Справа № 815/2260/13-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2260/13-а

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької І.О.

- Стас Л.В.

за участю секретаря - Разінкіної Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Світоч-К» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Світоч-К» до Державного агенства рибного господарства України, Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства, Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Одеській області, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «КПЛ-ЛТД», про визнання протиправними дій та скасування режиму спеціалізованого товарного рибного господарства,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Світоч-К» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправними дії відповідачів щодо погодження та затвердження режиму спеціалізованого товарного рибного господарства на Кричунівському ставку №1 (загальною площею 58,8га), розташованого на території с. Олександрівка (Кричуново) Любашівського району Одеської області, для Товариства з обмеженою відповідальністю «КПЛ-ЛТД» та скасувати зазначений режим.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є користувачем Кричунівського ставка №1 загальною площею 68,49 га на підставі рішень Кричунівської сільської ради №140-V та №141-V від 24.03.2010 року, якими надано згоду на оренду земельних ділянок в довгострокову оренду терміном на 25 років для рибогосподарських потреб в с. Кричунове у межах території Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області в межах населеного пункту. Позивач зазначає, що на підставі зазначених рішень між Кричунівською сільською радою та КП «Світоч-К» 21.06.2010 року було укладено договори оренди водного об'єкту, які зареєстровані у державному реєстрі земель у встановленому законом порядку.

Водночас відповідачами 27.05.2010 року було погоджено та затверджено режим спеціалізованого товарного рибного господарства на Кричунівському ставку №1 (загальною площею 58,8 га) розташованого на території с. Олександрівка (Кричуново) Любашівського району Одеської області, яким визначено ТОВ «КПЛ-ЛТД» як користувачу, одноосібне право на вилучення водних біоресурсів у Кричунівському ставку №1.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Світоч-К», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі з'ясовано, що ТОВ «КПЛ-ЛТД» був отриманий режим ведення спеціалізованого товарного рибного господарства на Кричунівському ставку №1 (загальною площею 58,8га), розташованому на території с. Олександрівка (Кречуново) Любашівського району Одеської області, який 19.03.2010 року погоджено Західно-Чорноморським басейновим управлінням охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства, 02.04.2010 року - Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Одеській області, а 27.05.2010 року затверджено Державним комітетом рибного господарства України.

Відповідно до зазначеного режиму право здійснення природокористування на Кричунівському ставку №1 закріплене за ТОВ «КПЛ-ЛТД» терміном на 4 роки до 31.12.2014 року.

Судом також встановлено, що рішеннями Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області №140-V та №141-V від 24.03.2010 року КП «Світоч-К» були надані в довгострокову оренду на 25 років земельні ділянки загальною площею 17,74 га та 50,75 га для рибогосподарських потреб у с. Кричунове у межах території Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області.

21.06.2010 року між Кричунівською сільською радою Любашівського району Одеської області (орендодавець) та Комунальним підприємством «Світоч-К» (орендар) було укладено договори оренди землі, відповідно до умов яких орендодавець надав, а орендар прийняв у платне користування земельні ділянки площею відповідно 17,74га та 50,75га для рибогосподарських потреб із земель с. Кричунове Любашівського району Одеської області. Зазначені договори зареєстровані в Державному реєстрі земель 22.06.2010 року.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Любашівського районного суду Одеської області від 22.03.2013 року у справі №1518/1386/2012, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 року, скасовано рішення Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області №140-V та №141-V від 24.03.2010 року, визнано протиправними дії Кричунівської сільської ради в особі її голови - Маслової Світлани Дем'янівни щодо ухвалення зазначених рішень, отже оскаржуваний режим спеціалізованого товарного рибного господарства ніяким чином прав позивача не порушує.

