Справа № 21-26а15
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Кривенка В.В.,
суддів:Волкова О.Ф., Гриціва М.І., Коротких О.А., Кривенди О.В., Маринченка В.Л., Панталієнка П.В., Прокопенка О.Б., Самсіна І.Л., Терлецького О.О., -
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом дочірнього підприємства компанії «Палма Груп С.А.» (Швейцарія) «Торговий дім «ПАЛЬМІРА» (далі - Підприємство) до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України (далі - Митниця), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дій, скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та рішення про коригування митної вартості товарів та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Підприємство звернулося до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просило визнати протиправними дії Митниці щодо коригування митної вартості товарів, скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 10 лютого 2014 року № 500060006/2014/00008 (далі - картка відмови) та рішення про коригування митної вартості товарів від 10 лютого 2014 року № 500060006/2014/000004/1 (далі - рішення), зобов'язати повернути Підприємству з Державного бюджету України надмірно сплачені кошти у розмірі 255 684 грн 21 коп.

На обґрунтування позовних вимог Підприємство зазначило, що Митниця неправомірно застосувала другорядний метод визначення митної вартості товару, оскільки воно надало весь перелік документів, передбачений законодавством, та додаткові документи.

Одеський окружний адміністративний суд постановою від 6 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2014 року, позов задовольнив частково: скасував картку відмови та рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 30 жовтня 2014 року рішення судів попередніх інстанцій залишив без змін.

У заяві про перегляд судових рішень Верховним Судом України Митниця, посилаючись на неоднакове застосування касаційним судом частини третьої статті 53, частини п'ятої, пунктів 2, 3 частини шостої статті 54, частини першої статті 55 Митного кодексу України (далі - МК), просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 30 жовтня 2014 року та ухвалити нове судове рішення.

На обґрунтування заяви додано ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 серпня 2013 року та 5 лютого 2014 року №№ К/800/13142/13, К/800/31520/13 відповідно).

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на нижченаведене.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду України.

У справі, що розглядається, Вищий адміністративний суд України зазначив, що митний орган у рішенні про коригування митної вартості не вказав, яку саме розбіжність в ціні товару він виявив, не встановив наявність застережень, передбачених у частині першій статті 58 МК, що виключали б можливість застосування основного методу визначення митної вартості товарів. А витребувані Митницею з посиланням на пункт 6 контракту додаткові документи (зокрема, сертифікати якості та сертифікат аналізу, які не надані декларантом) не впливають на розрахунок митної вартості товару.

Водночас у справах, на рішення в яких посилається Митниця, обґрунтовуючи наявність різного правозастосування, підставами для визнання правомірними рішень митних органів про визначення митної вартості за іншим, ніж зазначив декларант, методом, стало доведення у ході судового розгляду зазначеними органами наявності у них обґрунтованого сумніву щодо правильності заявленої декларантами митної вартості товару та ненадання на вимогу митних органів документів для підтвердження такої вартості.

Отже, ухвалення судом касаційної інстанції різних за змістом судових рішень стало наслідком встановлення різних обставин справ, тому підстав для висновку про неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах немає.

Ураховуючи те, що обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, керуючись частиною першою статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви Південної митниці Міністерства доходів і зборів України відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кривенко
Судді: О.Ф. Волков М.І. Гриців
О.А. Коротких О.В. Кривенда
В.Л. Маринченко П.В. Панталієнко
О.Б. Прокопенко І.Л. Самсін
О.О. Терлецький