Справа № 872/12696/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2015 рокусправа № 804/1401/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Лівобережної міжрайонної Державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2013 року у справі № 804/1401/13-а за адміністративним позовом Приватного підприємства "Укрекстратрейдінг" до Лівобережної міжрайонної Державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового податкового-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Укрекстратрейдінг" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Лівобережної міжрайонної Державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнень, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2012 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2013 року позов Приватного підприємства "Укрекстратрейдінг" задоволено.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами податкового органу здійснена документальна позапланова невиїзна перевірка Приватного підприємства "Укрекстратрейдінг" з питань дотримання вимог податкового законодавства по правовідносинам з підприємством - покупцем ТОВ "Шевченківська комора" за період з 01.10.2011 року по 31.12.2011 року, за результатами якої складено акт №3165/225/360-54459 від 10.08.2012 року.

03.09.2012року на підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем 141984 грн. 68 коп..

Позивач подав скаргу до Державної податкової служби у Дніпропетровській області, рішенням останньої податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2012 року скасовано в частині 33355 грн. 68 коп. збільшеного грошового зобов'язання по податку на прибуток, а в іншій частині рішення залишено без змін.

10.12.2012 року позивач подав скаргу до Державної податкової служби України, проте, рішенням № 8011/0/61-12/10-2115 від 28.12.2012 року скаргу залишено без задоволення.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що позивачем завищено скориговані валові витрати у 4 кварталі 2011 року на суму 9228 грн. 30 коп. по послугах, отриманих від ФОП ОСОБА_1 на підставі договору про надання транспортних послуг № 011011 від 01.10.2011 року щодо перевезень товару при поставці його на адресу ТОВ "Шевченківська комора".

До такого висновку податковий орган дійшов у зв'язку з тим, що при здійсненні аналізу первинної документації було встановлено, що не визначені фактичні адреси пунктів навантаження-розвантаження товару, адреси складських приміщень, які використовувались. Перевіркою також не встановлено наявності чітко встановленої форми розрахунків за послуги транспортування, відсутній встановлений між сторонами розрахунок розміру перевізної плати, надані для перевірки первинні документи не дають можливості визначити, яким чином виконувалось завантаження - розвантаження товару та спосіб його безпосереднього перевезення транспортними засобами. Підприємством згідно оформлених товарно-транспортних накладних, не доведено факт навантаження-розвантаження товару.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який позовні вимоги задовольнив та скасував оскаржене податкове повідомлення-рішення, виходячи з наступного.

Суд встановив і це підтверджується матеріалами справи, що

перевезення товару - пшениці 3-го класу відбувалось автомобільним транспортом, найманим ФОП ОСОБА_1.

Так, за умовами додаткової угоди №1 від 01.11.2011 року сторони домовились, що перевезенню підлягає зерно пшениці у кількості 307, 61 тон, пункт завантаження - с.Комсомольське Запорізька область, пункт розвантаження - м. Вільнянськ, Запорізька область.

Встановлено, що перевезення зерна пшениці у листопаді 2011 року від позивача до ТОВ "Шевченківська комора" за маршрутом с. Комсомольське - м. Вільнянськ здійснювалося водіями - ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Здача Замовником і приймання Перевізником вантажів, що перевозяться навалом, або в контейнерах, передбачають визначення та запис маси вантажу в товарно-траспортній накладній (п.10.12. Правил перевезень). Надані для огляду під час зведення перевірки товарно-транспортні накладні містять записи про масу вантажу.

Первинні документи були складені у відповідності до вимог, передбачених чинним законодавством, і відповідачем зазначені факти не спростовано.

Між позивачем та ТОВ "Шевченківська комора" було укладено договір поставки № 180811 від 18.08.2011 року. У відповідності до п.4.1. договору, сума договору визначається як сума всіх партій товару, поставлених в періоді строку дії цього договору. Сума Договору визначається як сума всіх партій товару, поставлених в періоді строку дії цього Договору (п.4.1. Договору).

На виконання умов договору, постачальник поставив покупцю товар - зерно пшениці на загальну суму 3621858 грн. 90 коп..

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Рішенням господарського суду Київської області від 05.11.2012 року у справі № 19/063-12 у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Укрекстратрейдінг" до ТОВ "Шевченківська комора" про визнання недійсним договору поставки № 180811 від 18.08.2011 року відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно п.137.1 ст.137 ПК України, дохід від реалізації товарів визначається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар. Дохід від надання послуг та виконання робіт визначається за датою складання акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

У п. 135.2 ст.135 ПК України вказано, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що відповідачем безпідставно, всупереч фактичним обставинам справи зроблено висновок про нереальність (фіктивність) зазначених вище угод позивача. У позивача наявні належним чином оформлені фінансово-господарські документи та податкові накладні, які підтверджують реальність операцій, а тому останній мав право на формування витрат на підставі цих документів.

З огляду на не доведеність відповідачем правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, заявлені позивачем вимоги про його скасування підлягали задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно та повно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережної міжрайонної Державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2013 року у справі № 804/1401/13-а - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 16.03.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак