Справа № 672/1334/14-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 672/1334/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Шинкоренко С.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

04 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

за участю секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Петричиної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Хмельницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просила залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 з березня 1991 року працював директором МП "Надія".

06 вересня 2000 року позивачу призначено пенсію за віком, на підставі довідки про заробітну плату, виданої МП "Надія", за період з 1991 року по 1996 рік (а.с.7,11).

Рішенням комісії по призначенню пенсій управління Пенсійного фонду України у Городоцькому районі Хмельницької області №134181 від 05 грудня 2013 року позивачу проведено перерахунок пенсії із заробітної плати за період з 01 січня 1981 року по 31 грудня 1985 року.

Листом управління Пенсійного фонду України у Городоцькому районі Хмельницької області №2823/05 від 01 серпня 2014 року повідомлено позивача, що при проведенні зустрічної перевірки заробітної плати за період з 1991 року по 1996 рік, перевірено 1991 рік та 1993 рік та згідно архівної довідки №15 від 04 лютого 2014 року встановлено розбіжність помісячних сум, що зазначені у довідці, яку позивач подавав при призначенні йому пенсії. Перевірити 1991, 1994-1996 роки відповідач не має можливості, оскільки згідно відповіді архівної установи справи по особовому складу МП "Надія" за вищевказані роки до архіву не передавались. У зв'язку із цим позивачу відмовлено у врахуванні при обчисленні пенсії заробітної плати за періоди з 01 січня 1992 року по 31 грудня 1992 року та з 01 січня 1994 року по 29 лютого 1996 року (а.с.8).

Суд І інстанції відмовляючи у позові, виходив з того, що підприємством протягом 1991 - 2000 років не своєчасно сплачувались страхові внески до Пенсійного фонду, а відповідно і не виплачувалась заробітна плата позивачу, наданий оригінал журналу "Оборотна відомість по рахунку заробітної плати" має підтертості, а також вказаний журнал здано в архів із порушенням законодавства.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду І інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з частиною 1 статті 66 цього ж Закону в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії, у заробіток для обчислення пенсій включаються всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески, крім виплат одноразового характеру, не обумовлених діючою системою оплати праці (компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога та інші), перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем не заперечувався факт роботи позивача у продовж 1991 - 1996 років на підприємстві "Надія". В той же час, відповідач поставив під сумнів розміри заробітної плати зазначені у довідці, виданій вказаним підприємством.

З'ясовуючи обставини, що слугували підставою для таких сумнівів у відповідача, судом апеляційної інстанції встановлено, що розмір заробітної плати за 1991 та 1993 роки, який підтверджується відповідачем, більше ніж вказаний у довідці по якій брався розрахунок для пенсії. Причини розбіжностей відповідачем не з'ясовувались та не встановлені.

Таким чином підстав для не врахування інформації про розмір заробітної плати позивача за 1991 та 1993 роки , що викладена у довідці у відповідача відсутні.

Під час судового розгляду в суді І інстанції, позивач та його представник не погодились із позицією управління Пенсійного фонду України у Городоцькому районі Хмельницької області та подали суду для огляду в судовому засіданні оригінал журналу "Оборотної відомості по рахунках заробітної плати №70 МП "Надія" за 1994, 1995 роки", копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.76-101).

Інформація, що викладена в журналі підтверджує правильність визначення розміру заробітку позивача протягом 1994-1995 років.

Суд І інстанції не прийняв до уваги вказаний журнал, як доказ, через наявні у ньому підтертості та порушення порядку здачі його до архівної установи. Проте, на думку апеляційного суду, наявність у журналі будь-яких виправлень не є беззаперечним доказом того, що інформація, яка відображена у ньому є неправдивою. А порушення порядку передачі журналу до архівної установи також не впливає на достовірність викладеної у журналі інформації.

Також, в адміністративній справі міститься копія довідки (а.с. 27), якою підтверджується інформація про заробітну плату позивача за 1992 рік.

З наданих суду пояснень представника відповідача та заперечень, наявних у справі встановлено, що підставою для прийняття відповідачем розпорядження № 134181 від 17 грудня 2013 року було вищезазначена розбіжність у сумах заробітної платні за 1991 та 1993 роки, а також відсутність можливості підтвердити перевіркою інформацію зазначену у довідці по заробітній платі позивача за 1992, 1994-1996 роки.

При цьому, проведеною перевіркою позивач не спростував інформацію про отриману позивачем заробітну плату протягом 1991 - 1996 років та суду не надав доказів, які б спростували інформацію, що викладена в довідці.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що розпорядження відповідача № 134181 від 17 грудня 2013 року є протиправним, прийнятим без достатніх на те підстав, а тому підлягає скасуванню, а пенсійне забезпечення позивача повинно проводитись з урахуванням тих умов, які враховувались до його прийняття.

Що стосується інших позовних вимог, то на думку суду вони є передчасними, оскільки відповідач з урахуванням рішення суду, наділений повноваженнями самостійно здійснити розрахунок не виплаченої частини пенсії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при вирішенні спору суд першої інстанції врахував не всі його обставини, тому висновки суду по суті справи не в повній мірі відповідають встановленим у ній обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу про скасування оскаржуваного рішення слід задовольнити з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 січня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України у Городоцькому районі Хмельницької області №134181 від 17 грудня 2013 року .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 березня 2015 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.