Справа № 820/19399/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 р.Справа № 820/19399/14

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2015р. по справі № 820/19399/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПФ" Данко Декор"

до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПФ" Данко Декор", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 19.08.2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2015р. по справі № 820/19399/14 позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 12.03.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, відповідно до Довідки АА №850702 з ЄДРПОУ від 08.10.2013 року ТОВ "ПФ "Данко Декор" зареєстроване як юридична особа 20.03.2008 року; місцезнаходження юридичної особи: 63200, вул. Заводська буд.1, смт. Нова Водолага, Харківська обл. (а.с.45, т.1).

Згідно з Довідкою АА №850702 з ЄДРПОУ від 08.10.2013 року основними видами діяльності за КВЕД-2010 Товариства з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" () є: 23.19 виробництво й оброблення інших скляних виробів, у тому числі технічних; 18.13 виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфних послуг; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 74.10 спеціалізована діяльність із дизайну.

Позивач має сертифікат відповідності, виданий ДП "Харківстандартметрологія" серії ВГ реєстровий №UA1.007.0168051-13, згідно з яким продукція, вироблена Товариством з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" (пляшки, графини, склянки, келихи, банки, чашки, декоровані вироби зі скла: попільнички), відповідають вимогам ДСТУ ГОСТ 10117.1., ГОСТ 30407-96, ТУ У 26.1-1:2005 "Посуд скляний декорований для харчових продуктів. ТУ" (а.с.165, т.1).

Вказані обставини сторонами визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС України не доказуються перед судом.

Нововодолазькою об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено невиїзну документальну позапланову перевірку ТОВ "ПФ "Данко Декор" з питань підтвердження взаємовідносин з ТОВ "АС-КОЛОР" за лютий 2014 року.

Результати перевірки оформлені актом №601/20-20-22-08/35777106 від 06.08.2014 року (а.с.11-28, т.1).

У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом відображено порушення позивачем приписів: п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по придбаних матеріалах за податковими накладними, отриманими від ТОВ "АС-Колор".

На підставі акту перевірки відповідачем 19.08.2014 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість, в тому числі на 71400 грн. - за основним платежем та 35700 грн. - штрафні (фінансові) санкції (а.с.30, т.1).

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення № від 19.08.2014 року в адміністративному порядку до Головного управління Міндоходів у Харківській області (скарга №27.08.14/а/с від 27.08.2014 року).

Рішенням №5850/10/20-40-10-04-17 від 05.09.2014 року продовжено строк розгляду скарги до 24.10.2014 року, рішенням №6944/10/20-40-10-04-17 від 22.10.2014 року скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін (а.с.183-187, т.1).

Позивач не погодившись з рішенням Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою №31-10-14/п/с від 31.10.2014 року на податкове повідомлення-рішення від 19.08.2014 року № (а.с.188-193, т.1).

Державна фіскальна служба України рішенням №6948/6-99-99-10-01-25 від 18.11.2014 року про результати розгляду скарги залишила оскаржуване податкове повідомлення-рішення без змін та скаргу без задоволення (а.с.195-197, т.1).

З дослідженого акту перевірки та рішень, прийнятих за результатами адміністративного оскарження слідує, що фактичною підставою для прийняття контролюючим органом податкового повідомлення - рішення № від 19.08.2014 року, слугувало відображене в акті судження контролюючого органу про безпідставність формування позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентами у перевіряємому періоді, щодо яких податковими органами встановлені порушення.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини щодо формування платником податків податкового кредиту з 01 січня 2011 року врегульовано статтею 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Так, в силу пункту 198.3 зазначеної статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

А відповідно до положень пункту 198.6 статті 198 вказаного вище Кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, валові витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, що є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Відтак, надаючи правову оцінку рішенню контролюючого органу про визначення платнику податків грошового зобов'язання, суд досліджує факт здійснення господарської операції (її реальність/товарність), на підставі якої таким платником сформовано дані податкового обліку.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи слідує, що між ТОВ "ПФ "Данко Декор" (Покупець) і ТОВ "АС-Колор" (Постачальник) 09.12.2013 року укладено договір поставки технологічної оснастки №9-1 (а.с.49-50, т.1).

Відповідно до умов п. 3.2. Договору обов'язок щодо вивезення товару зі складу Постачальника покладено на Покупця.

Пунктом 1.3. договору №9-1 від 09.12.2013 року передбачалось, що розгорнутий асортимент і кількість товару вказується в рахунках-фактурах, специфікаціях або накладних.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно до ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Виходячи із змісту цієї норми, наслідками за договором постачання товару є перехід права власності на товар від постачальника до покупця за певну грошову суму.

На виконання умов зазначеного договору у лютому 2014 року ТОВ "АС-Колор" відвантажено ТОВ "ПФ "Данко Декор" технологічну оснастку, а саме, пробку гумову.

Товариством з обмеженою відповідальністю "АС-КОЛОР" виписані видаткові накладні: №РН-0000022 від 25.02.2014 року, №РН-0000025 від 26.02.2014 року, податкові накладні: №11 від 25.02.2014 року, №15 від 26.02.2014 року (а.с.51,53, 54,56, т.1).

З матеріалів справи вбачається, що транспортування придбаного товару за договором №9-1 від 09.12.2013 року здійснювалось власними силами позивача автомобілем ЗАЗ 1105, державний номер АХ85-96АР, який перебуває в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" на підставі договору оренди №11/07-4 від 11.07.2011 року.

Водій, що здійснював перевезення товару, перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор", що підтверджується копією наказу №02/2-к "Про заміщення посад у відповідності до штатного розпису" від 01.02.2014 року (а.с.161, т.1).

Частиною 2 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що документами для юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення, є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Відповідно до абз.27 п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджено наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998р. за №128/2568; далі за текстом -Правила №363) товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Підпунктом 11.1 п.11 Правил №363 визначено, що товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля є основними документами на перевезення вантажів.

На підтвердження транспортування придбаного товару позивачем надано до суду копії товарно-транспортних накладних №25/02-2 від 25.02.2014 року, №26/2-2 від 26.02.2014 року (а.с.52, 55, т.1).

Відповідно до пункту 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996 № 99 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.06.1996 за № 293/1318, сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

Товар отримано за довіреністю ААА №385164/65 від 18.02.2014 року уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор", що підтверджується витягом з журналу реєстрації довіреностей (а.с.61-62, т.1).

Оплата отриманого товару за договором №9-1 від 09.12.2013 року здійснена позивачем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-Колор" відповідно до платіжних доручень №252 від 17.03.2014 року, №203 від 03.03.2014 року (т.1 а.с.58-59).

Призначення платежу в платіжних дорученнях за договором №9-1 від 09.12.2013 року зазначено: "платіж за договором №19-1 від 19.12.2013 року на поставку керамічної фарби".

Позивачем з приводу цього надано пояснення, в яких зазначено, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "АС-КОЛОР", окрім договору на поставку технологічної оснастки №9-1 від 09.12.2013 року, було укладено ще один господарський договір - №19-1 від 19.12.2013 року на поставку керамічних фарб.

Враховуючи, що наприкінці 2013 року - початку 2014 року позивач здійснював у відповідача закупівлю як гумових пробок, так і фарб керамічних по обом договорам, бухгалтерією Товариства з обмеженою відповідальністю "ПФ "ДАНКО ДЕКОР" у платіжних дорученнях було неповно вказано призначення платежу.

Про неправильність призначення платежу, позивач повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю "АС-КОЛОР" листами №03/03-01 від 03.03.2014 року, №17/03-01 від 17.03.2014 року, №24/03-01 від 24.03.2014 року про уточнення призначення платежів, відтак жодних суперечностей між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПФ "ДАНКО ДЕКОР" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АС-КОЛОР" не виникало, як вказує позивач (а.с.209-211, т.1).

З матеріалів справи також слідує, що для забезпечення можливості здійснення власної господарської діяльності позивач використовує офісні та складські приміщення на підставі договорів оренди №03/10-01ар. від 03.10.2011 року, №0111/13-02 від 01.11.2013 року, згідно з якими Товариство з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" орендує у виробничого підприємства "Ремсервіс" - Товариства з обмеженою відповідальністю приміщення площею 36,00 кв. м. по вул. Морозова, 20 у м. Харкові як складське приміщення та приміщення площею 12,8 кв. м. як офісне приміщення. (а.с.137-146, т.1).

На підставі договору оренди № 11/07-4 від 11.07.2011 року ТОВ "ПФ "Данко Декор" орендує у виробничого підприємства "Ремсервіс" автомобіль ЗАЗ 110557, державний номер АХ8596АР для власних виробничих потреб (а.с.147-148, т.1).

На підставі договору оренди №13 від 01.07.2013 року, укладеного між Виробничим підприємством "Ремсервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор", позивач має у володінні та користуванні автонавантажувач моделі 40841 (а.с153-155, т.1).

