Справа № 821/4667/14
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 р. Справа № 821/4667/14

Категорія: 9.3 Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.

- Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Херсонській області до Державного підприємства "Новотроїцький елеватор" про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Державна фінансова інспекція в Херсонській області звернулась до суду з позовом до ДП "Новотроїцький елеватор" про зобов'язання виконати п. 2, 3 вимоги від 07.08.2014 року № 43-29/1924.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ДФІ в Херсонській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату , час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ревізійною бригадою Генічеської МДФІ 07 липня 2014 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності в Державному підприємстві "Новотроїцький елеватор" за період з 01.03.2012 року по 31.03.2014 року, за наслідками якої складено акт ревізії фінансово - господарської діяльності ДП "Новотроїцький елеватор" від 07.07.2014 року № 43-27/64.

Так, вказаним актом ревізії встановлено, що підприємством незаконно зменшено кількість матеріальних цінностей Державного резерву України у кількості 10,113 тон на суму 22248,60 грн., що призвело до втрат Державного резерву України на вказану суму.

07 серпня 2014 року на адресу відповідача Генічеською МДФІ надіслано вимогу №43-29/1924 пунктами 2,3, якої підприємство відповідача зобов'язано поновити в обліку безпідставно зменшений обсяг матеріальних цінностей Державного резерву України - пшениці 2 класу 2011 року у кількості 10,113 тон. Відповідно до п.2.4 договору відшкодувати пошкодження з використанням продукції відповідного асортименту і належної якості у 5-ти денний термін після виявлення пошкодження.

Перерахувати нарахований штраф підприємству у розмірі 100 відсотків вартості виходячи із ринкової ціни на день виявлення факту відсутності цінностей в сумі 22248,60 грн., а також пеню з вартості відсутнього їх обсягу в сумі 4216,87 грн. до Державного агентства резерву України.

У зв'язку із тим, що відповідачем не вжито заходів щодо повного виконання вимог, ДФІ в Херсонській області звернулася до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги безпідставні, а тому задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є зокрема захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із приписами ч.2 ст. 15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються.

Так, ревізією встановлено, безпідставне зменшення за період з 01.03.2012 року по 31.03.2014 року на ДП "Новотроїцький елеватор" обсягу матеріальних цінностей Державного резерву України, а саме пшениці 2 класу у кількості 10,113 тон. у зв'язку з порушенням ДП "Новотроїцький елеватор" умов договору відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву від 08.01.2009 року №юр-2зб/345-2009-96, а саме п. 2.1 договору в частині не вжиття заходів зберігачем для належного зберігання цінностей відповідного виду, що призвело до зараження пшениці довгоносиком; п. 2.4 Договору в частині відшкодування зберігачем пошкоджень з використанням продукції відповідного асортименту і належної якості у 5-ти денний термін після виявлення пошкодження; п.2.6 Договору в частині проведення освіження (поновлення) та заміну цінностей на продукцію аналогічного асортименту і якості самостійно без залучення додаткових коштів з поданням Комітетові акта форми Р-17 потягом 3 днів після здійснення операції; п.3.3 Договору в частині не подання до Комітету актів зачистки природних втрат матеріальних цінностей, затверджених Державною хлібною інспекцією.

При цьому, наявність цього порушення була встановлена позивачем на підставі дослідження первинних облікових документів (журналів кількісного та якісного обліку зерна, звітів про рух хлібопродуктів та тари на елеваторах і складах).

Пунктом 2 вимоги підприємство відповідача зобов'язано поновити в обліку безпідставно зменшений обсяг матеріальних цінностей Державного резерву України - пшениці 2 класу 2011 року у кількості 10,113 тон на суму 22248,60 грн.; відшкодувати пошкодження з використанням продукції відповідного асортименту і належної якості у 5-ти денний термін після виявлення пошкодження, внаслідок порушення п. 2.1., п. 2.4, п. 2.6, п. 3.3 Договору № юр-2зб/345-2009-96 від 08.01.2009 року.

Суд першої інстанції, вимогу про поновлення матеріальних цінностей Державного резерву України находить безпідставною, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України «Про державний матеріальний резерв» , державний резерв є особливим державним запасом матеріальних цінностей, призначених для використання в цілях і в порядку, передбачених цим Законом. У складі державного резерву створюється незнижуваний запас матеріальних цінностей (постійно підтримуваний обсяг їх зберігання).

Згідно із ст.2 цього ж Закону, відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву - це зберігання закладених до державного резерву матеріальних цінностей у постачальника (виробника) або одержувача (споживача) без надання йому права користуватися цими матеріальними цінностями до прийняття у встановленому порядку рішення про відпуск їх з державного резерву; закладення матеріальних цінностей до державного резерву - прийняття матеріальних цінностей для зберігання в державному резерві; відпуск матеріальних цінностей з державного резерву - реалізація чи безоплатна передача матеріальних цінностей державного резерву визначеному одержувачу (споживачу) або реалізація їх на ринку; самовільне відчуження матеріальних цінностей державного резерву - використання або реалізація відповідальним зберігачем матеріальних цінностей державного резерву, що перебувають у нього на відповідальному зберіганні, без відповідного рішення на це центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву.

У відповідності ж до вимог ст.4 Закону України «Про державний матеріальний резерв»та п.4 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1997р. №1129 «Порядку формування, розміщення та проведення операцій з матеріальними цінностями державного резерву», державний резерв створює Кабінет Міністрів України. Організація формування, зберігання і обслуговування державного резерву, соціальний розвиток забезпечуються уповноваженим на це центральним органом виконавчої влади, який здійснює управління державним резервом, підприємствами, установами і організаціями, що входять до єдиної системи державного резерву України. Структура системи державного резерву і порядок управління державним резервом визначаються Кабінетом Міністрів України. Підприємства, установи і організації незалежно від форм власності, що виконують згідно з договором з центральним органом виконавчої влади, який здійснює управління державним резервом, відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву, не входять до системи державного резерву. Розміщення запасів матеріальних цінностей державного резерву здійснюється Держрезервом на підприємствах, в установах і організаціях системи державного резерву, а також на інших підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності на договірних умовах.

Також, ст.12 Закону України «Про державний матеріальний резерв» передбачено, що державний резерв матеріальних цінностей є недоторканним і може використовуватися лише за рішенням Кабінету Міністрів України; відпуск матеріальних цінностей з державного резерву здійснюється: у зв'язку з їх освіженням (поновленням) і заміною; у порядку тимчасового позичання; у порядку розбронювання; для надання гуманітарної допомоги; для ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; у разі настання особливого періоду.

Згідно із «Порядком формування, розміщення та проведення операцій з матеріальними цінностями державного резерву» №1129, використання матеріальних цінностей державного резерву відбувається на підставі відповідних рішень на це центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом.

Як вбачається із матеріалів справи, 08 січня 2009 року між ДП "Новотроїцький елеватор" (Зберігач) та Державним комітетом України з державного матеріального резерву (Комітет) укладено договір відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву №юр-2зб/345-2009-96, відповідно до умов якого зберігання матеріальних цінностей державного резерву здійснюється у зерносховищах зберігача. Другим розділом вказаного договору передбачено, що зберігач зобов'язаний вживати заходів для належного зберігання цінностей відповідного виду (п.2.1 договору); цінності, що закладаються на відповідальне зберігання, повинні відповідати державним стандартам та вимогам, які затверджуються Комітетом (п.2.2 договору); відшкодовувати втрату, нестачу цінностей та їх пошкодження з використанням продукції відповідного асортименту і належної якості у 5-денний термін після виявлення втрати, нестачі, або пошкодження (п.2.4 договору); проводити освіження (поновлення) та заміну цінностей на продукцію аналогічного асортименту і якості самостійно без залучення додаткових коштів з поданням Комітетові акта форми Р-17 протягом 3-х днів після здійснення операції (п.2.6 договору) тощо.

Судом першої інстанції вірно з'ясовано, що різниця у кількості 8 тон зерна виникла внаслідок здійснення ДП "Новотроїцький елеватор" заходів щодо знезараження зернової маси та є підставою для списання зерна, що підтверджується актами на очистку, сушку зерна, насіння масляничних культур і трав за формою № 34, позивачем вказаний факт не заперечується.

Так, відповідно до ст. 24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерно підлягає зберіганню у зернових складах. Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах. При прийманні зерна на зберігання зерновий склад зобов'язаний здійснити аналіз його якості. Зерновий склад зобов'язаний вживати усіх заходів, передбачених цим Законом, нормативно-правовими актами, договором складського зберігання зерна, для забезпечення схоронності зерна, переданого йому на зберігання.

Згідно розділу 3 Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженою Наказом Міністерства агрополітики України від 13.10.2008 року №661, після прийняття зерна на зберігання підприємство проводить технологічні операції щодо забезпечення його кількісного та якісного зберігання, до таких операції відносяться, зокрема, очищення зерна, сушіння зерна.

