Справа № 804/2484/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2015 р. Справа № 804/2484/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Виробничо-будівельна компанія Ніконс» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В обґрунтування означених позовних вимог зазначалося, що відповідач за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача дійшов помилкового та необґрунтованого висновку про нереальність господарських операцій Приватного підприємства «Виробничо-будівельна компанія Ніконс» з контрагентами ПП «Гефест Плюс», ТОВ «Будактив-ТМ», ТОВ «БК Артбілд», ТОВ «Оптіма Консалт Плюс». Висновки, викладені в акті перевірки від 14.01.2015р. №17/22.02/36041963, є поверхневими, суперечливими та спростовуються первинними документами, які є в наявності у позивача і відповідають вимогам чинного законодавства, а також підтверджують реальність правочинів, укладених з означеними контрагентами. Крім того, позивач вказував на те, що відповідачем за результатами проведеної перевірки не було прийнято жодного податкового повідомлення-рішення, а лише внесено зміни до АІС «Податковий блок», в тому числі в підсистему «Детальна інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», що не відповідає вимогам чинного податкового законодавства. Такі дії відповідача вчинені не у спосіб та не в порядку, встановленому податковим законодавством та порушують законні права та інтереси позивача як платника податків, який має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідають показникам з центральної бази даних податкової звітності, оскільки наявність розбіжностей в цих даних є підставою для проведення зустрічних звірок та перевірок як позивача, так і його контрагентів, та ставлять під сумнів ділову репутацію підприємства.
Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання його представник не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.
Відповідач пред'явлений адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що контролюючим органом дійсно було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача, за результатами якої встановлено, що останній неправомірно завищив суму податкового кредиту та суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість за нереальними господарськими операціями з контрагентами ПП «Гефест Плюс», ТОВ «Будактив-ТМ», ТОВ «БК Артбілд», ТОВ «Оптіма Консалт Плюс». Результати цієї перевірки були відображені в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок», в тому числі в підсистемі «Детальна інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України». При цьому автоматизовані системи органів ДПС є виключно інформаційними базами даних, які містять у собі відомості щодо результатів проведених перевірок і ніяким чином не породжують для платника податків будь-яких правових наслідків, а тим більше не тягнуть за собою зміни в його майновому стані. Отже податкові органи здійснюють дії по наповненню інформаційних баз відповідно до вимог чинного законодавства і утримання від вчинення таких дій є порушенням вимог закону, оскільки є факт складання акту перевірки, який містить певну інформацію про наслідки такої перевірки платника податків. В податковій звітності платника податків відображаються суми податків та зборів, які підлягають сплаті до бюджету і внаслідок проведеної перевірки сума податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету, не змінилася, а отже, коригування показників суми податку не відбувається, так само, як і не виникає внаслідок цього додаткових зобов'язань, і жодних змін до облікової картки платника не вноситься.
Відповідач також був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання його представник не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотань та заяв не надав.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст.122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що пред'явлений адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом також встановлено та відповідачем не заперечується, що на підставі акту перевірки від 14.01.2015р. №17/22.02/36041963 керівником Криворізької південної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення в порядку ст.86 Податкового кодексу України не приймалось.
Однак, з наданого Криворізькою південною ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області витягу з автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» (підсистема «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України») вбачається, що відповідачем на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки позивача від 14.01.2015р. №17/22.02/36041963 було внесено зміни до вказаної автоматизованої інформаційної системи шляхом коригування показників податкової звітності з податку на додану вартість (податкових зобов'язань та податкового кредиту) ПП «ВБК Ніконс» по взаємовідносинам з його контрагентами, вказаними у цьому акті перевірки, за серпень та вересень 2014 року (а.с.93-94).
При цьому п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Відповідно до п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
З аналізу наведених норм вбачається, що у разі встановлення органом доходів і зборів факту заниження або завищення платником податків показників податкових зобов'язань чи податкового кредиту, в тому числі через їх декларування за фактичної відсутності об'єктів оподаткування, контролюючий орган зобов'язаний прийняти відповідне податкове повідомлення-рішення. Іншого порядку дій в такому випадку, в тому числі і дій щодо коригування показників податкової звітності такого платника податків без узгодження відповідного податкового повідомлення-рішення, Податковим кодексом не передбачено.
Дійсно, ст.74 Податкового кодексу України встановлено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.
Так, згідно наказу ДПС України від 24.12.2012р. №1197, в органах державної податкової служби впроваджено єдину електронну систему «Податковий блок», до складу якої, зокрема, входить і підсистема «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України». При цьому в цій системі відображаються по податковим періодам показники податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податкового кредиту платників податків у розрізі контрагентів на підставі задекларованих ними показників податкової звітності з метою використання цих даних під час перевірок шляхом співставлення задекларованих зобов'язань та податкового кредиту по суб'єктам господарювання та встановлення наявності або відсутності відхилень.
При цьому відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 49.8 статті 49 цього Кодексу встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Чинним законодавством передбачено, що одночасно з декларацією повинні подаватися всі необхідні додатки до неї, а також розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та додаток 2 до податкової декларації з податку на додану вартість (скороченої). У разі подання уточнюючих розрахунків, в яких проводиться коригування податкових зобов'язань та/або податкового кредиту, такі ж розшифровки подаються на суму уточнення.
Згідно Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012р. №516, за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом ведення та захисту податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків, несуть відповідальність підрозділи ведення та захисту податкової звітності.
Таким чином, обов'язок платника податків подати декларацію з податку на додану вартість узгоджується з обов'язком податкового органу прийняти таку декларацію та, при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності.
Отже, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ конкретного платника податків, які відображаються в підсистемі «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з ПДВ з додатком № 5, і повинні їм відповідати.
Коригування контролюючим органом самостійно задекларованих платником податків показників податкової звітності можливе лише шляхом прийняття контролюючим органом відповідного податкового-повідомлення рішення з подальшим його узгодженням у встановленому законом порядку. Здійснення такого коригування без прийняття податкового повідомлення-рішення та без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання декларацій (уточнюючих розрахунків) порушує права та інтереси позивача, оскільки позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності, тим більше, що, вони, як зазначалося вище, можуть бути використанні при проведенні перевірок шляхом співставлення з показниками контрагентів з метою виявлення наявності або відсутності певних відхилень.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачем при подачі позову до суду понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 73 грн. 08 коп., що підтверджується платіжним дорученням, наявним в матеріалах справи (а.с.2), а відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Таким чином, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені вищенаведеними належними доказами підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача у розмірі 73 грн. 08.коп.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Адміністративний позов Приватного підприємства «Виробничо-будівельна компанія Ніконс» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

.

Суддя О.М. Турова