Справа № 804/9201/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2015 рокусправа № 804/9201/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Синельниківський ресорний завод»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року у справі №804/9201/14 за позовом управління пенсійного фонду України в м.Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області до публічного акціонерного товариства «Синельниківський ресорний завод» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

03 липня 2014 року управління Пенсійного фонду України в м.Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області звернулось до суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням зміни розміру позовних вимог від 09.09.2014 року, просило стягнути з публічного акціонерного товариства «Синельниківський ресорний завод» на користь управління Пенсійного фонду України в м.Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області суму витрат за квітень - червень 2014 року на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та №2 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України в розмірі 56005.88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Відповідач не виконав обов'язків покладених на нього згідно законодавства, внаслідок чого виникла заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1 на суму та списком №2 на суму 56005.88 грн., яка на момент подачі позову до суду сплачена не була.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій за списком №1 та №2 на суму 177084.57 грн..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції публічне акціонерне товариство «Синельниківський ресорний завод» звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що стягнення з підприємства витрат на доставку та виплату пільгових пенсій призводить до подвійної сплати обов'язкових платежів до ПФУ, пов'язаних з доставкою та виплатою пенсій. Механізм відшкодування пільгових пенсій є занадто обтяжним для підприємств, оскільки відшкодовуються витрати на виплату пільгових пенсій за минулі періоди роботи робітників, які вже в період їх роботи були відшкодовані державі.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи документами, що Публічне акціонерне товариство «Будівельні матеріали та будівництво» зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України в м.Синельникове та Синельниківському районі Дніпропетровської області і відповідно є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно Розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» та «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідач мав сплатити суму фактичних витрат за період квітень - червень 2014 року, з урахуванням часткової сплати становить 56005.88 грн..

Зазначена сума сплачена не була, розрахунки фактичних витрат відповідачем оскаржені не були.

Правомірність стягнення заборгованості є предметом розгляду справи, переданого на вирішення суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що стягнення заборгованості є правомірним та підлягає задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне страхування» (далі - Закон України № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування зокрема є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до ст.2 Закону України № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи зокрема працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно ж із абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону N 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, <...> об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону N 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону N 1788-XII.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону N 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відповідно до п. 2 "Прикінцевих положень" Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійне та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів "а", "б" - "з" частини першої статті 13 Закону N 1788-XII за списком N 1 та списком N 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Працівникам відповідача, зазначеним згідно з переліком у відповідних розрахунках УПФУ в м. Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області, УПФУ в Малиновському районі Житомирської області, УПФУ в Рожнятівському районі Івано - Франківської області, УПФУ в м. Павлограді та Павлоградському районі, УПФУ в м. Бердянську Запорізької області, УПФУ в Софіївському районі Дніпропетровської області, УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська, УПФУ в Березівському районі Одеської області, на підставі п. п. «а», «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було призначено пенсію за віком на пільгових умовах .

Про зайнятість вказаних пенсіонерів на роботах з важкими умовами праці на підприємстві відповідача, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, свідчать надані позивачем довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, які містяться у справі.

Отже, виходячи з того, що чинним законодавством прямо передбачений обов'язок підприємства відшкодовувати суму виплат на доставку та виплату пенсій за списком №1, то відповідно відшкодування пенсії, яка доставляється вищезазначеним особам має здійснюватися Відповідачем.

Необхідність відшкодування витрат на виплату і доставку цих пенсій передбачено Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", а порядок відшкодування - Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. N 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.01.2004 р. N 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно із пунктом 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктами 6.4 - 6.8 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду щорічно в розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" цього Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення: нової пенсії. Додаткові пенсії, доплати, надбавки та підвищення призначені відповідно до законодавства України, не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування, органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із сплатою фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунки були належним чином сформовані та отримані Відповідачем, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Тобто, позивачем була дотримана процедура щодо надіслання розрахунків Відповідачеві на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах.

За таких обставин, з урахуванням наведених вище норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у Публічного акціонерного товариства «Будівельні матеріали та будівництво» є обов'язок щодо відшкодовування територіальному управлінню ПФУ фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період пенсіонерам, яким пенсія призначена у відповідності до п. «а»- «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо достатності підстав для задоволення позовних вимог управління Пенсійного фонду України в м.Синельникове та Синельниківському районі Дніпропетровської області про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Синельниківський ресорний завод» заборгованості зі сплати фактичних витрат та виплату та доставку пільгових пенсій.

В той же час, суд апеляційної інстанції зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що позивач своєю заявою від 08.09.2014 року (вх.. №57578/14 від 09.09.2014 року) просив зменшити розмір позовних вимог та стягнути з ПАТ «Синельниківьский ресорний завод» заборгованість на користь управління в сумі 56005.88 у зв'язку із частковою сплатою відповідачем коштів в рахунок заборгованості, на підтвердження зазначеного позивачем до заяви долучено банківську виписку за 29.08.2014 року.

У відповідності до ст. 137 КАС України, Позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

Проте, судом першої інстанції не було розглянуто зазначену заяву про зменшення розміру позовних вимог, та не було надано їй юридичної оцінки, що призвело до надмірного стягнення грошових коштів на користь позивача.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що зазначену заву про зменшення розміру позовних вимог станом на час розгляду справи в порядку апеляційного провадження відізвано не було, матеріали справи не містять доказів на спростування фактичної сплати позивачем грошових коштів в рахунок існуючої заборгованості, у зв'язку з чим, підстави для задоволення позовних в обсязі первинних вимог - відсутні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про стягнення на користь позивача витрат за квітень - червень 2014 року на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та №2 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України в розмірі 121078.61 грн., в іншій частині позовних вимог постанову слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Синельниківський ресорний завод» - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року у справі №804/9201/14 в частині задоволених вимог про стягнення з публічного акціонерного товариства «Синельниківський ресорний завод» на користь управління Пенсійного фонду України в м.Синельникове та Синельниківському районі Дніпропетрвоської області витрат за квітень - червень 2014 року на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та №2 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України в розмірі 121 078.61 грн. - скасувати.

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року у справі №804/9201/14 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко