Справа № 812/2360/13-а
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2015р. м. Київ К/800/49718/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіБорисенко І.В.
суддів Кошіля В.В.
Моторного О.А.
розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуСпеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів
на постанову та ухвалуЛуганського окружного адміністративного суду від 11.07.2013 Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.09.2013
у справі № 812/2360/13-а
за позовомПублічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз»
доСпеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів
провизнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Луганську Державної податкової служби про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.02.2013.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 11.07.2013, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.09.2013, позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У письмовому заперечені на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтованими, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне:

- відповідачем проведено документальну виїзну перевірку достовірності та законності нарахування позивачем заявленого бюджетного відшкодування в податкових деклараціях з ПДВ за жовтень 2012 року та уточнюючому розрахунку до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2012 року, за листопад 2012 року, за результатами якої складено акт від 07.02.2013 за №19/14-0/05763797;

- названим актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог п.201.10 ст.201, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено суму податкового кредиту за жовтень-листопад 2012 року на суму 214 754 грн.; п.201.1., п.200.3., ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на 214 754 грн.; абз. а) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за рахунок платника у банку на 482,722 грн.;

- на підставі акту перевірки №19/14-0/05763797 від 07.02.2013 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.02.2013, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 214 754 грн. та оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 21.02.2013, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі, заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на 482 722 грн. та визначено суму грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 241 361 грн.

Висновки відповідача щодо виявлених порушень з боку позивача по операціях з реалізації металобрухту (що призвело до завищення суми податкового кредиту) зроблені на підставі висновків акту перевірки №128/14-0/05763797 від 12.12.2012. Крім того, зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2012 року відбулося у зв'язку з неправомірним формуванням ПАТ «Луганськтепловоз» суми податкового кредиту та від`ємного значення з ПДВ попереднього періоду, а саме, до податкового кредиту та Додатку 8 до декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2012 року включено податкові накладні, що виписані з порушенням вимог чинного законодавства.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що відповідачем не доведено суду достатніх підстав, які б свідчили про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Таким чином, визначення суми бюджетного відшкодування залежить від правильності визначення платником податку сум податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди ( тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а при відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України у разі, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п.200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг) або до Державного бюджету України;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пунктів 200.7, 200.10 ст.200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за результатами адміністративного оскарження позивачем податкових повідомлень-рішень від 21.12.2012 за №, №, прийнятих на підставі акту перевірки №128/14-0/05763797 від 12.12.2012, податкове повідомлення-рішення № від 21.12.2012 скасовано в частині зменшення податкового кредиту по операціях з реалізації металобрухту на суму 514 012 грн., оскільки зафіксовані актом №128/14-0/05763797 від 12.12.2012 порушення частково не знайшли свого підтвердження, та прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.03.2013, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість на суму 298 596 грн., в тому числі, за вересень 2012 року на суму 57 917 грн.

Відповідно до підрозділ 2 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00). Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Постановою Кабінетом Міністрів України № 15 від 12.01.2011 затверджено перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема, операції з імпорту, тимчасово, до 01.01.2014 року звільняються від обкладання податком на додану вартість відповідно до найменування товару згідно УКТЗЕД.

Дослідивши подані позивачем докази, зокрема, наказ Генерального директора ПАТ «Луганськтепловоз» № 955/а від 16.07.2012 (яким затверджено таблицю порівняльності відходів та лома, які визначені Переліком Кабінету Міністрів з найменуваннями відходів та лома, та які визначені ДСТУ) та висновок Луганської регіональної торгово-промислової палати від 26.12.2012 (в якому зазначено, що номенклатура товару, що визначена у податкових накладних, на підставі яких підприємством декларувалися операції звільнені від оподаткування податком на додану вартість, співпадає з номенклатурою товарів, визначеною постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 12.01.2011), а також, з врахуванням результатів адміністративного оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення № від 21.12.2012, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що операції з реалізації позивачем металобрухту ПАТ «Локомотив-Ресурс» мають бути звільнені від оподаткування.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18.04.2013, яка набрала чинності, податкове повідомлення-рішення № від 14.03.2013 визнано протиправним та скасовано. При цьому, встановлено, що позивач, після неотримання (несвоєчасного отримання) податкових накладних від своїх контрагентів, вчинив всі необхідні дії, передбачені чинним законодавством, та подав до податкових декларацій з ПДВ за липень, серпень та вересень 2012 року додатки №8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)» та заяви (скарги) разом із копіями первинних документів, що засвідчують факт придбання та факт отримання товарів/послуг.

Також, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 25.04.2013, яка набрала чинності, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 14.03.2013, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 214 754 грн. (в тому числі за жовтень 2012 року на суму 148 287 грн.). При цьому, встановлено, що позивач правомірно, включивши сплачені суми податку в податковий кредит за жовтень 2012 року, одночасно подавши додаток №8 до декларації, в межах 365 календарних днів з дати виписки податкових накладних.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 21.02.2013 підлягає скасуванню, оскільки фактично обґрунтовується тими ж обставинами та за той самий період, які судами перевірено та не знайдено порушень позивачем вимог податкового законодавства.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає правильним, не спростованим доводами касаційної скарги, висновок судів попередніх інстанцій про наявність достатніх підстав для задоволення позову та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, на які посилається відповідач у касаційній скарзі, та вважає, що суди попередніх інстанцій повно встановили обставини у справі та надали їм належну правову оцінку на підставі законодавства, що підлягало застосуванню до спірних відносин.

Відповідно до ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

2. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11.07.2013 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.09.2013 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Борисенко

Судді В.В. Кошіль

О.А. Моторний