Справа № 824/341/13-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/341/13-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григораш В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Сопко В.Ю.;

представника позивача - не з`явився;

представника відповідача - Іліки Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Боянівка Імпекс ЛТД" до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Боянівка Імпекс ЛТД" (позивач) звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області (відповідач) від 06.02.2013 року №, № та №.

Дана адміністративна справа судом першої інстанції слухалась повторно після скасування ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.09.2014 року №К/800/30903/13 (а.с. 229-235 т.3) в касаційному порядку постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.03.2013 року №824/341-13-а (а.с. 139-146 т.3) та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013 року №824/341/13-а, якими адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог, під час нового розгляду справи, представник позивача зазначив, що представниками податкового органу проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" за наслідками якої складено акт №104/22-1/31620929 від 22.01.2013 року. На підставі вказаного акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.02.2013 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 4999206,00 грн, з них за основним платежем 3332804,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 1666402,00 грн, № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 2296679,00 грн та № про збільшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 620616,00 грн.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, оскільки господарські операції носили реальний характер, були належним чином оформлені первинними документами, зокрема, податковими накладними та безпосередньо пов'язані з його господарською діяльністю. Однак, підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, на думку відповідача, слугувало формування товариством валових витрат та податкового кредиту за рахунок операцій, які не пов'язані з його господарською діяльністю.

Щодо зменшення перевіркою валових витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток по операціях з ПАТ АБ "Укргазбанк" на суму 2677266,00 грн позивач зазначив, що підставою для цього слугував аналіз первинних документів, які документують зазначену господарську операцію. Позивач вважає, що відповідачем поверхнево проаналізовано та не надано належної оцінки обставинам, які підтверджують зв'язок фінансових витрат у розмірі 2677266,00 грн з господарською діяльністю ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД".

Представник позивача зазначив, що станом на 03.10.2011 року у ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" існувала кредитна заборгованість перед ПАТ "Укрексімбанк" в сумі 29,5 млн. грн, що виникла в попередніх роках, згідно кредитних договорів №7110К9 від 29.09.2010 року та №7111КЗ від 04.05.2011 року. Отримані від ПАТ "Укрексімбанк" кредитні кошти використовувались у власній господарській діяльності, а саме на закупівлю товарів, що підтверджується актом перевірки цільового використання кредитних коштів складеного представниками ПАТ "Укрексімбанк" від 13.05.2011 року. Отже за рахунок кредитних коштів, що отримані від ПАТ "Укрексімбанк" ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" було сформовано майно у вигляді товарів в обороті, які, в свою чергу, були закуплені за рахунок отриманого кредиту. Стаття 1049 ЦК України покладає на ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" обов'язок повернути ПАТ "Укрексімбанк" кредит, тобто грошові кошти, у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Джерелом повернення такого кредиту вважається майно ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД".

Представник позивача вказував на те, що TOB "Боянівка Імпекс ЛТД" у вересні 2011 року прийняло рішення про необхідність припинення кредитних правовідносин з ПАТ "Укрексімбанк" та, з метою забезпечення власної діяльності оборотними коштами та можливістю закупівлі товарів, одночасно було прийнято рішення про отримання кредиту в іншому банку на більш вигідних для себе умовах. Така пропозиція щодо кредитування надійшла з боку ПАТ АБ "Укргазбанк", який запропонував кредитні кошті під 15 % річних, що на 1,1% менше від аналогічної ставки в ПАТ "Укрексімбанк", яка складала 16.1%. Основною передумовою початку кредитування з боку ПАТ АБ "Укргазбанк" було припинення кредитних відносин з іншими фінансовими установами.

Зазначив, що оскільки джерелом повернення кредиту є майно товариства, найбільш ліквідним активом якого є товари в обороті та обігові кошти, повернення кредиту без залучення інших фінансових ресурсів у вигляді кредитів або позик призвело б до припинення господарського обороту та істотних збитків. При цьому враховувалося, що використання для погашення наявного кредиту перед ПАТ «Укрексімбанк» за рахунок власних обігових коштів вимагало акумулювання доходів від продажу товарів в обороті, що унеможливлювало б закупівлю товариством нових товарів, значно зменшувало б товарні залишки, їх асортимент та зменшувало доходи TOB "Боянівка Імпекс ЛТД" і його конкурентоздатність, що призводило б до негативних економічних наслідків у вигляді збитків в господарській діяльності. У зв'язку з цим, з метою уникнення касових розривів та, відповідно, підтримання обсягу власних обігових коштів і обсягів товарних запасів, товариством було прийнято рішення залучити короткотермінову позику розміром 23 млн. грн від фізичної особи, яка є засновником товариства. Отримання таких коштів в позику від фізичної особи не суперечило законодавству та надало змогу товариству використовувати у власній господарській діяльності обігові кошти на суму 23 млн. грн незважаючи на погашення кредиту перед ПАТ "Укрексімбанк", одночасно виконати передумову для отримання кредиту від ПАТ АБ "Укргазбанк" під менший відсоток річних та повернути при цьому позичені у фізичної особи грошові кошти без додаткових фінансових втрат.

Таким чином, товариство продовжило користуватися кредитними коштами у сумі 23 млн. грн під значно менший процент річної плати по кредиту і, як наслідок, отримав позитивний економічний ефект, який обраховується різницею між 16,1% річних від 23 млн. грн (ПАТ "Укрексімбанк"), та 15% річних з цієї ж суми (ПАТ АБ "Укргазбанк"), що дорівнює 1,1% - 253 тис. грн. Вказував на те, що використання кредитних коштів мало безпосередній зв'язок з господарською діяльністю ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД", а отже і фінансові витрати у вигляді відсотків за користування кредитними коштами ПАТ АБ "Укргазбанк" правомірно включені до витрат у податковому обліку.

Враховуючи зазначене представник позивача вважає, що відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтується висновок про завищення валових витрат, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток по операціях з ПАТ АБ "Укргазбанк" на суму 2677266,00 грн, а тому вказаний висновок є необґрунтованим.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 06.02.2013 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на суму 4999206,00 грн, з них за основним платежем 3332804,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 1666402,00 грн та № про збільшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 620616,00 грн представник позивача пояснив наступне.

Щодо зменшення перевіркою податкового кредиту по ПДВ в сумі 640630,78 грн за листопад 2011 року та зменшення показника «коригування податкового кредиту» за березень 2012 року в сумі 640630,78 грн зазначив, що підставою для зменшення податкового кредиту стало, на думку відповідача, відсутність у товариства підстав для віднесення до податкового кредиту в листопаді 2011 року сум ПДВ в розмірі 640630,78 грн через недоведеність подальшого використання придбаного у ТОВ ВКТ "Арго" товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а підставою для зменшення показника коригування податкового кредиту було, на думку відповідача, відсутність права на коригування податкового кредиту в березні 2012 року в розмірі 640630,78 грн через відсутність законних причин відмовлятися від придбаного в листопаді 2011 року товару.

Представник позивача зазначив, що в дійсності в листопаді 2011 року ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" придбало у власність від ТОВ ВКТ «Арго» товари - фрези насадні на загальну суму 3843784,75 грн, в т.ч. ПДВ 640630,78 грн. Зважаючи на те, що основним видом діяльності ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" є оптова торгівля, придбання фрез, як і будь-якого іншого товару, мало на меті забезпечення здійснення статутної діяльності позивача, яка полягає у здійсненні оптової торгівлі, що складається з операцій купівлі і подальшого продажу придбаних товарів відповідно до існуючої кон'юктури ринку, попиту та пропозиції, з метою отримання відповідної торгівельної націнки, яка включає в себе прибуток. Враховуючи те, що закуплені у ТОВ ВКТ "Арго" товари мають цінову визначеність та відповідно до видів діяльності позивача, призначалися для подальшого продажу з метою отримання доходів в оподатковуваних ПДВ операціях і операції із закупівлі товару були належним чином задокументовані, в тому числі шляхом видачі податкової накладної відповідно до ст.201 Податкового кодексу України, то у відповідача відсутні правові підстави для невизнання права на податковий кредит із вказаних операцій. Зазначив, що відповідач не довів наявність у позивача іншої мети ніж мети використання зазначених товарів у господарській діяльності та, відповідно, в межах оподатковуваних ПДВ операцій. Відповідальне зберігання товарів іншим суб'єктом господарювання має у собі ділову мету, оскільки призначено для зменшення операційних витрат покупця пов`язаних з необхідністю навантаження, вивантаження та перевезення товару, що збільшує конкурентоздатність цінової пропозиції подальшого продажу та збільшує рентабельність діяльності у сфері оптової торгівлі. На момент придбання зазначеного товару від ТОВ ВКТ "Арго" у ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" був потенційний покупець-нерезидент України, з яким на той час узгоджувалися умови поставки, ціна якої передбачала отримання ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" прибутку. Повернення товару у власність ТОВ ВКТ "Арго" у березні 2012 року пов'язано з відмовою потенційного покупця ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" від придбання фрез насадних, що потягло відсутність перспектив вигідного для позивача продажу такого товару та отримання прибутку. У зв'язку із цим сторони досягли згоди відносно повернення позивачем раніше придбаного товару у власність ТОВ ВКТ "Арго", що надало змогу уникнути ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" збитків, пов'язаних із відмовою потенційного покупця від придбання цих товарів.

Зазначив, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона спричиняє реальні зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Операції з придбання у ТОВ ВКТ "Арго" та повернення йому товарів (фрез насадних) були належним чином відображені в бухгалтерському обліку ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" відповідно до належним чином оформлених первинних документів, що призвело реальні зміни в структурі активів та зобов'язань підприємства в листопаді 2011 року та березні 2012 року. При цьому позивач пояснив, що перевіркою не встановлено фактів відхилень між сумами податкового кредиту по ПДВ ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" та зобов'язаннями з ПДВ ТОВ ВКТ "Арго".

За таких обставин зменшення податковим органом позивачу податкового кредиту по ПДВ у сумі 640630,78 грн за листопад 2011 року та зменшення показника коригування податкового кредиту за березень 2012 року у сумі 640630,78 грн є не обґрунтованим та документально не підтвердженим.

Щодо зменшення перевіркою податкового кредиту по ПДВ за липень 2012 року в сумі 2712188,13 грн по операціях з ТОВ ВКТ "Арго" представник позивача зазначив, що перевіркою зменшено ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" податковий кредит по ПДВ за липень 2012 року у сумі 2712188,13 грн, який сформований внаслідок господарських операцій з ТОВ ВКТ "Арго". Підставою для висновків відповідача про необґрунтоване визначення позивачем в складі податкового кредиту з ПДВ за липень 2012 року суми податку 2712188,13 грн від операцій з придбання TOB "Боянівка Імпекс ЛТД" в липні 2012 року у TOB ВКТ "Арго" товарів на загальну суму 16273128,75 грн є припущення про безтоварність та фіктивність зазначеної операції, які зазначені на сторінках 74-75 акту перевірки.

Представник позивача вважає такі висновки відповідача протиправними, оскільки господарська операція між ТОВ ВКТ "Арго" та ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" щодо придбання товару носила реальний характер, документально оформлена вірно і була спрямована на досягнення економічного ефекту, зокрема, з метою погашення наявної дебіторської заборгованості. У ході інвентаризації, за участі посадових осіб ДПІ, було встановлено фактичну наявність матеріальних цінностей (товару) придбаних у ТОВ ВКТ "Арго". Позивач придбав товар у ТОВ ВКТ "Арго" та відповідно його відобразив у податковому обліку, що підтверджується як первинними документами, якими документувалась господарська операція, так і оборотно-сальдовими відомостями.

У зв'язку із зазначеним, вважає, що зменшення відповідачем податкового кредиту по ПДВ за липень 2012 року у сумі 2712188,13 грн, який сформований ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" внаслідок господарських операцій із ТОВ ВКТ "Арго2 є неправомірним.

Крім того, представник позивача зазначив, що в дійсності рішенням господарського суду Чернівецької області від 29.03.2013 року по справі №926/82/13-г, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, відмовлено в задоволенні позову TOB "Боянівка Імпекс ЛТД" до TOB ВКТ "Арго" та ПАТ "Укрексімбанк" про повернення майна з чужого незаконного володіння. Проте зі змісту рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.03.2013 року у справі №926/82/13-г не вбачається звільнення TOB ВКТ "Арго" від обов'язку повернення у володіння TOB "Боянівка Імпекс ЛТД" товарно-матеріальних цінностей на суму 16273128,75 грн, а також не встановлено обставини, яка б визначила такі товарно-матеріальні цінності втраченими зберігачем та не стосується факту поставки зазначених товарів у власність позивача. Рішення суду стосується виключно повернення зазначених товарів з чужого незаконного володіння і відмова в задоволенні позову є наслідком недоведення з боку позивача факту перебування спірних товарів у володінні ПАТ "Укрексімбанк". Проте предметом спору в межах провадження у справі № 824/341/13-а є протиправність податкового повідомлення-рішення, яким донарахований ПДВ саме через невизнання відповідачем податкового кредиту з конкретної господарської операції, яка полягає у придбанні спірних товарів у власність позивача, що відбулося у липні 2012 року. Натомість рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.03.2013 року у справі №926/82/13-г стосується подальшого зберігання придбаних у липні 2012 року товарно-матеріальних цінностей, при цьому в якості підстави для звернення з цим позовом позивач зазначив незаконне володіння такими цінностями з боку ПАТ "Укрексімбанк", інших підстав для позову позивач процесуально не визначав і саме в контексті зазначеної в позовній заяві підстави для позову й розглядалася господарськими судами справа №926/82/13-г, рішенням по якій в позові відмовлено у зв'язку із недоведенністю заволодіння спірними цінностями і їх перебування саме у ПАТ "Укрексімбанк", що само по собі не спростовує господарських операцій, які відбулися між TOB "Боянівка Імпекс ЛТД" та TOB ВКТ "Арго" у липні 2012 року та не спричиняє недійсність правочину, за яким TOB "Боянівка Імпекс ЛТД" придбало такі товари у власність.

Відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив наступне.

Щодо зменшення перевіркою валових витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на 2677266,00 грн по операціях з ПАТ АБ "Укргазбанк" відповідач зазначив, що товариство у своїй діяльності використовувало кредитні кошти, відсотки за користування якими включало до витрат підприємства. Однак зазначенні кредитні кошти стосовно напряму їх використання не було використано у господарській діяльності ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД", а було спрямовано на погашення заборгованості по отриманій поворотній фінансовій допомозі.

Так, 03.10.2011 року ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" укладено з ПАТ "Укрексімбанк" договір про розірвання кредитного договору від 04.05.2011 року №7111К3 та Договір про розірвання генеральної кредитної угоди №7109N5 від 06.10.2009 року та було в повному обсязі погашено кредитну заборгованість перед ПАТ "Укрексімбанк" в сумі 29,5 млн. грн по кредитних договорах №7110К9 від 29.09.2010 року та №7111КЗ від 04.05.2011 року за рахунок власних коштів та коштів отриманих у вигляді поворотної фінансової допомоги в сумі 23 млн. грн від ОСОБА_2, який є засновником ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД".

В свою чергу, 03.10.2011 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" укладено кредитний договір №46/04-ю/2011 за умовами якого банк відкриває відновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 23 млн. грн, а ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, в розмірі 15,0% річних.

Дані бухгалтерського обліку свідчать, що кредитні кошти в сумі 23 млн. грн від ПАТ АБ "Укргазбанк" перераховані на банківський рахунок ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" відповідно до платіжного доручення від 03.10.2011 року. Відповідно до платіжного доручення №1 від 03.10.2011 року ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" грошові кошти у розмірі 23 млн. грн перераховані на вкладений (депозитний) рахунок ОСОБА_2 в ПАТ АБ "Укргазбанк" у вигляді погашення йому заборгованості по отриманій поворотній фінансовій допомозі.

Позивач вважає, що викладене свідчить лише про зміну ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" та ОСОБА_2 напрямку руху грошових потоків з ПАТ "Укрексімбанк" до ПАТ АБ "Укргазбанк", а не про використання кредитних коштів в господарській діяльності. Фактично 03.10.2011 року фінансова допомога отримана від ОСОБА_2 змінила лише розташування банку і стала цього ж дня заставою майнових прав на грошові кошти, які належать майновому поручителю, в сумі 23 млн. грн, що розміщені на вкладному депозитному рахунку в ПАТ АБ "Укргазбанк" у відповідності з умовами договору банківського строкового вкладу, укладеного між банком та майновим поручителем ОСОБА_2

Таким чином, кредитні кошти в сумі 23 млн. грн отримані від ПАТ АБ "Укргазбанк" використані частково на погашення заборгованості по отриманій поворотній фінансовій допомозі, а також придбання товарно-матеріальних цінностей.

Відповідач звертав увагу суду на те, що зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов'язкову спрямованість будь-якої операції платника податків на отримання позитивного економічного ефекту.

Відповідач вважає, що оскільки кредитні кошти не використовувались у господарській діяльності позивача (погашення заборгованості по отриманій поворотній фінансовій допомозі), внаслідок відсутності зв`язку з господарською діяльністю підприємства, а отже їх не можна вважати використаними у межах господарської діяльності платника податків. З наведеного вважає, що висновок стосовно виключення зі складу витрат підприємства відсотків, нарахованих по отриманій поворотній фінансовій допомозі, є обгрунтованим та відповідає чинному законодавству. У зв'язку із зазначеним вважає, що проведеною перевіркою правомірно зменшено валові витрати товариства, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 2677266,00 грн по операціях з ПАТ АБ "Укргазбанк".

Щодо зменшення перевіркою податкового кредиту по ПДВ в сумі 640630,78 грн за листопад 2011 року та зменшення показника «коригування податкового кредиту» за березень 2012 року в сумі 640630,78 грн, відповідач зазначив, що ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" згідно договору поставки №11/0313 від 01.11.2011 року в бухгалтерському обліку відображено придбання фрез насадних, які використовуються в індивідуальному користуванні на загальну суму 3843784,75 грн в т.ч. ПДВ - 640630,78 грн. Зазначені вище товари передано на відповідальне зберігання ТОВ ВКТ "Арго" згідно договору відповідального зберігання №11/0311 від 01.11.2011 року. В ході проведення документальної перевірки надано акти передачі-приймання майна на відповідальне зберігання, на підставі договору №11/0311 від 01.11.2011 року. На підставі накладних на повернення отриманого товару та розрахунків коригування ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" задокументовано повернення придбаного товару в повному обсязі.

Згідно договору відповідального зберігання №11/0311 від 01.11.2011 року зазначені вище товарно-матеріальні цінності "Майно" повинні знаходитися на відповідальному зберіганні у "Зберігача" за наступними адресами: вул. Незалежності, 49а, м. Хотин, Чернівецька обл; та проспект Грушевського, м. Кам'янець-Подільський, Хмельницька обл., фактично в актах передачі-приймання майна на відповідальне зберіганні вказано місце їх складання м. Чернівці. Крім того, в кожному з актів міститься запис: "вище перелічене майно оглянуто і перевірено "Зберігачем" на технічну справність та якість у присутності представника "Поклажодавця" та "у зберігача немає до "Поклажодавця" будь-яких претензій стосовно технічної справності та якості майна отриманого від "Поклажодавця" на відповідальне зберігання. Таким чином, повернення покупцем товару можливе при неналежному виконанні договору купівлі-продажу однієї зі сторін. У цьому випадку сторони не повертають один одному все отримане за договором: покупець повертає товар, продавець отримані за товар гроші або аналогічний товар належної якості.

Враховуючи те, що задокументовані господарські операції ТОВ "Боянівка-Імпекс ЛТД" з придбання товару та повернення антологічних по кількості, переліку, асортименту, ціні та ін., цей товар в господарській діяльності підприємства не використовувався і задокументоване придбання товару не мало позитивного впливу на результати господарської діяльності платника. Відповідно, витрати на придбання активів, без мети їх використання у господарській діяльності або їх придбання поза межами господарської діяльності платника податків не дають право на відповідні врахування цих витрат у податковому обліку і це однаковою мірою стосується як витрат із податку на прибуток, так і сум податкового кредиту з ПДВ.

З огляду на викладене, на думку відповідача, не знайшла підтвердження наявність підстав у ТОВ "Боянівка-Імпекс ЛТД" для віднесення суми ПДВ до податкового кредиту зазначеного періоду, зокрема в частині доведеності подальшого використання товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а отже, підприємством завищено податковий кредит з ПДВ за листопад 2011 року в сумі 640630,78 грн. Також, вважає, що у позивача не було жодних підстав для повернення ТОВ ВКТ "Арго" придбаного у нього товару, у зв'язку із чим вважають зменшення показника коригування податкового кредиту за березень 2012 року у сумі 640630,78 грн правомірним.

Щодо зменшення перевіркою податкового кредиту по ПДВ за липень 2012 року в сумі 2712188,13 грн по операціях з ТОВ ВКТ "Арго" відповідач зазначив, що ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" згідно договору поставки №11/0313 від 01.11.2011 року придбано у ТОВ ВКТ "Арго" товар на загальну суму ПДВ 2712188,13 грн. Відповідач вважає, що придбаний у ТОВ ВКТ "Арго" товар не використовувався позивачем у господарській діяльності, а тому за його рахунок не можна формувати як витрати підприємства, так і податковий кредит по ПДВ.

На думку відповідача вказаний товар фактично у власність до позивача не перейшов та не міг перейти, оскільки він не належав ТОВ ВКТ "Арго" і звертав увагу суду на те, що рішенням Господарського суду Чернівецької області від 29.03.2013 року №926/82/13-г, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, відмовлено в задоволенні позову TOB "Боянівка Імпекс ЛТД" до TOB ВКТ "Арго" та ПАТ "Укрексімбанк" про повернення майна з чужого незаконного володіння.

Зазначив, що факти, які встановлено судовим рішенням та не потребують доказування, свідчить про відсутність у ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" права власності на майно купівля якого знайшла своє відображення в бухгалтерському обліку, а також відсутність права позивача на віднесення сум до витрат та формування податкового кредиту.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте від нього надійшло клопотання про продовження розгляду справи без його участі.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог та просили суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Судом встановлено наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Довідки №941 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України видами діяльності ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" () за КВЕД є: оптова торгівля будівельними матеріалами; інші види оптової торгівлі (а.с.14 т. 3). Відповідно до Довідки АА№755834 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України видами діяльності ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" () за КВЕД-2010 є: оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; неспеціалізована оптова торгівля; вантажний автомобільний транспорт; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.15 т.3).

В період з 10.12.2012 року по 08.01.2013 року представниками відповідача, на підставі направлень на перевірку, наказу №1511 від 29.01.2012 року, відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 року по 30.09.2012 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 22.01.2013 року №104/22-1/31620929 (а.с.16-75 т.1), яким зафіксовані наступні порушення вимог податкового законодавства, у т.ч. порушення вимог:

- п.п.14.1.27, п.п.14.1.36, п.14.1 ст.14, п.п.138.10 ст.138, п.141.1 ст.141, п.150.1 ст.150, п.3 підрозділу 4 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 4 квартал 2011 року на 507450,00 грн, за півріччя 2012 року на 1565203,00 грн, за три квартали 2012 року на 2296679,0 грн та занижено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2012 року на 15845870,00 грн;

- п.п.14.1.36, п.14.1 ст.14, п.198.3, 198.5 ст.198, п.200.4, 200.14 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено ПДВ в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3332804,00 грн, у т.ч. за листопад 2011 року в сумі 640631,00 грн, липень 2012 року в сумі 2712188,00 грн, завищено за березень 2012 року у сумі 10015,00 грн, квітень 2012 року в сумі 10000,00 грн, а також занижено ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів (р.23.2 Декларації) за квітень 2012 року в сумі 620616,00 грн.

На підставі акту перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.02.2013 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 4999206,00 грн, з них за основним платежем 3332804,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 1666402,00 грн (а.с. 13 т.1), № про збільшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 620616,00 грн (а.с.14 т.1) та № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 2296679,00 грн (а.с.15 т.1).

Направляючи справу на новий розгляд, Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 11.09.2014 року №К/800/30903/13 зазначив, що попередні судові інстанції належної оцінки не надали та не перевірили наявності у позивача ділової мети при укладенні договору з ПАТ АБ "Украгазбанк", за результатами виконання умов якого нараховувались відсотки за користування кредитними коштами, які були спрямовані на погашення заборгованості по отриманій у засновника ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" ОСОБА_2 поворотній фінансовій допомозі. Крім того зазначено, що поза увагою судів першої та апеляційної інстанцій залишились доводи відповідача про те, що товар ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" від ТОВ ВКТ "Арго" не отримувало, а зазначена операція здійснювалась тільки заради зменшення суми сплати податку на додану вартість в певному періоді і не мала на меті отримання прибутку. Роблячи висновок про протиправне зменшення ДПІ податкового кредиту по ПДВ за липень 2012 року в сумі 2712188,13 грн по операціях з ТОВ ВКТ "Арго" суди попередніх інстанцій зазначили, що будь-яких рішень суду про недійсність договорів на поставку товарів від ТОВ ВКТ "Арго" на адресу ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" та відсутність у товариства майнових прав на придбаний товар немає, а тому відсутні підстави для проведення платником податку або податковим органом перерахунку витрат та податкового кредиту по ПДВ, відтак, при новому розгляді справи судом необхідно надати оцінку і висновкам судів по справі №926/82/13-г.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.09.2014 року №К/800/30903/13, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Цей критерій вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує Закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Отже, Державна податкова інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області у розумінні КАС України є суб'єктом владних повноважень, який відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 21 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (Податковий кодекс України) визначені обов'язки органів державної податкової служби, серед яких обов'язок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Органи державної податкової служби та їх посадові особи при прийнятті рішень у тому числі податкових повідомлень-рішень, зобов'язані виходи із наявності в діяльності платника податків об'єктивних порушень вимог податкового законодавства, які задокументовані актом перевірки.

Згідно Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року №984 (Порядок) під актом перевірки розуміють службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п.п.5,6 Порядку в акті перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень. При цьому ці порушення в акті перевірки викладаються чітко, об'єктивно та в повній мірі із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Так, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акту перевірки. Дослідженням змісту зазначеного акту перевірку суд прийшов до висновку, що він не в повній мірі відповідає вимогам Порядку в частині чіткого, об'єктивного відображення порушень податкового законодавства. Факти викладені у ньому не в повній мірі підтверджуються первинними документами, що у сукупності з іншими обставинами, призвело до винесення частково незаконних податкових повідомлень-рішень. До зазначеного суд дійшов виходячи із наступного.

На підставі акту перевірки, 06.02.2013 року відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 4999206,00 грн, з них за основним платежем 3332804,00 грн (в тому числі за листопад 2011 року 620616,00грн та липень 2012 року 2712188,00грн), за штрафними (фінансовими) санкціями 1666402,00 грн (в тому числі за листопад 2011 року 310308,00 грн та липень 2012 року 1356094,00 грн):

- № про збільшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 620616,00 грн (в тому числі за квітень 2012року в сумі 620616,00 грн по господарській операції з придбання фрез насадних);

- № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 2296679,00 грн (в тому числі за рахунок невірного переносу від`ємного значення об`єкту оподаткування попередніх звітних податкових періодів на 126863,00грн та за рахунок завищення задекларованих показників у р. 06.4 Декларації "Фінансові витрати" на 2169813,00 грн).

З акту перевірки та пояснень представників сторін у справі судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стала наявність порушень ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" вимог податкового законодавства, внаслідок яких податковим органом зменшено ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" валові витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на 2677266,00 грн по операціях з ПАТ АБ "Укргазбанк", зменшено податковий кредит по ПДВ у сумі 640630,78 грн за листопад 2011 року сформований за рахунок господарської операції з ТОВ ВКТ "Арго" та зменшено показник коригування податкового кредиту за березень 2012 року у сумі 640630,78 грн, а також зменшено податковий кредит по ПДВ за липень 2012 року у сумі 2712188,13 грн, який сформований внаслідок господарських операцій із ТОВ ВКТ "Арго".

Враховуючи зазначене та з метою встановлення правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд вважає за необхідним встановити факти, що підтверджують правомірність або неправомірність висновків податкового органу щодо завищення ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" валових витрат, які застосовуються для визначення прибутку підприємства як об'єкта оподаткування, понесених у зв'язку із використанням кредитних коштів отриманих від ПАТ АБ "Укргазбанк", а також правомірність або неправомірність віднесення сум податку на додану вартість, сплачених у зв'язку із придбанням товарів у ТОВ ВКТ "Арго", до податкового кредиту позивача податку на додану вартість.

Так, відповідно до ст.133 Податкового кодексу України платниками податку на прибуток підприємств є у тому числі суб'єкти господарювання-юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами. Згідно із пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження в Україні та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно із п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України під витратами розуміють суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником). До валових витрат не включається сума ПДВ, сплаченого у зв'язку із придбанням таких товарів, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку (ст.139 Податкового кодексу України).

Аналізуючи положення даних статей Розділу ІІІ Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що для визначення суми видатків підприємства як валових витрат, необхідно встановити: наявність належної податкової правосуб'єктності сторін; факт документального підтвердження видатків платника податку (договори, відповідно до яких придбавається товар, послуга, видаткові накладні, та інші первинні документи); встановити реальність здійснення господарських операцій, суми за якими віднесені до валових витрат та чи пов'язані зазначенні витрати із господарською діяльністю, яку здійснює платник податку.

З акту перевірки судом встановлено та не заперечувалось сторонами в ході судового розгляду, що на момент виникнення спірних правовідносин ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" володіло належною податковою правосуб'єктністю, а саме було платником податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість, а також здійснювало господарську діяльність та могло здійснювати закупівлю товару для подальшого його перепродажу з метою отримання прибутку та, окрім іншого, отримувати банківські кредити для забезпечення здійснення господарської діяльності.

Стосовно правомірності висновків податкового органу щодо порушень позивачем вимог податкового законодавства, внаслідок яких ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" завищено валові витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на 2677266,00 грн по операціях з ПАТ АБ "Укргазбанк", у зв`язку з чим було винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.02.2013 року, судом встановлено наступне.

Так, актом перевірки встановлено завищення задекларованих ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" показників у рядку 06.4 декларації "Фінансові витрати" в сумі 2677266,00 грн, в тому числі за 4 квартал 2011 року в сумі 507450,00 грн, 1 квартал 2012 року в сумі 706578,00 грн, 2 квартал 2012 року в сумі 731762,00 грн, 3 квартал 2012 року в сумі 731476,00 грн.

Згідно акту перевірки вказане завищення задекларованих показників обґрунтоване проведеним аналізом змісту кредитного договору №46/04-ю/2011 від 03.10.2011 року, укладеного між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД", змісту договору №03/10/11 від 03.10.2011 року зворотної фінансової допомоги, укладеного між ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" та засновником товариства ОСОБА_2, а також аналізом надходження та використання кредитних коштів (таблиця на сторінці 31-34 акту перевірки), відповідно до яких податковий орган зробив висновок, що нараховані відсотки за користування кредитними коштами стосовно напряму використання кредитних коштів (погашення заборгованості по отриманій фінансовій допомозі), не було використано у господарській діяльності ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД", внаслідок відсутності зв'язку з господарською діяльністю підприємства, а тому не можна вважати використанням їх у межах господарської діяльності позивача. У зв'язку із зазначеним, податковий орган вважає, що проценти за кредитами, що стосуються погашення заборгованості по отриманій фінансовій допомозі не визнаються як "інші витрати" та не підлягають включенню до витрат підприємства за даними податкового обліку платника податків.

Суд вважає такі висновки помилковими та такими, що грунтуються на неповному встановленні обставин та фактів для таких висновків та не відповідають чинному податковому законодавству, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України під господарською діяльністю розуміють, діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

До складу інших витрат, згідно з п.п.138.10.5 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України, включаються фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов'язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку). При цьому відповідно до п.138.5 ст.138 Податкового кодексу України інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

З аналізу наведеного слідує, що понесення фінансових витрат, до яких належать витрати на нарахування процентів за користування кредитами передбачає мету їх використання у господарській діяльності. В свою чергу, господарська діяльність, виходячи з аналізу п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, спрямована на отримання доходу.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) підчас здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Зазначене випливає зі змісту п.п.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, відповідно до якого розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов'язкову спрямованість будь-якої операції платника податку на отримання позитивного економічного ефекту. Якщо та або інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності, відтак, їх наслідки не підлягають відображенню в податковому обліку.

З матеріалів справи та акту перевірки судом встановлено, що 04.05.2011 року ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" укладено кредитний договір №7111КЗ з ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - ПАТ "Укрексімбанк") за умовами якого, ПАТ "Укрексімбанк" надав ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД2 кредит шляхом відкриття кредитної лінії з загальним лімітом в сумі 29,5 млн. грн на поповнення обігових коштів, з кінцевим терміном його погашення 03.05.2012 року. Кредитні кошти надані в межах погашення заборгованості за кредитним договором №7111К9 від 29.09.2010 року. Згідно п. 3.2.5 кредитного договору №7111КЗ ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД", як позичальник, за користування кредитними коштами зобов`язувалось сплатити банку проценти в розмірі 16,1 % річних. (а.с.101-121 т.1)

Використання вказаних кредитних коштів в сумі 29,5 млн. грн за період з 29.09.2010 року по 04.02.2012 року перевірено представниками філії ПАТ "Укрексімбанк" м. Чернівці (акт перевірки цільового використання кредитних коштів від 13.05.2011 року). Кредитні кошти використано у господарській діяльності ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" шляхом їх перерахування безпосередньо з позичкового рахунку на рахунки постачальників за фактично отриманий товар (а.с.97-100 т.1).

В свою чергу, 03.10.2011 року між ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" та його засновником ОСОБА_2 укладено договір №03/10/11 зворотної фінансової допомоги від 03.10.2011 року за умовами якого засновник надав фінансову допомогу в безготівковій формі в розмірі 23 млн. грн з метою погашення зобов'язання ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" по кредитному договору №7111КЗ від 04.05.2011 року, укладеного між позивачем та ПАТ "Укрексімбанк". Фінансова допомога вважається наданою з моменту поступлення грошових коштів на кредитний рахунок №321 ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" (а.с.96 т. 1).

Згідно платіжного доручення №1 від 03.10.2011 року ОСОБА_2 було перераховано на кредитний рахунок №321 ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" в ПАТ "Укрексімбанк" на погашено частини кредиту по кредитному договору №7111КЗ від 04.05.2011 року в сумі 23 млн. грн (а.с.95 т. 1).

03.10.2011 року за рахунок власних та позикових коштів ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" було в повному обсязі погашено кредитну заборгованість перед ПАТ "Укрексімбанк" в сумі 29,5 млн. грн, що виникла в попередніх роках згідно кредитних договорів №7110К9 від 29.09.2010 року та №7111КЗ від 04.05.2011 року.

03.10.2011 року між ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" та ПАТ АБ "Укргазбанк" укладено кредитний договір №46/04-ю/2011 від, відповідно до якого в період з 03.10.2011 року по 30.03.2012 року підприємству відкриту кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 23,00 млн. грн. Цільове використання (мета) кредиту: на поповнення обігових коштів. За умовами вказаного договору, ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД", як позичальник, за користування кредитними коштами зобов`язувалось сплатити банку проценти в розмірі 15 % річних (а.с.89-92 т. 1).

Відповідно до виписки по рахунку № зазначені кошти перераховані на рахунок ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД". 03.10.2011 року ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" обігові кошти в сумі 23,00 млн. грн використано з метою погашення кредиторської заборгованості перед засновником ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" ОСОБА_2 (а.с.94 т.1).

Як зазначалось вище, зазначена кредиторська заборгованість виникла, у зв'язку із реалізацією договору №03/10/11 зворотної фінансової допомоги від 03.10.2011 року, укладеного між ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" та його засновником ОСОБА_2, відповідно до якого засновник надав фінансову допомогу в безготівковій формі з метою погашення зобов'язання ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" по кредитному договору №7111КЗ від 04.05.2011 року, укладеного між позивачем та ПАТ "Укрексімбанк" (а.с.96 т.1).

Проаналізувавши вищезазначені встановлені обставини у справі суд дійшов висновку, що використання кредитних коштів отриманих згідно кредитного договору №46/04-ю/2011 від 03.10.2011 року укладеного між товариством та ПАТ АБ "Укргазбанк" було безпосередньо пов'язано з господарською діяльністю ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД", оскільки фактично припинивши використання кредитних коштів ПАТ "Укрексімбанк" в сумі 29,5млн. грн, за рахунок власних коштів і зворотної фінансової допомоги засновника ОСОБА_2, та отримавши від ПАТ АБ "Укргазбанк" кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 23,00 млн. грн, які були спрямовані на погашення кредиторської заборгованості по договору №03/10/11 зворотної фінансової допомоги від 03.10.2011 року перед засновником ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" ОСОБА_2, ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" фактично продовжував використовувати в господарській діяльності (в обороті) кошти в сумі 23,00 млн. грн і проценти за користування такими коштами сплачував ПАТ АБ "Укргазбанк" згідно умов кредитного договору №46/04-ю/2011 від 03.10.2011 року.

По своїй правовій природі використання кредитних коштів (у вигляді процентів) у відповідності до ст.1054 Цивільного кодексу України є платним, що також підтверджується вищезазначеними договорами.

При цьому суд зазначає, що аналізуючи фінансовий стан ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" на момент укладення кредитного договору №46/04-ю/2011 від 03.10.2011 року, зокрема, з довідки ПАТ "Укрексімбанк" від 07.03.2013 року №071-07/707 (а.с.52 т.3), слідує, що наявних у товариства грошових коштів не було достатньо для погашення його кредиторської заборгованості, а тому, враховуючи перехід позивача на обслуговування до іншого банку, отримання кредитних коштів з метою поповнення обігових коштів, у тому числі з метою погашення існуючої заборгованості по кредитам (перекредитування) є економічно розумним та не суперечить чинному законодавству України.

Крім того, слід зазначити, що з встановлених обставин справи слідує, що товариство, з використанням дозволених цивільним законодавством методів (кредит банку та позика фізичної особи), без необхідності виведення з господарського обороту грошових обігових коштів та уникнення в такий спосіб пов'язаних з зменшенням господарського обороту збитків, продовжив користуватися кредитними коштами у сумі 23 млн. грн під значно менший процент річної плати по кредиту і, як наслідок, отримав позитивний економічний ефект, який обраховується різницею між 16,1% річних від 23 млн. грн, які сплачувались ПАТ "Укрексімбанк", та 15% річних з цієї ж суми, що сплачувались ПАТ АБ "Укргазбанк", що в абсолютних цифрах дорівнює 253000,00 грн на рік (16,1% - 3703 тис. грн мінус 15% 3450 тис. грн дорівнює 1,1% - 253 тис. грн) та є економічно вигідним для ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД". У зв'язку із зазначеним ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" понесло витрати у вигляді сплачених процентів за використання кредитних коштів.

З наведеного суд вважає, що використання кредитних коштів мало безпосередній зв'язок з господарською діяльністю ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" та ділову мету, а отже і фінансові витрати у вигляді відсотків за користування кредитними коштами ПАТ АБ "Укргазбанк" також мають зв'язок з господарською діяльністю товариства та правомірно включені до витрат у податковому обліку.

За таких обставин, суд вважає, що податковим органом неправомірно зменшено позивачу валові витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток на 2677266,00 грн по операціям з ПАТ АБ "Укргазбанк", а тому податкове повідомлення-рішення № від 06.02.2013 року є протиправним.

Стосовно правомірності висновків податкового органу щодо порушень позивачем вимог податкового законодавства, внаслідок яких зменшено ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" податковий кредит по ПДВ у сумі 640630,78 грн за листопад 2011 року сформований за рахунок господарської операції з ТОВ ВКТ "Арго" та зменшено показник коригування податкового кредиту за березень 2012 року у сумі 640630,78 грн, а також зменшено податковий кредит по ПДВ за липень 2012 року у сумі 2712188,13 грн, який сформований внаслідок господарських операцій із ТОВ ВКТ "Арго" та у зв`язку з чим винесено податкові повідомлення-рішення від 06.02.2013 року № та № суд зазначає наступне.

Щодо зменшення ДПІ податкового кредиту по ПДВ у сумі 640630,78 грн за листопад 2011 року сформованого за рахунок господарської операції з ТОВ ВКТ "Арго" та зменшення показника коригування податкового кредиту за березень 2012 року у сумі 640630,78 грн, судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Податок на додану вартість за своєю економічною суттю відноситься до непрямих податків, тобто його сума включається у вартість товарів (робіт, послуг) що поставляються продавцем. Порядок обчислення та сплати податку на додану вартість регламентується розділом V Податкового кодексу України (статті 180 - 211).

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковим кредитом є сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

При постачанні товарів (робіт, послуг), що згідно із ст.185 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування даним податком, фактично суму податку сплачує покупець товару (роботи, послуги), оскільки вона включена у вартість предмета поставки, однак, юридично обов'язок сплати ПДВ покладено на продавця таких товарів (робіт, послуг).

Згідно п.п. а ч.1 п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно п.п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цій, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою встановленою п.193.1 ст.193 цього кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит є дата отримання податкової накладної або дата списання коштів з банківського рахунку платника податків в оплату товарів.

При цьому п.п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України чітко встановлено, що право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.

З аналізу наведеної норми слідує, що право платника податку на отримання податкового кредиту виникає у разі придбання або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

При цьому суд зазначає, що наявність у позивача належно оформлених документів, які відповідно до Податкового кодексу України необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, і сплата позивачем вартості товару з податком на додану вартість є обов'язковими, але не вичерпними підставами для висновку про правомірне декларування податкового кредиту. Для встановлення обґрунтованості декларування платником податку податкового кредиту суду необхідно встановити також наступні обставини: реальність здійснення господарських операцій, суми за якими віднесені до податкового кредиту; наявність у продавців товарів, робіт (послуг), які видавали податкові накладні, спеціальної податкової правосуб'єктності; віднесення до складу податкового кредиту лише сум, сплачених (нарахованих) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), що підлягають використанню у господарській діяльності платника податку.

Так, судом встановлено, що ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" та його постачальник ТОВ ВКТ "Арго" на момент здійснення досліджених господарських операцій володіли спеціальною податковою правосуб'єктністю, зокрема, були платниками ПДВ, що в свою чергу надавало право формувати податковий кредит, зокрема, за рахунок господарських операцій з купівлі-продажу товару.

Відповідно до висновків акту перевірки позивачем завищено суму податкового кредиту в розмірі 640630,78 грн за листопад 2011 року та завищено задекларовані показники у рядку 16 Декларацій "коригування податкового кредиту" в березні 2012 року в сумі 640630,78 грн.

Враховуючи зазначене, податковим органом в акті перевірки зроблено висновок про заниження позивачем ПДВ за листопад 2011 року в сумі 640631,00 грн та заниження ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів (р. 23.2 Декларації) за квітень 2012 року в сумі 620616,00 грн.

Суд вважає такі висновки податкового органу неправомірними, виходячи із наступного.

Так, відповідно до акту перевірки, за даними бухгалтерського обліку ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" відображено господарські операції з придбання у ТОВ ВКТ "Арго" в листопаді 2011 року товарів (фрез насадних) на загальну суму 3843784,75 грн, в тому числі ПДВ 640630,78 грн.

Придбання товарів підтверджено договором поставки №11/0313 від 01.11.2011 року (а.с.133-134 т.1), належним чином оформленими видатковими (а.с.177-210 т.1) та податковими накладними (211-240 т.1). ПДВ в сумі 640630,78 грн включено підприємством до податкового кредиту по декларації з ПДВ за листопад 2011 року. Відповідно до наданих у судовому засіданні представниками сторін пояснень зазначена операція документально оформлена вірно, будь-яких зауважень до первинних документів, у тому числі і до оформлених податкових накладних у податкового органу відсутні.

Придбані ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" у ТОВ ВКТ "Арго" товари, з моменту їх придбання, були передані ТОВ ВКТ "Арго" на відповідальне зберігання на підставі договору відповідального зберігання №11/0311 від 01.11.2011 року (а.с.138-139 т.1), що підтверджено належним чином оформленими актами передачі-приймання майна в листопаді 2011 року (а.с.144-176 т.1). При цьому суд зазначає, що згідно дослідженням у судовому засіданні оборотно-сальдових відомостей та картки рахунку 281, встановлено, що придбаний у ТОВ ВКТ "Арго" товар був оприбуткований відповідно до правил ведення бухгалтерського обліку (а.с.56-57 т.3).

Відповідно до пояснень представника позивача, зазначений товар мав бути у подальшому перепроданий іншим суб'єктам господарювання, що не суперечить господарській діяльності позивача.

У березні 2012 року ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" повернуло ТОВ ВКТ "Арго" придбані в листопаді 2011 року товари (фрези насадні) в тій самій кількості та вартості, у зв'язку із чим позивачем були оформлені видаткові накладні на повернення товарів (а.с.21-49 т.2), а ТОВ ВКТ "Арго" були оформлені накладні на повернення товарів з відповідального зберігання та видаткові накладні на повернення придбаного товару (а.с.242-250 т.1, 1-20 т.2) та розрахунки-коригування до раніше виписаних податкових накладних (а.с.56-111 т.2).

Згідно пояснень представника позивача даний факт мав місце у зв'язку із неможливістю реалізувати товар. При цьому суд зазначає, що відповідно до положень Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зазначена операція не суперечить положенням розділу V ПК України та безпосередньо ним передбачена, зокрема, п.192.1. ст.192 Податкового кодексу України якого встановлено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, з урахуванням зазначених положень Цивільного кодексу України та розділу V ПК України у даному випадку ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" та ТОВ ВКТ "Арго" самостійно вирішили та могли вирішити питання щодо повернення товару.

Судом з матеріалів справи встановлено та не заперечувалось представниками сторін, що внаслідок повернення товарів та відповідно до отриманих розрахунків-коригувань до раніше отриманих податкових накладних ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" відобразило коригування податкового кредиту по ПДВ в сумі 640630,78 грн по декларації за березень 2012 року.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 198.3 ст.198 ПК податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку і Податкове законодавство не пов'язує дату виникнення податкового кредиту з вартості придбаних товарів з датою початку використання цих товарів в господарській діяльності платника податку. Наявність належним чином оформленої податкової накладної, підтвердження проведення розрахунків між контрагентами, наявність видаткових накладних та належне відображення господарської операції в бухгалтерському та податковому обліку є достатньою підставою для віднесення відповідних сум до складу податкового кредиту.

Операції з придбання та повернення товару (фрез фасадних) були відображені в бухгалтерському та податковому обліку ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" відповідно до належним чином оформлених первинних документів, що фактично призвело до реальних змін в структурі активів та зобов'язань підприємства в листопаді 2011 року та березні 2012 року.

Крім того слід зазначити, що відповідно до матеріалів справи, зокрема, акту перевірки та пояснень представника відповідача перевіркою фактів відхилень між сумами податкового кредиту по ПДВ ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" та зобов'язаннями з ПДВ ТОВ ВКТ "Арго" не встановлено, а також не встановлено порушень порядку виписки та порядку реєстрації в Єдиному податковому реєстрі податкових накладних ТОВ ВКТ "Арго" та розрахунків коригувань до них. При цьому слід зазначити, що Державний бюджет від цієї операції втрат не зазнав.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем неправомірно зменшено позивачу податковий кредит по ПДВ у сумі 640630,78 грн за листопад 2011 року та неправомірно зменшено показник коригування податкового кредиту за березень 2012 року у сумі 640630,78 грн.

Щодо зменшення перевіркою податкового кредиту по ПДВ за липень 2012 року в сумі 2712188,13 грн по операціях з ТОВ ВКТ "Арго" судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Так, відповідно до акту перевірки ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" завищено суму податкового кредиту за липень 2012 року в розмірі 2712188,13 грн, оскільки ним не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права, а саме придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності. Крім цього, згідно акту перевірки, позивачем фактично не було отримано придбаний у ТОВ ВКТ "Арго" товар, у зв'язку із чим він не мав право за його рахунок формувати податковий кредит по ПДВ за липень 2012 року в розмірі 2712188,13 грн.

Суд вважає зазначений висновок податкового органу обґрунтованим, виходячи із наступного.

Так, будь-яка реальна господарська операція між суб'єктами господарювання є активною дією, яка спричиняє реальні зміни в структурі активів та зобов'язань підприємств. Для зміни активів підприємства первинним є реальна господарська операція, а вторинним її документальне відображення, тобто облік.

Дослідженням у судовому засіданні письмових доказів, перелік яких також наведений в акті перевірки, а саме податкових та видаткових накладних, актів передачі-приймання майна, зміст договору поставки товарів та договору відповідального зберігання майна, встановлено, що документально витрати та податковий кредит по ПДВ ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" на придбання товарів (оснащення, зап. частин, металовиробів в асортименті) у ТОВ ВКТ "Арго" відображено в бухгалтерському та податковому обліку на підставі належним чином оформлених та підписаних уповноваженою на те особою податкових накладних, що і не заперечується представниками сторін.

Згідно договору поставки №11/0313 від 01.11.2011 року, з урахуванням додаткової угоди №1/12 від 31.07.2012року про внесення змін до Договору поставки №11/0313 від 01.11.2011року (а.с.136 т.1) ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" 31.07.2012 року придбало у ТОВ ВКТ "Арго" товари (оснащення, зап. частини, металовироби в асортименті) на загальну суму 16273128,79 грн, в тому числі ПДВ 2712188,13 грн. Придбання вказаних товарів задокументовано належним чином оформленими та підписаними видатковими та податковими накладними (а.с.113-157 т.2), відповідно до яких ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" сформовано податковий кредит по ПДВ в сумі 2712188,13 грн по декларації з ПДВ за липень 2012 року.

Придбані позивачем товари були передані 31.07.2012 року на відповідальне зберігання ТОВ ВКТ "Арго" згідно договору відповідального зберігання №11/0311 від 01.11.2011 року, що підтверджено оформленими актами передачі-приймання майна на відповідальне зберігання (158-177 т.2).

Операції з придбання товарів були відображені в бухгалтерському обліку ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" відповідно первинних документів, що призвело до реальних змін в структурі активів та зобов'язань підприємства в липні 2012 року, зокрема внаслідок оприбуткування товарів збільшилась вартість активів (запасів) товариства по рахунку 281 "Товари на складі" (а.с.53-55 т.3) та зменшилась дебіторська заборгованість ТОВ ВКТ "Арго" на 16273128,79 грн по рахунку 631.