Виробничі потужності підприємства знаходяться у селищі Нова Водолага Харківської області, де Товариство з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" на підставі договору оренди № 11/01-1 від 11.01.2013 року (додатковий договір від 14.01.2013 року), укладеного з виробничим підприємством "Данко Декор" Товариством з обмеженою відповідальністю, орендує, зокрема, таке нерухоме і рухоме майно та обладнання: цех декорування №1,2 площею 1886,6 м.кв.; цех декорування №3 площею 50 м.кв.; цех ЛУДП (складське приміщення) площею 500 м.кв. (Т.1, а.с.158-160).

Щодо використання придбаного товару за договором №9-1 від 09.12.2013 року у власній господарській діяльності, позивачем надано до суду письмові пояснення з приводу використання придбаного товару та послідовності технологічного процесу по виготовленню продукції.

Як зазначено позивачем у письмових поясненнях, пробка гумова необхідна товариству для здійснення виробничих процесів з матування скляних пляшок. Пробка гумова кріпиться на касеті для матування. На гумовій пробці закріплюється скляна пляшка. На одній касеті для матування розміщається від 54 до 70 пляшок скляних (в залежності від їх об'єму).

Після розміщення необхідної кількості пляшок на гумових пробках касета встановлюється на лінії для матування та занурюється у ванну зі спеціальним засобом для матування. Крім того, пробка гумова виготовляється зі спеціального матеріалу, який має стійкість до хімічних пошкоджень та запобігає потраплянню хімічного розчину для матування всередину пляшок, які піддаються обробленню. Одна пробка гумова розрахована для використання 40-70 разів, в залежності від типу пляшок та виду робіт. Орієнтовна кількість гумових пробок, необхідних для декорування (або у деяких випадках використаних під час декорування) певної кількості пляшок конкретного виду, розраховується відповідними хімічними та технологічними лабораторіями Товариства з обмеженою відповідальністю "ПФ "ДАНКО ДЕКОР" та відображається у виробничих калькуляціях.

Внутрішнє переміщення пробки гумової з складу на ділянку матування, підтверджено накладною №ПМ-0000255 від 27.02.2014 року (а.с.79, т.1).

Використання товару придбаного за договором №9-1 від 09.12.2013 року у ТОВ "АС-Колор" у власній господарській діяльності позивача підтверджено оборотно-сальдовою відомістю по рах. 22 за період з 25.02.2014 року по 28.02.2014 року (а.с.241, т.1).

У подальшому готову продукцію позивачем реалізовано Товариству з обмеженою відповідальністю "Алеф-Віналь-Крим", Товариству з обмеженою відповідальністю "Горобина", Івано-Франківському об'єднанню спиртової та лікеро-горілчаної промисловості.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ПФ "ДАНКО ДЕКОР" було укладено договір підряду з Товариством з обмеженою відповідальністю "Алеф-Віналь-Крим" по обробці-декоруванню скляної пляшки №31/08-01 від 31.08.2012 року (Т.1, а.с.80-88), згідно акту приймання-передач №07/02-02 від 07.02.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Алеф-Віналь-Крим" передано Товариству з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" товарно-матеріальні цінності (пляшку Арина) для виконання робіт за договором підряду (а.с.95, т.1), в результаті виконання договору сторонами було складено акт прийому-передачі виконаних робіт №38 від 28.02.2014 року (а.с.89, т.1).

Товариством з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" виписано податкові накладні №42 від 25.02.2014 року, №53 від 28.02.2014 року та накладна на відпуск готової продукції №28/02-01 від 28.02.2014 року (а.с.90-92, т.1). Транспортування готової продукції здійснювалось згідно з товарно-транспортної накладної №28/02-01 від 28.02.2014 року, товар отримано уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "Алеф-Віналь-Крим" за довіреністю №45 від 27.02.2014 року (а.с.93-94, т.1).

Також між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Горобина" укладено договір підряду №11/07-12 від 11.07.2011 року, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" зобов'язувалось закупити партію скляних пляшок та здійснити роботу з обробки скляної пляшки (а.с.97-101, т.1).

