Справа № 804/10085/14
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

іменем України

"05" березня 2015 р. справа 804/10085/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Інтерстройсервіс» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2014 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Інтерстройсервіс» до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПП Інтерстройсервіс» 16.07.2014 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції, в якому просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.07.2014 про податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 164967гр (т1ас3).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2014 в задоволенні позову відмовлено (т1ас168).

В апеляційній скарзі ТОВ «ПП Інтерстройсервіс» просить постанову суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Вказують, що за підрядними договорами виконували будівельні роботи в АР Крим, смт Октябрьське, вул.Маяковського, 34 та в м.Луганську вул.Фрунзе, 108. До виконання окремих видів будівельно-монтажних робіт залучалось ТОВ «Буд Альянс». Останнє повністю виконало доручений обсяг робіт, підприємство за надані послуги розрахувалось. При наявності належного пакету первинних бухгалтерських документів, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про непідтвердженність господарських операцій у взаємовідносинах з ТОВ «Буд Альянс» (т1ас177).

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно акту №364/2204/34918787 від 18.06.2014 документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ПП Інтерстройсервіс» з питань взаємовідносин з ТОВ «Буд Альянс» в січні 2014 року, проведеної Дніпропетровською ОДПІ, не підтверджено виконання будівельних робіт на загальну суму 659866гр, внаслідок чого завищений податковий кредит на 109978гр (т1ас26).

Дніпропетровською ОДПІ 03.07.2014 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість основний платіж 109978гр, штрафні санкції 54989гр, а всього 164967гр (т1ас43).

Відповідно пункту 14.1.181 статті 14 Податкового Кодексу України, податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового Кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Між ТОВ «ПП Інтерстройсервіс» та ТОВ «Буд Альянс» укладений договір підряду №21-10/13 від 21.10.2013, за яким ТОВ «Буд Альянс» зобов'язалось виконати електромонтажні роботи в Автономній Республіці Крим, смт Октябрьське, вул.Маяковського, 34.

Між ТОВ «ПП Інтерстройсервіс» та ТОВ «Буд Альянс» укладений договір підряду №22-11/13 від 22.11.2013, за яким ТОВ «Буд Альянс» зобов'язалось виконати будівельно-монтажні роботи в м.Луганську вул.Фрунзе, 108.

Згідно актів прийомки виконаних будівельних робіт, довідок про вартість виконаних робіт, податкових накладних, виконані будівельні роботи з освітлення складського комплексу та будівництва нежитлового приміщення на загальну суму 659866гр. За виконану роботу позивач повністю розрахувався, в тому числі сплатив податок на додану вартість в ціні виконаних робіт (т1ас44-136).

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не завернув увагу що податкові накладні по всім операціям, на які посилається податкова інспекція, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність», пункту 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України та за виконані роботи позивач повністю розрахувався, в тому числі сплатив податок на додану вартість у ціні робіт.

Відповідно до пункту 201.4 Податкового Кодексу України, податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до пункту 201.10 Податкового Кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів, послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладене, відповідальність за не внесення до бюджету податку на додану вартість повинні нести постачальники продукції (виконавці робіт), а не позивач, який сплатив податок на додану вартість в ціні придбаної продукції (виконаних робіт). Податкова інспекція не заперечувала що податок на додану вартість перерахований контрагентами до бюджету.

Колегія суддів дійшла висновку, що реальність виконаних робіт підтверджена платіжними документами про перерахунок коштів, податковими накладними, актами прийомки виконаних будівельних робіт, довідками про вартість виконаних робіт в яких детально вказані вид та обсяг виконаних робіт, обгрунтування їх вартості. В судовому засіданні досліджені документи щодо виконання позивачем підрядних робіт в Автономній Республіці Крим, смт Октябрьське, вул.Маяковського, 34 та в м.Луганську вул.Фрунзе, 108 з залученням субпідрядників, в тому числі ТОВ «Буд Альянс» (т1ас196-т2ас120). Відповідно до положень статті 200 Податкового Кодексу України, ТОВ «ПП Інтерстройсервіс» отримало право на одержання бюджетного відшкодування та правомірно зазначило про це в деклараціях з податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового Кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 183 Податкового Кодексу України, реєстрація осіб як платників податку здійснюється податковими органами та діє до дати її анулювання.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесенні до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

ТОВ «Буд Альянс» перебуває в Єдиному державному реєстрі, має свідоцтво платника податку.

Європейський Суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування податку на додану вартість за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Також Європейський Суд з прав людини в пунктах 70, 71 рішення від 22.01.2009 у справі «Булвес проти Болгарії» зазначив: якщо національні власті у відсутність яких-небудь вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаному із сплатою податку на додану вартість, який нараховується з операцій в ланцюзі постачань, або яких-небудь вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж карають одержувача, який повністю виконав свої обов'язки, за дії або бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і відносно якого у нього не було засобів відстежування і забезпечення його старанності, то власті виходять за рамки розумного та порушують справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільних інтересів і вимогами захисту прав власності. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов'язків з подання звітності по податку на додану вартість, неможливість для неї забезпечити дотримання постачальником обов'язків подавати звітність по податку на додану вартість і той факт, що ніякого шахрайства відносно системи податку на додану вартість, про який компанія-заявник знала або могла знати, здійснено не було, компанія-заявник не повинна нести наслідки невиконання постачальником обов'язків своєчасного подання звітності по податку на додану вартість і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пені.

Суб'єктом владних повноважень не доказано наявність порушень, безпосередньо допущених ТОВ «ПП Інтерстройсервіс» при отриманні послуг. Позивач не має відношення до діяльності інших суб'єктів, ніяк не може впливати на оформлення ними документів, не наділений повноваженнями перевіряти посадових осіб контрагентів та не може нести відповідальність за їх дії.

Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Відповідно до пункту 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Керуючись пунктом 3 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Інтерстройсервіс» задовольнити.

Скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2014 та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Інтерстройсервіс» задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.07.2014 про податкове зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Інтерстройсервіс» з податку на додану вартість в сумі 164967гр, прийняте Дніпропетровською об'єднаною державною податковою інспекцією.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 05.03.2015.

В повному обсязі постанова складена 10.03.2015.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко