Справа № 308/7882/14-а
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7882/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2015 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Товтін Г.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Головнич Ю.Ю.

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Посилається на те, що 20.03.2014 р. Державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області, без повідомлення його про проведення перевірки, без його участі при даній перевірці та без відібрання в нього пояснень, складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, в результаті якої встановлено, що нібито він використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів, на якій розташоване власне нерухоме майно. До перевірки додатково надано кадастровий план частини земельної ділянки ОСОБА_4, розроблений ДП «Закарпатський геодезичний центр», згідно якого частина нерухомого майна (сходи), які належать ОСОБА_1, розташовані на частині земельної ділянки площею 0.0002 га, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 Таким чином, відповідач дійшов висновку, що він самовільно зайняв частину земельної ділянки площею 0.0002 га із земель ОСОБА_4, чим порушив вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України та тягне за собою адміністративну відповідальність за ст. 53-1 КУпАП.

20.03.2014 р. Державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області, без повідомлення його про проведення перевірки, без його участі при даній перевірці та без відібрання в нього пояснень, винесено припис, з якого вбачається, що при перевірці додержання вимог земельного законодавства, при використанні ОСОБА_1 (молитовний будинок) земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1, встановлено, що при використанні земельної ділянки для обслуговування молитовного дому, який розташований в АДРЕСА_1, самовільно зайнято частину земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 Також, як зазначено в приписі, даний факт є порушенням вимог земельного законодавства, відповідальність за яке передбачена ст. 211 Земельного кодексу України та тягне за собою адміністративну відповідальність за ст. 53-1 КУпАП. Згідно припису приписано усунути порушення вимог земельного законодавства, звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею (якою саме площею в приписі не вказано). При цьому, як вбачається з припису, про виконання даного припису зобов'язано повідомити до 20.04.2014 р. та вказано, що в разі його невиконання він буде притягнутий до адміністративної відповідальності. Вказаний припис йому не надіслано. Не чекаючи 20.04.2014 р., відповідач 20.03.2014 р. виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за те, що нібито він самовільно зайняв частину земельної ділянки ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 та визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 53-1 КУпАП і накладено стягнення 170 грн. Вказана постанова йому не надіслана, про її існування раніше відомо не було, а підпис в постанові, що нібито він її отримав 20.03.2014 р. йому не належить.

Вважає постанову Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області від 20.03.2014 р. № 0000306 про накладення на нього, ОСОБА_1, адміністративного стягнення протиправною, такою, що порушує його права і охоронювані законом інтереси, оскільки покладає на нього адміністративну відповідальність при відсутності його вини, така винесена з грубим порушенням чинного законодавства. Жодного адміністративного правопорушення він не вчиняв. Так, відповідач не повідомив його про проведення перевірки, провів її без його участі та не відібрав у нього пояснення. Відповідач не повідомив про проведення перевірки та не відібрав пояснення у співвласниць молитовного дому, при тому, що перевірка стосувалася і складової частини їх нерухомого майна - сходи молитовного дому. Земельна ділянка, на якій розташовані сходи ОСОБА_4 не належить, вона захопила частину земельної ділянки, якою користується релігійна організація, як і самовільно захопила прибудинкову територію та незаконно встановила паркан, чим перегородила прихожанам молитовного дому центральний вхід. Це свідчить про те, що посадові особи, відповідальні за винесення оскаржуваної ним постанови, на адресу АДРЕСА_1, не виїжджали. Сходи молитовного дому по АДРЕСА_1, наявні з 90-х років. Державний акт на право користування земельною ділянкою громада отримала ще в 1996 році, тому ОСОБА_1 ніяк не міг вчинити порушення відносно ОСОБА_4 Відповідачем при винесені оскаржуваної постанови не дотримано положення ст. 280 КУпАП та грубо порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Таким чином, відповідач не надав належну об'єктивну оцінку обставинам справи, не врахував обставини, що свідчать про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення та неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності та наклав на нього штраф.

Просить поновити йому в порядку ст. 289 КУпАП строк на оскарження постанови як такий, що пропущений ним з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову ним було отримано лише 11.06.2014 р., після надіслання та отримання відповіді на адвокатський запит, визнати протиправною та скасувати постанову Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області від 20.03.2014 р. № 0000306 про накладення на нього, ОСОБА_1, адміністративного стягнення.

Позивач та його адвокат в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві та просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових або службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони на підставі в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до постанови завідувача сектору контролю родючості ґрунтів Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області Матьовка Є.І. від 20.03.2014 р. № 0000306 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП і на нього накладено адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 гривень за те, що як зазначено в тексті постанови, він самовільно зайняв частину земельної ділянки ОСОБА_4 в АДРЕСА_1.

Вказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 00000368 від 20.03.2014 р., у якій зазначено, що при перевірці дотримання вимог земельного законодавства при використанні ОСОБА_1 земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1, встановлено, що 20.03.2014 р. самовільно зайнято частину земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, розташованої в АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 53-1 КУпАП адміністративній відповідальності за цією статтею підлягають особи, винні у самовільному зайнятті земельної ділянки.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на позивача ці вимоги закону відповідачем не дотримані.

Зокрема, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні жодні належні і допустимі докази, які б спростовували доводи позивача і вказували на самовільне зайняття ним земельної ділянки. Постанова про накладення адміністративного стягнення від 20.03.2014 р. містить тільки узагальнюючий виклад суті правопорушення без зазначення конкретних протиправних дій з боку позивача.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідачем в даній справі не доведено правомірності оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що за наведених обставин оскаржувана постанова не може залишатися в силі, а тому позов слід задовольнити і постанову Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області від 20.03.2014 р. № 0000306 про накладення на ОСОБА_1 за ст. 53-1 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. визнати протиправною і скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

У відповідності до ст. 102 КАС України суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом, оскільки такий останнім пропущено з поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 10, 71, 102, 159-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 53-1, 280, 289, 293 ч. 1 п. 3 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Строк позовної давності для звернення до суду ОСОБА_1 поновити.

Постанову Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області від 20 березня 2014 року № 0000306 про накладення на ОСОБА_1 за ст. 53-1 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. визнати протиправною і скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуюча Сарай А.І.