Справа № 2-а-164/11
Суддя: Заполовська Т. Г.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-164/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 року

Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді Заполовську Т. Г.

при секретарі Сарган О.А.

сторони по справі: позивач ОСОБА_1,

відповідач сержант міліції ДПС Новоград-Волинського ВДАІ ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новограді-Волинському справу за скаргою ОСОБА_1 до інспектора ДПС Новоград-Волинського ВДАІ сержанта міліції ОСОБА_2 у справі про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 093699 від 21.01.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. та закрити провадження по справі за відсутністю у його діях складу такого порушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.01.2010 р. дійсно їхав в лікарню по вулиці Медведєва в м. Новоград-Волинський та в дзеркало заднього виду побачив, що позаду рухався автомобіль ДАІ, водій якого подавав сигнали, щоб зупинився. Після зупинки інспектор повідомив йому, що він порушив правила дорожнього руху, а саме: зупинився в недозволеному місці, при цьому забрав його водійські права.

Заперечення ОСОБА_1, що він не порушував правил дорожнього руху, інспектором не були взяті до уваги, а також відповідач не вказав свідків порушення. Вважає дії відповідача незаконними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованою.

У судове засідання позивач не зявився, про день час та місце розгляду повідомлений вчасно та належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутніть.

Відповідач в судове засідання не зявився також. Про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Заяви про розгляд справи у своїй відсутності та заперечень проти позову не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

21.01.2010 року інспектором дорожньо-патрульної служби м. Новоград-Волинський ВДАІ ОСОБА_2 складено протокол серії АМ № 081215 відносно ОСОБА_1, що 21.01.2010 року об 9 год. 40 хв. в м. Новоград-Волинський по вул. Войкова керував автомобілем ВАЗ-21063 д/н 97-807 КЕ та здійснив зупинку стоянки в зоні дії знаку 3.34 зупинка заборонена, чим порушив Дод. 3 п. 3.34 Правил дорожнього руху України (а.с. 15).

На підставі протоколу винесена постанова серії АМ № 093699, та ОСОБА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 16).

У відповідності до Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, 3.34 "Зупинку заборонено", забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортівстановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення встановленою особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 251 КУпАП визначає докази як будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У відповідності до ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В постанові, крім записаного порушення, не вказано жодних інших доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1

Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про відсутність належних доказів наявності події адміністративного проступку, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, а тому вважає дії відповідача по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності незаконними та вважає за необхідне скасувати постанову про накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді 255 грн. штрафу.

Вимоги позивача щодо закриття провадження по справі не підлягають задоволенню, оскільки не грунтуються на вимогах КАС України, так як адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 10-12, 158-160, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 287-289, 293-294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 093699 від 21.01.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення є остаточним і оскарженню не підлягає.

Головуюча: