Справа № 2а-15597/11/2070
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" березня 2015 р. м. Київ К/9991/42248/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 1 березня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова до прокуратури Московського району м. Харкова, третя особа ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування припису,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача. Просив визнати незаконним та скасувати припис прокурора Московського району м. Харкова № 134 від 14 вересня 2011 року про усунення порушень вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплати пенсії дружині померлого ОСОБА_5 ОСОБА_4

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 1 березня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 14 вересня 2011 року в.о. прокурора Московського району м. Харкова внесено припис № 134 начальнику управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо усунення порушень законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в частині здійснення виплати ОСОБА_4 суми пенсії, яка належала до виплати померлому ОСОБА_5 згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2010 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що вносячи оскаржуваний припис відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки судів першої та апеляційної інстанцій зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, до того ж не ґрунтуються на законі.

Статтею 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Згідно ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2010 року, яке набрало законної сили (справа № 2-12913/10) визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо нездійснення перерахунку та призначення пенсії ОСОБА_5 як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату йому основної пенсії у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком та щомісячне підвищення пенсії, як інваліду війни, виходячи з розміру 350 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 1 січня 2007 року по 27 січня 2009 року та з 2 липня 2009 року без кінцевої дати перерахунку пенсії, відповідно до ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Визнано за ОСОБА_5 право на отримання основної пенсії з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за віком, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та право на щомісячне отримання підвищення пенсії, як інваліду війни 2-ї групи, виходячи з розміру 350 % відсотків мінімальної пенсії за віком. Зобов'язано відповідача призначити (встановити) ОСОБА_5, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії (2-га група інвалідності), основної пенсії згідно вимог ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за віком, та щомісячне підвищення пенсії як інваліду війни, виходячи з розміру 350% мінімальної пенсії за віком, згідно вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Однак, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції належним чином не з'ясували чи була нарахована пенсія померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, тобто конкретна сума, яка належала спадкодавцю, але не була виплачена за життя, а відтак чи підлягала вона передачі членам його сім'ї, чи підлягала спадкуванню, як то передбачено ст. 1227 ЦК України. Від з'ясування вказаних обставин залежить вирішення спору щодо правомірності припису прокурора.

Всупереч вимог статтей 86, 159 КАС України суди як першої, так і апеляційної інстанцій не перевірили належним чином доводів позивача, що за життя ОСОБА_5 перерахунок пенсії не здійснювався,оскільки виконавчий лист до виконання було пред'явлено після його смерті ОСОБА_4, та не навели у рішеннях мотивів, з яких відхилили ці доводи.

Крім того, суди при розгляді справи не з'ясували хто входив до членів сім'ї померлого ОСОБА_5 та хто прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Матеріали справи таких відомостей не містять.

Не з'ясувавши вказаних обставин, суди прийшли до передчасного висновку про відмову у задоволенні позову та визнання оскаржуваного припису прокурора правомірним.

За правилами статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до положень частини 2 статті 227 цього Кодексу підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли суди першої та апеляційної інстанцій неповно з'ясували обставини справи, тобто порушили норми процесуального права, зокрема, статті 86, 159, 161 КАС України, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а касаційний суд в силу ст. 220 КАС України не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можуть залишатися без змін і підлягають скасуванню на підставі ч. 2 ст. 227 КАС України з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 1 березня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк