Справа № 824/185/15-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/185/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.;

за участю секретаря судового засідання Жураковської Ю.М.;

сторони в судове засідання не з'явилися

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу.

В С Т А Н О В И В:

Новоселицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) податковий борг в сумі 17006,00 грн.

В обґрунтування позову позивач вказував, що відповідач в добровільному порядку борг не сплатив, у зв'язку з чим звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного боргу в судовому порядку.

Представник Новоселицької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

В судове засідання призначене на 02.03.2015 р. відповідач не з'явився, явку представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 45).

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи приписи ст.ст. 122 та 128 КАС України, суд вважає, що подання позивачем клопотання про розгляд справи без його участі, а також неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав.

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець 27.05.2005 р. та взятий на облік в органах державної податкової служби 27.05.2005 р. за № 467 (а. с. 8 - 9, 10).

Як вбачається із матеріалів справи, 08.07.2014 р., на підставі акта перевірки №0687/24/07/17/НОМЕР_1 від 23.06.2014 р., позивачем прийнято рішення №000342/24/07/1 про застосування до відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 5000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово - відпускні або роздрібні ціни та такі напої (а.с. 17).

Вказане рішення одержане відповідачем, що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого поштового відправлення від 15.07.2014 р. (а.с. 18).

Також судом встановлено, що на підставі матеріалів перевірки сектору ПНОПТ ОУ Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 30.06.2014 р., 07.11.2014 р. позивачем прийнято рішення №000739/24/07/1 про застосування до відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 12006,00 грн. за зберігання та реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку (а.с. 19).

Вказане рішення одержано відповідачем особисто 07.11.2014 р., що підтверджується його підписом (а.с. 19 на звороті).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону №481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Частиною 5 ст. 17 Закону №481/95-ВР визначено, що у разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону №481/95-ВР визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 р. №790 (далі - Порядок №790).

Пунктами 10 та 11 Порядку №790 передбачено, що у разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду. Суми фінансових санкцій, стягнені відповідно до цього Порядку, зараховуються до державного бюджету.

Як вбачається із матеріалів справи, вказані рішення №000342/24/07/1 від 08.07.2014 р. та №000739/24/07/1 від 07.11.2014 р. відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувалися.

Відповідачем зазначена в рішеннях про застосування фінансових санкцій сума штрафних санкцій не сплачена, у звязку з чим утворився борг в сумі 17000,06 грн. (12006,00 грн. + 5000,00 грн.), що підтверджується карткою особового рахунку (а.с. 50 - 52).

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що відповідачем 23.09.2013 р. отримано податкову вимогу форми "Ф" № 593 - 25 від 19.09.2014 р. на загальну суму 5000,00 грн., що підтверджується відповідною відміткою про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 34).

Оскільки після вручення податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача змінилася, податкова вимога позивачем додатково не надсилалася.

Пунктом 87.11 ст. 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав доказів відсутності або погашення ним заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 71, 94, 158, 162, 163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг з адміністративних штрафів та санкцій в сумі 17006,00 грн. до Державного бюджету України.

Порядок та строки набрання постановою законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано судом 18 березня 2015 р.

Суддя В.К. Левицький