Справа № 285/815/15-а
Суддя: Романюк Ю. Г.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/815/15-а

провадження у справі № 2-а/0285/55/15

16 березня 2015 року 10 год. 40 хв. м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі: позивач: не прибув,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника ВДАІ Ємільчинського РВ УМВС в Житомирській області підполковника міліції Степанчука Дмитра Сергійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - начальника ВДАІ Ємільчинського РВ УМВС в Житомирській області підполковника міліції Степанчука Дмитра Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 16.02.2015 року та закриття провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, оскільки він не вжив заходів із забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні а/д Васьковичі-Шепетиівка км 84-86, чим порушив вимоги ст. 3.4 ДСТУ 3587-97 ст. 12.3 ЗУ «Про дорожній рух». Він працює на посаді начальника філії «Новоград-Волинського ДЕД» ДП «Житомирський облавтодор ПАТ «ДАК Автомобільні дороги України» з 17.11.2011 року. До його посадових обов'язків не входить вирішення питань по ліквідації якості на автодорозі і він не є відповідальною особою за утримання доріг. Він несе відповідальність тільки за якість тієї роботи, яку робив на дорозі. Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг, що є центральним органом виконавчої влади. Службою автомобільних доріг у Житомирській області укладено договір підряду з ДП «Житомирського облавтодору». ДП «Житомирський облавтодор» не одержує бюджетних коштів для проведення робіт з поточного ремонту та експлуатації утримання автомобільних доріг, а здійснює виконання даних робіт за укладеним договором, а тому і відповідальність несе лише за невиконання або неналежне виконання умов укладеного договору. За таких обставин, посадові особи ДП «Житомирський облавтодор» та його філії взагалі не є суб'єктами адміністративного правопорушення за ст. 140 КУпАП. Відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, тому винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не прибув повторно, заперечень на адміністративний позов та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, причини неприбуття суду не повідомив. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін у судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 6 ст. 12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2015 року щодо позивача було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 777721 від 16 лютого 2015 року, якою встановлено, що 06.02.2015 року на автодорозі Васьковичі-Шепетівка 84-86 км. позивач, будучи відповідальною особою за утримання даного відрізку автошляху, не вжив заходів щодо відновлення безпечних умов для руху при утриманні автодороги. За що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. (а.с.4).

Частиною 1 ст. 140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність посадових осіб за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до п. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух»: посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом на виконання вимог ч. 3 ст. 2 КАС України перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно п. 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26 лютого 2009 року, до протоколу про адміністративне правопорушення необхідно долучати письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності, - чого не було зроблено відповідачем.

Відповідачем до постанови в справі про адміністративне правопорушення від 16.02.2015 року не було надано та/або зазначено про наявність будь-яких фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, з наданих відповідачем доказів не можливо встановити наявність або відсутність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП та винність позивача в його скоєнні.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідачем при підготовці до розгляду та при розгляді справи про адміністративне правопорушення було не повністю з'ясовані всі його обставини, зокрема, чи мав місце факт вчинення позивачем правопорушення і чи винний позивач у його вчиненні та чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є пом'якшуючі та/або обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватись при накладенні адміністративного стягнення.

За змістом ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

В позовній заяві позивач заперечує вчинення ним правопорушення, оскільки він не є суб'єктом даного правопорушення і правила забезпечення безпеки дорожнього руху ним не були порушені.

Відповідач покладений на нього обов'язок не виконав - не надав суду заперечень проти позову та жодних доказів, які б підтверджували правомірність його рішень, для надання пояснень суду у судове засідання не прибув. Окрім того, позивач довів суду, що відповідачем при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови не були дотримані вимоги чинного законодавства.

Відтак, суд ставить під сумнів відповідність обставин, викладених в постанові про адміністративне правопорушення, дійсним обставинам справи, оскільки особою, яка її виносила, не були дотримані вимоги чинного законодавства.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити - оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 скасувати.

Вимога позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - не підлягає до задоволення, як така, що не ґрунтується на нормах Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки адміністративні суди при розгляді адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності в порядку ст. 171-2 КАС України - не наділено повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 11, 70-71, 104, 160-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 256, 280, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 777721 від 16.02.2015 року, винесену начальником ВДАІ Ємільчинського РВ УМВС в Житомирській області підполковником міліції Степанчуком Дмитром Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Г. Романюк