Перевіркою не встановлено фактів відхилень між сумами податкового кредиту по ПДВ ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" та зобов'язаннями з ПДВ ТОВ ВКТ "Арго", які співставляються програмним продуктом "Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України", а також не встановлено порушень порядку виписки та порядку реєстрації в Єдиному податковому реєстрі податкових накладних ТОВ ВКТ "Арго". Також, згідно з поясненнями представника податкового органу, не встановлено розбіжностей з даними бухгалтерського та податкового обліку ТОВ ВКТ "Арго", що також підтверджується довідкою Хотинської міжрайонної ДПІ Чернівецької області "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "Арго" документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.10.2011 року по 31.09.2012року» від 29.12.2012рку №39/2200/22836526 (а.с.64-67 т.3).

На вимогу ДПС у Чернівецькій області (лист від 18.12.2012 року вих.№6311/22-109 "Щодо проведення інвентаризації" (а.с.122 т.1) провести в присутності представників ДПС у Чернівецькій області інвентаризацію фактичної наявності обладнання, запчастин та комплектуючих, придбаних в липні 2012 року вартістю 16273128,79 грн, 16.01.2013 року комісією у складі працівників ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД", за участю представників ТОВ ВКТ "Арго" та відповідачем було розпочато проведення інвентаризації майна за місцем його збереження на складі за адресою м. Хотин, вул. Незалежності, 49 "А", яка не була проведена до кінця, у зв'язку із не допуском 17.01.2013 року до приміщень.

Разом з тим, обґрунтовуючи свою позицію, податковий орган посилається на рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.03.2013 року №926/82/13-г, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2013 року №926/82/13-г (а.с.22-24 т. 4) та постановою Вищого господарського суду України від 10.12.2013 року №926/82/13-г (а.с.25-28) та на лист - відповідь керуючого філією ПАТ "Укрексімбанк" від 03.12.2012 року за №071-03/4127, відповідно до якого заперечується факт наявності у ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" майнових прав на майно (товар), що знаходиться на відповідальному зберіганні ТОВ ВКТ "Арго" за адресою Чернівецька область, вул. Незалежності, 49 "А", оскільки зазначене майно не може належати позивачу, так як воно було невід'ємною частиною єдиного майнового комплексу, який перейшов у власність ПАТ "Укрексімбанк" відповідно до свідоцтва на право власності, виданого приватним нотаріусом Хотинського нотаріального округу ОСОБА_3 від 31.05.2012 року.

Так, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 29.03.2013 року №926/82/13-г, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2013 року №926/82/13-г (а.с.22-24 т.4) та постановою Вищого господарського суду України від 10.12.2013 року №926/82/13-г (а.с.25-28 т.4) відмовлено в задоволенні позову ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" до ТОВ ВКТ "Арго" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про витребовування майна з чужого незаконного володіння.

Предметом розгляду Господарським судом Чернівецької області справи №926/82/13-г було витребовування ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" від ТОВ ВКТ "Арго" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" придбаного у липні 2012 року майна згідно договору поставки №11/0313 від 01.11.2011 року, яке в подальшому було передано ТОВ ВКТ "Арго" 31.07.2012 року ТОВ ВКТ "Арго" на відповідальне зберігання ТОВ ВКТ "Арго" згідно договору відповідального зберігання №11/0311 від 01.11.2011 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.12.2013 року №926/82/13-г встановлено, що Господарський суд Чернівецької області у своєму рішенні від 29.03.2013 року №926/82/13-г врахувавши наявність набравшого законної сили рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.02.2010 року у справі №9/13 (а.с.106-115 т.3), частково зміненого постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.03.2011 року №9/13 (а.с.116-124 т. 3) про задоволення позову ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" зі стягнення з ТОВ ВКТ "Арго" - 767577927,21 грн боргу шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - єдиний майновий комплекс ТОВ ВКТ "Арго", виходив з того, що позивач (ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД") не довів належними та допустимими доказами, що він є власником спірних товарно-матеріальних цінностей на суму 16273128,79 грн придбаних у ТОВ ВКТ "Арго", який не мав законних підстав їх відчужувати за договором поставки №11/0313 від 01.11.2011 року (із змінами і додатками) ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД", оскільки не був їх власником. Встановлено, що позивач (ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД") не мав законних підстав впослідуючому передавати на підставі договору відповідального зберігання №11/0311 від 01.11.2011 року (зі змінами та додатками) за актами приймання майна відповідачу (ТОВ ВКТ "Арго") на відповідальне зберігання.

Крім того, в постанові Вищого господарського суду України від 10.12.2013 року №926/82/13-г вказано, що Львівський апеляційний господарський суд у своїй постанові від 13.06.2013 року №926/82/13-г, в порушення ст. 658 ЦК України, дійшов помилкових висновків, щодо наявності у позивача з 31.07.2012 року права власності на спірне майно на підставі підписаних видаткових накладних до договору поставки, тоді як вказане оспорюване майно було реалізоване 28.04.2012 року з прилюдних торгів ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на виконання набравшого законної сили рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.02.2010 року у справі №9/13 (а.с.106-115 т.3), частково зміненого постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.03.2011 року (а.с.116-124 т. 3) про звернення стягнення на предмет іпотеки - єдиний майновий комплекс ТОВ ВКТ "Арго", що не вплинуло на результат перегляду оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку.

Враховуючи ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини встановлені судовим рішенням в господарській справі, які не підлягають доказуванню в силу ч.1 ст.72 КАС України, свідчать про відсутність з 31.07.2012 року у ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" права власності на придбані у ТОВ ВКТ "Арго" товарно-матеріальні цінності на суму 16273128,79 грн, оскільки останнє було реалізоване 28.04.2012 року з прилюдних торгів ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", що, в свою чергу, свідчить про відсутність права віднесення позивачем сум витрат на такі товарно-матеріальні цінності та формування податкового кредиту.

За таких обставин, суд вважає, зменшення податковим органом податкового кредиту по ПДВ за липень 2012 року в сумі 2712188,13 грн по операціях з ТОВ ВКТ "Арго" є правомірним.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів належним чином правомірність всіх спірних рішень, в той час як позивач надав достатні та належні докази зворотного.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях підлягають частковому задоволенні, а саме щодо:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.03.2013року про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 2296679,00 грн;

- визнання протиправним та скасування податкового рішення-повідомлення № від 06.02.2013року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 620616,00грн, в тому числі за листопад 2011 року та за штрафними (фінансовими) санкціями - 310308,00 грн, в тому числі за листопад 2011 року - 310308,00 грн;

- визнання протиправним та скасування податкового рішення-повідомлення № від 06.02.2013року про збільшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 620616,00 грн, в тому числі за квітень 2012 року - 620616,00 грн (по господарській операції з придбання фрез насадних).

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 06.02.2013 року № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 2296679,00грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 06.02.2013 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 930924,00 грн, в тому числі основний платіж - 620616,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 310308,00 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 06.02.2013 року № про збільшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 620616,00 грн.

5. Стягнути з Державного бюджету України користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Боянівка Імпекс ЛТД" (вул. Миколаївська, буд. 36 «Н», м. Чернівці, Чернівецька область, ) судовий збір відповідно до частини задоволених вимог в сумі 1529 (одна тисяча п`ятсот двадцять дев`ять) грн 20 коп, сплаченого відповідно до платіжного доручення №124 від 15.02.2013року.

6. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.О. Григораш

Постанова в повному обсязі складена 11 березня 2015 року