А тому висновок суду першої інстанції про правомірність дій ДП "Новотроїцький елеватор" щодо зменшення матеріальних цінностей Державного резерву України у кількості 8,22 тон. зроблений правильно та з дослідженням фактичних обставин справи.

Також, безпідставними на думку суду першої інстанції є доводи позивача про неправомірне зменшення ДП "Новотроїцький елеватор" обсягу матеріальних цінностей Державного резерву України - пшениці 2 класу 2011 року у кількості 1,893 тон., з чим погоджується колегія суддів виходячи із наступного.

У відповідності до пп. 1.6 п.1 розділу 8 Інструкції №661 при заміні матеріально відповідальної особи обов'язково проводиться переважування зерна і продукції. Акти зачистки складаються в тому самому порядку, що і при поточних зачистках.

Відповідно до пп. 1.10 п.1 розділу 8 Інструкції №661 списання убутку зерна і продукції (в тому числі побічних продуктів) за рахунок покращення якості і норм убутку при зберіганні до складання та затвердження акта зачистки не допускається.

Суд першої інстанції вірно встановив, що акт зачистки №5 від 11.07.2012 року підписаний інспектором Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області Лягушкою Н.В., та направлений на затвердження 08.04.2013 року за вх.№52 до Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області, проте на момент проведення ревізії не був затверджений.

При цьому, правильно взято до уваги судом першої інстанції й те, що перебування на обліку ДП "Новотроїцький елеватор" вказаної кількості зерна, не може свідчити про його фактичне списання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду про безпідставність пред'явленої Генічеської ДФІ п. 2 вимоги від 07.08.2014 року № 43-29/1924.

Такими, що не узгоджуються із нормами діючого законодавства є позовні вимоги про зобов'язання виконати п. 3 вимоги від 07.08.2014 року № 43-29/1924.

В акті перевірки зазначено, що відповідальний зберігач матеріальних цінностей державного резерву, яким є ДП "Новотроїцький елеватор", не є носієм права власності або права повного господарського відання на цінності державного резерву і тому внаслідок незабезпечення збереження ДП "Новотроїцький елеватор" матеріальних цінностей ДФІ нараховано штраф у розмірі 100 % вартості виходячи з ринкової ціни на день виявлення факту відсутності цінностей в сумі 22248,60 грн., а також пеня з вартості відсутнього їх обсягу станом на день закінчення ревізії в сумі 4216,87 грн.

Ч. 4 ст. 8 Закону України «Про державний матеріальний резерв» передбачено, що 4. центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву, зокрема, несе відповідальність за поставку, закладення і зберігання матеріальних цінностей державного резерву; за відпуск матеріальних цінностей з державного резерву у зв'язку з їх освіженням (поновленням), заміною і в порядку тимчасового позичання; має право застосовувати фінансові санкції, передбачені статтею 14 цього Закону.

В той же час, відповідальність за операції з матеріальними цінностями державного резерву передбачена ст.14 Закону України «Про державний матеріальний резерв». А згідно із ч.10 ст.14 вказаного Закону, у разі незабезпечення збереження матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі самовільного відчуження, з юридичних осіб, на відповідальному зберіганні яких перебувають ці цінності, стягується штраф у розмірі 100 % вартості виходячи з їх ринкової ціни на день виявлення факту відсутності (самовільного відчуження), а також пеня з вартості відсутнього їх обсягу за кожний день до повного повернення матеріальних цінностей.

Таким чином, відповідальність за самовільне (без відповідного на те уповноваження) розпорядження матеріальними цінностями державного матеріального резерву встановлена спеціальним законодавством.

Перевіряючи фактичні обставини суд першої інстанції вірно з'ясував, що договір щодо відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву від 08.01.2009 року №юр-2зб/345-2009-96 був уклад між Державним комітетом України з державного матеріального резерву та ДП "Новотроїцький елеватор", тому саме на контрагента як за даним договором та і за законом покладено обов'язок щодо здійснення контролю за дотримання умов зберігання матеріальних цінностей Державного резерву України.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтованого дійшов висновку про незаконність пред'явленої позовної вимоги.

Отже, колегія суддів доходить до висновку, що відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, й відповідно, суд першої інстанції об'єктивно та вмотивовано відмовив ДФІ в Херсонській області у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Херсонській області залишити без задоволення, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.Г. Ступакова