До того ж суд зазначив, що договори оренди землі КП «Світоч-К» від 21.06.2010 року були зареєстровані у Любашівському районному відділі Одеської регіональної філії «Центр ДЗК» лише 22.06.2010 року і саме з цієї дати у позивача виникло право користування вказаними земельними ділянками, в той час як оскаржуваний Режим був погоджений, затверджений та виданий ТОВ «КПЛ-ЛТД» уповноваженими посадовими особами відповідачів відповідно 19.03.2010 року, 02.04.2010 року та 27.05.2010 року, що надавало ТОВ «КПЛ-ЛТД» принаймні з 27.05.2010 року приступити до промислового використання ставку.

За висновком суду першої інстанції, погоджений Режим для ТОВ «КПЛ-ЛТД» відповідає вимогам законодавства, зокрема, ст.7 Закону України «Про тваринний світ», постанові Кабінету Міністрів України від 28.04.1996 р. №1192 «Про затвердження Тимчасового порядку ведення рибного господарства i здійснення рибальства», Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих pecypciв та їx використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженій наказом Державного комітету рибного господарства України від 28.01.2008 року №64/14755.

Проте колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Державний комітет рибного господарства України (Держкомрибгосп), відповідно до Положення про Державний комітет рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2007 р. N 42 (яке діяло на момент видачі оскаржуваного режиму), є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики.

Держкомрибгосп забезпечує проведення державної політики у галузі рибного господарства і рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів.

Основними завданнями Держкомрибгоспу є, зокрема, здійснення державного управління, регулювання та контролю у сфері охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів.

В свою чергу, відповідно до ст.17 Закону України "Про тваринний світ" (в редакції, яка діяла на момент затвердження спірного режиму) до спеціального використання об'єктів тваринного світу належать усі види використання тваринного світу (за винятком передбачених законодавством випадків безоплатного любительського і спортивного рибальства у водних об'єктах загального користування), що здійснюються з їх вилученням (добуванням, збиранням тощо) із природного середовища.

Спеціальне використання об'єктів тваринного світу в порядку ведення мисливського і рибного господарства здійснюється з наданням відповідно до закону підприємствам, установам, організаціям і громадянам права користування мисливськими угіддями та рибогосподарськими водними об'єктами.

Спеціальне використання об'єктів тваринного світу здійснюється лише за відповідними дозволами чи іншими документами, що видаються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ця вимога поширюється також на власників чи користувачів земельними ділянками, на яких перебувають (знаходяться) об'єкти тваринного світу.

Аналізуючи положення наведеної правової норми, колегія суддів приходить до висновку, що обов'язковою умовою надання дозволу на спеціальне використання об'єктів тваринного світу в порядку ведення мисливського і рибного господарства є отримання підприємствами, установами, організаціями і громадянами права користування мисливськими угіддями та рибогосподарськими водними об'єктами.

Застереженням законодавця щодо надання режиму спеціального використання об'єктів тваринного світу лише тим підприємствам, установам, організаціям і громадянам, які мають право користування рибогосподарськими водними об'єктами кореспондують і положення п.17 постанови КМ України від 28.09.1996 року № 1192 "Про затвердження Тимчасового порядку здійснення рибного господарства і здійснення рибальства" (яка діяла на момент видачі оспорюваного режиму), відповідно до якого переважне право на одержання дозволів на спеціальне використання водних живих ресурсів мають:

користувачі, що здійснюють добування водних живих ресурсів, які внаслідок виникнення надзвичайних екологічних ситуацій (задуха, різке падіння рівня води тощо) перебувають під загрозою загибелі або збереження яких у природному середовищі неможливе;

користувачі, які здійснюють заходи із штучного відтворення водних живих ресурсів у порядку, встановленому за погодженням з органами Мінрибгоспу і Мінекобезпеки;

спеціалізовані рибогосподарські підприємства та організації, які здійснюють добування водних живих ресурсів у порядку виконання державних замовлень;

науково-дослідні та інші установи і організації, які здійснюють вилов водних живих ресурсів з метою виконання наукових програм;

користувачі, які традиційно здійснюють спеціальне використання водних живих ресурсів.

Тобто, до відповідних органів, уповноважених чинним законодавством надавати режим спеціального використання об'єктів тваринного світу в порядку ведення рибного господарства, можуть звертатися лише ті підприємствам, установи, організації і громадяни, які в установленому законом порядку вже набули право користування рибогосподарськими водними об'єктами.

Відповідно до ч.2 ст.48 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Згідно ст.51 Водного кодексу України у користування на умовах оренди водні об'єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Передача орендарем права на оренду водного об'єкта (чи його частини) іншим суб'єктам господарювання забороняється.

Орендодавцями водних об'єктів (їх частин) місцевого значення є Верховна Рада Автономної Республіки Крим і обласні Ради.

Окремі повноваження щодо надання водних об'єктів (їх частин) місцевого значення в користування Верховна Рада Автономної Республіки Крим та обласні Ради можуть передавати відповідним органам виконавчої влади на місцях чи іншим державним органам.

Орендодавцями водних об'єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації.

Розподіл повноважень щодо передачі водних об'єктів загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

Умови, строки і збір за оренду водних об'єктів (їх частин) визначаються в договорі оренди за згодою сторін.

Виходячи з системного аналізу положень Земельного та Водного кодексів України, колегія суддів вважає, що відносини оренди земельної ділянки водного фонду та щодо оренди водного об'єкту не є тотожними та регулюються різними нормативно-правовими актами. Зокрема, правовідносини щодо укладання договору оренди земельної ділянки водного фонду регулюються Земельним кодексом України, в той час як правовідносини щодо договору оренди водних об'єктів регулюються ст.51 Водного кодексу України.

Таким чином, необхідною умовою користування водоймою є наявність у користувача договору оренди землі водного фонду та договору оренди водного об'єкту, які у ТОВ "КПЛ-ЛТД" на момент видачі відповідачами режиму ведення спеціалізованого товарного рибного господарства на Кричунівському ставку №1 були відсутні.

Згідно ст.26 Закону України "Про тваринний світ" підприємствам, установам, організаціям і громадянам у порядку спеціального використання об'єктів тваринного світу надається право ведення промислового рибальства, включаючи промисел водних безхребетних на промислових ділянках рибогосподарських водних об'єктів та континентальному шельфі України.

До рибогосподарських водних об'єктів належать усі поверхневі, територіальні і внутрішні морські води, які використовуються (можуть використовуватися) для промислового добування, вирощування чи розведення риби та інших об'єктів водного промислу або мають значення для природного відтворення їх запасів, а також виключна (морська) економічна зона та акваторія у межах континентального шельфу України.

Перелік промислових ділянок рибогосподарських водних об'єктів (їх частин) визначається Кабінетом Міністрів України.

Підприємства, установи, організації і громадяни, яким надано в користування рибогосподарські водні об'єкти (їх частини), для ведення промислового рибальства, включаючи промисел водних безхребетних, зобов'язані дотримуватися вимог, передбачених статтею 34 цього Закону, а також здійснювати інші заходи, що забезпечують поліпшення екологічного стану водних об'єктів і умов відтворення рибних запасів, та утримувати в належному санітарному стані прибережні захисні смуги в місцях здійснення промислового рибальства.

Як встановлено колегією суддів, матеріали справи не містять будь-яких доказів, що зазначений водний об'єкт включений КМ України до переліку промислових ділянок рибогосподарських водних об'єктів (їх частин), отже відповідачами не підтверджено наявність в них права надавати дозвіл на спеціальне використання об'єктів тваринного світу Кричунівського ставка.

До того ж, як встановлено колегією суддів, ТОВ "КПЛ-ЛТД" не мала права користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений водний об'єкт, як це передбачено ч.2 ст.17 ЗУ "Про тваринний світ".

Крім цього, відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України №4 від 15.01.2008 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за №64/14755, ця Інструкція регламентує порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах.

Пунктом 1.3 цієї Інструкції передбачено, що спеціальне товарне рибне господарство (далі - СТРГ) - суб'єкт господарської діяльності, основною метою якого є підвищення рибопродуктивності рибогосподарського водного об'єкта шляхом штучного відтворення живих ресурсів, а також шляхом збереження та раціонального використання цінних туводних видів водних живих ресурсів.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, ТОВ "КПЛ -ЛТД" не є спеціальним товарним рибним господарством, адже Статутом зазначеного Товариства не передбачено такого виду діяльності, як штучне розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ "КПЛ - ЛТД" не мало законних підстав для отримання режиму ведення спеціалізованого товарного рибного господарства, оскільки, по-перше, згідно статутних документів господарська діяльність цього суб'єкту господарювання не пов'язана зі штучним розведенням, вирощуванням риби, інших водних живих ресурсів та їх використанням в межах спеціального товарного рибного господарства, по-друге, це Товариство не оформило у встановленому законом порядку право користування земельною ділянкою під водним об'єктом та безпосередньо водним об'єктом - Кричунівським ставком, а по - трете, зазначений ставок не включений до визначеного Кабінетом Міністрів України переліку промислових ділянок рибогосподарських водних об'єктів (їх частин), які використовуються (можуть використовуватися) для промислового добування, вирощування чи розведення риби та інших об'єктів водного промислу.

Відповідно, відповідачі, погодивши та затвердивши третій особі оскаржуваний режим, діяли всупереч вимог чинного законодавства, а відтак, оскаржуваний режим підлягає скасуванню.

При цьому колегія суддів також звертає увагу на ту обставину, що місцезнаходження водного об'єкту, відносно якого надано спірний Режиму, вказано с. Олександрівка (Кречуново) на території Олександрівської сільської ради Любашівського району, а право на здійснення природокористування ставу закріплене за "КПЛ-ЛТД Шудра Сергій Володимирович", в той час як згідно наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на території Любашівського району Одеської області відсутня така адміністративно-територіальна одиниця як Олександрівська сільська рада та с. Кречунове, а в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців такої юридичної особи як "КПЛ-ЛТД Шудра Сергій Володимирович" не зареєстровано.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про формальний підхід відповідачів до розгляду питання щодо надання суб'єкту господарювання - ТОВ "КПЛ-ЛТД" режиму ведення спеціалізованого товарного рибного господарства, що призвело до безпідставного та незаконного розпорядження водним об'єктом, який в установленому законом порядку перебував у користуванні інших осіб.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції обставини справи досліджено не в повному обсязі, їм дано невірну правову оцінку, що призвело до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Світоч-К» - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Світоч-К» до Державного агенства рибного господарства України, Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства, Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Одеській області, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «КПЛ-ЛТД», про визнання протиправними дій та скасування режиму спеціалізованого товарного рибного господарства - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою позов Комунального підприємства «Світоч-К» задовольнити.

Визнати протиправними дії Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства щодо погодження режиму спеціалізованого товарного рибного господарства на Кричунівському ставку №1 (загальною площею 58,8 га), розташованому на території с. Олександрівка (Кричуново) Любашівського району Одеської області, для Товариства з обмеженою відповідальністю «КПЛ-ЛТД».

Визнати протиправними дії Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Одеській області щодо погодження режиму спеціалізованого товарного рибного господарства на Кричунівському ставку №1 (загальною площею 58,8 га), розташованому на території с. Олександрівка (Кричуново) Любашівського району Одеської області, для Товариства з обмеженою відповідальністю «КПЛ-ЛТД».

Визнати протиправними дії Державного агенства рибного господарства України щодо затвердження режиму спеціалізованого товарного рибного господарства на Кричунівському ставку №1 (загальною площею 58,8 га), розташованому на території с. Олександрівка (Кричуново) Любашівського району Одеської області, для Товариства з обмеженою відповідальністю «КПЛ-ЛТД».

Скасувати режим спеціалізованого товарного рибного господарства на Кричунівському ставку №1 (загальною площею 58,8 га), розташованому на території с. Олександрівка (Кричуново) Любашівського району Одеської області, для Товариства з обмеженою відповідальністю «КПЛ-ЛТД».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя - доповідач: І.П. Косцова

Судді: І.О. Турецька

Л.В.Стас.