За результатами виконаного договору позивачем виписано видаткову накладну №26/02-01 від 26.02.2014 року, податкову накладну №43 від 26.02.2014 року (Т.1, а.с.102,105). Готова продукція згідно з договору підряду №11/07-12 від 11.07.2011 року відвантажена 26.02.2014 року (товарно-транспортна накладна №26/02-01- а.с.104), отримана уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "Горобина" за довіреністю №53 від 26.02.2014 року (Т.1, а.с.103).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" та Івано-Франківським об'єднанням спиртової та лікеро-горілчаної промисловості укладено договір про закупівлю товару за державні кошти від 07.03.2012 року (а.с.107-109, т.1), за яким Товариством з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" зобов'язується поставити покупцю (Івано-Франківському об'єднанню спиртової та лікеро-горілчаної промисловості) товари зазначені в Специфікації до договору (а.с.238, т.1) - пляшка скляна декорована "Карпатська ексклюзив", пляшка скляна декорована "Карпатська вершина", пляшка скляна декорована "Княгинин золота", пляшка скляна декорована "Старе місто", пляшка скляна декорована "Велич Галичини" всі ємністю 0,75 літр. Строк дії договору від 07.03.2012 року продовжено Додатковою угодою від 28.12.2012 року (а.с.237, т.1).

Товариством з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" виписано видаткову накладну №РН-28/02-1 від 28.02.2014 року, товар відвантажено відповідно до товарно-транспортної накладної №28/02-02 від 28.02.2014 року уповноваженій особі Івано-Франківського об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості за довіреністю №128 від 26.02.2014 року, також позивачем виписано податкові накладні №37 від 21.02.2014 року, №55 від 28.02.2014 року (1а.с.111-114. т.1).

Відповідно до наданої позивачем копії реєстру № від 19.05.2014 року, податкові накладні, отримані від Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-Колор", були належним чином зареєстровані у зазначеному реєстрі (а.с.70-78, т.1).

Суми ПДВ за зазначеними податковими накладними включено позивачем до складу податкового кредиту відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року № від 19.05.2014 року (а.с.64-68, т.1).

В апеляційній скарзі Нововодолазька об'єднана державна податкова інспекція зазначила, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" не надано на перевірку товарно-транспортних накладних за лютий 2014 року - по ланцюгу від замовників до підрядника і від підрядника до замовника, а саме: не надано товарно-транспортних накладних, які засвідчують факт отримання зазначеного товару та підтвердження факту просування товару згідно операцій виробничого процесу.

Матеріалами справи підтверджено, що зазначені товарно-транспортні накладні надані відповідачеві до проведення перевірки у складі інших первинних документів по господарських операціях позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю "АС-КОЛОР" у лютому 2014 року, про свідчить наявна в матеріалах справи копія листа-відповіді позивача №22/07-01 від 22.07.2014 року на запит податкового органу № 2096/10/20-20-22-21 від 19.06.2014 року "Про надання пояснень та їх документального підтвердження ", що надійшов до податкового органу 23.07.2014 року відповідно до штампу вхідної кореспонденції (а.с.203-207, т.1).

З акту перевірки вбачається, що при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач, зокрема, виходив з того, що за результатами перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-Колор" (довідка Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області від 30.04.2014 року №1501/20-38-22-0308/38876809 "Про результати документальної зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-Колор" щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю "Астелія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Руш" за лютий 2014 року") податковим органом не підтверджено реальність господарських операцій Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-Колор" з його контрагентами - постачальниками та контрагентами-покупцями по ланцюгу постачання товарів.

Виходячи з цього, Нововодолазькою об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківській області зроблено висновок про те, що господарські операції Товариства з обмеженою відповідальністю "АС-Колор" зі своїми контрагентами-покупцями, зокрема і з Товариством з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор", є безтоварними, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ПФ "Данко Декор" сформувало "сумнівний" податковий кредит.

Дана обставина була покладена відповідачем в обґрунтування порушень вимог податкового законодавства з боку позивача, що, на думку суду, є безпідставним з огляду на наступне.

Відомості щодо проведених відносно контрагента позивача звірок податковими органами не можуть бути підставою для висновку про неправомірність віднесення сум ПДВ до податкового кредиту. Доказами порушення правил формування податкового кредиту можуть слугувати лише досліджені первинні бухгалтерські документи підприємства позивача.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського Суду з прав людини, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Матеріалами справи підтверджено факт реального придбання товарів та безпосередній зв'язок оплати цих товарів з господарською діяльністю позивача. Договірні відносини між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ас-Колор" мали реальний характер. Формування позивачем податкового кредиту та податкових зобов'язань платника ПДВ здійснено відповідно до вимог ст. ст. 187, 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2015р. по справі № 820/19399/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.