Справа № 802/1/13-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2013-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Вінниця

26 лютого 2013 р. Справа № 802/1/13-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара Павла Анатолійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Жупанової Дар'ї Олександрівни

представника позивача: Бабія Р. В.

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про: стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася Могилів-Подільська об'єднана державна податкова інспекція (далі - Могилів-Подільська ОДПІ, позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2, відповідач) про стягнення суми податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на день звернення до суду за відповідачем рахується борг по штрафним санкціям за порушення податкового законодавства в сумі 4 301 739,05 грн.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03.01.2013 року провадження у даній справі відкрито та призначено до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його повністю з підстав, що наведені в позовній заяві.

Відповідач в судові засідання не з'являлася, хоча ухвала про відкриття провадження від 03.01.2013р. та судові повістки направлялись за адресою її місця реєстрації.

Отже, судом вжито всіх залежних від нього заходів для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду справи з його участю та реалізації ним права судового захисту, своїх прав та інтересів.

Виходячи з принципу рівності сторін, у разі повторного неприбуття в судове засідання відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень та належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, справу може бути вирішено за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фізична особа підприємець ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця зареєстрована Могилів-Подільською районною державною адміністрацією Вінницької області 18 травня 1999 року (а.с. 5). Взята на податковий облік як платник податків Могилів-Подільською ОДПІ 10.06.1999 року, про що свідчить довідка форми № 4-ОПП від 17.05.2007 року № 1839/10/29 (а.с. 6).

Державною податковою адміністрацією у Вінницькій області 14 листопада 2006 року проведено перевірку щодо контролю за порядком проведення готівкових розрахунків за товар (послуги) СПД ОСОБА_2 на підставі якої складено акт перевірки від 14.11.2006 року № 336665 ( далі - акт перевірки).

На підставі акта перевірки Могилів-Подільською об'єднаною державною податковою інспекцією винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 24 листопада 2006 року №/0, яким до ОСОБА_2 застосовано штрафні санкції в сумі 4 301 739,05 грн. Вказане рішення відповідачем оскаржувалось, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012 року в скасуванні даного рішення відмовлено (а.с. 16-17).

04 жовтня 2012 року ФОП ОСОБА_2 була направлена податкова вимога №1074 від 01.10.2012 року, яку відповідач отримала 16.10.2012 року, про що свідчить повідомлення про вручення, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 10). Однак вказана вимога залишена без виконання, а податковий борг не сплачено.

Станом на день подання позову до суду за ФОП ОСОБА_2 рахується заборгованість в сумі 4 301 739,05 грн. Дана заборгованість підтверджується актом №236665 від 14.11.2006 року(а.с.11-12), податковою вимогою № 1074 від 01.10.2012 року (а.с. 10), зворотнім боком облікової картки платника станом на 03.12.2012 року (а.с. 14), довідкою про суму заборгованості перед бюджетом станом на 03.12.2012 року (а.с.4).

На час розгляду справи судом доказів сплати вказаної суми податкового боргу відповідачем не надано.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання

Згідно п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов"язаний самостійно сплатити суму податкового зобов"язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

В силу п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, на виконання зазначеної норми 01.10.2013 року Могилів-Подільською ОДПІ була сформована та вручено відповідачу податкова вимога.

Згідно із п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 цієї статті, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

У відповідності до п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Статтею 20 Податкового кодексу України встановлено, що органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків.

Відповідно до ст. 41 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби відносяться до контролюючих органів - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів. Органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.

Статтею 61 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

В силу п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За сукупністю наведених обставин, взявши до уваги, що відповідач має податкову заборгованість перед бюджетом, яку не погасив, що підтверджується матеріалами справи, а також враховуючи, що викладені у заяві факти стверджуються відповідними доказами, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам, а отже підлягають задоволенню в заявленому обсязі.

Згідно з частиною 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 кошти по штрафних санкціях у сумі 4 301 739, 05 грн. (чотири мільони триста одна тисяча сімсот тридцять дев'ять гривень п'ять копійок).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович