у наведеній формулі обчислення заробітної плати Зп = Зс х (Ск : К) змінними показниками будуть (Ск : К).

Зі змісту частини четвертої статті 42 цього Закону вбачається, що при обчисленні заробітної плати для перерахунку пенсії можуть бути змінені показники заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення пенсії, але не визначено, за який календарний рік береться середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Виходячи з буквального розуміння частини другої статті 40 цього Закону цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Враховуючи наведені норми закону та зважаючи на те, що пенсіонер має право вибрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, суд дійшов висновку, що управління допустилося помилки, здійснивши позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2012 р. відповідно до розпорядження від 25.01.2012 р., не врахувавши, що строк чергового перерахунку не настав, і за відсутності відповідної заяви, та застосувавши показник заробітної плати по Україні за 2010 р., що призвело до збільшення розміру пенсії до суми 7519 грн. 92 коп..

Так, у постановах Верховного Суду України від 12.06.2012 р. № 21-187а12, 26.06. 2012 р. (№ 21-195а12) міститься висновок, відповідно до якого перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону 1058-IV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 244- 2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Відтак, виявивши помилку, управління розпорядженням від 17.04.2014 р. пенсійну справу позивача привело у відповідність вимогам чинного законодавства, визначило правильний розмір пенсії в сумі 5342 грн. 84 коп., починаючи з 01.05.2014 р. ( а. с. 68).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що управління довело правомірність свого рішення щодо приведення пенсійної справи позивача у відповідність вимогам чинного законодавства та визначення правильного розміру пенсії в сумі 5342 грн. 84 коп., починаючи з 01.05.2014 р., тому відмовляє в задоволенні адміністративного позову.

На підставі наведеного, ст. ст. 19, 92 Конституції України, ст. ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", керуючись ст. ст. 9, 10, 11, 69-71, 160 - 162, 167, 244-2, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про визнання дій щодо перерахунку та зменшення розміру пенсії протиправними, зобов»язання провести доплати різниці сплаченої пенсії з травня 2014 р. до встановленого раніше розміру 7828 грн. і в подальшому виплачувати пенсію в повному розміру відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд міста в порядку та строки, встановлені законом.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Л. О. Трегубенко