Справа № 816/472/15-а
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/472/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Носенка М.В.,

представника позивача - Семко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Відділу управління майном Диканської районної ради до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2015 року Відділ управління майном Диканської районної ради звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 28 січня 2015 року та від 04 лютого 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався нате, що відповідачем протиправно винесено спірні постанови про накладення штрафу, оскільки позивачем проводилась робота по стягненню з контрагента зайвих виплат шляхом повернення коштів на відповідний розрахунковий рахунок відділу, а саме було направлено претензію №131/01-12 від 18 листопада 2013 року та здійснено звернення до прокуратури з проханням звернутися до суду в інтересах держави в особі Відділу управління майном Диканської районної ради з позовом до ФОП ОСОБА_3 про стягнення зайвих виплат. У зв'язку з чим вважає, що вимога державного виконавця не була виконана з поважних причин, а тому підстави для винесення постанови про накладення штрафу відсутні.

Стверджував, що постанова про накладення штрафу від 02 лютого 2015 року винесена відповідачем без вжиття заходів спрямованих на встановлення інформації щодо отримання позивачем постанови про накладення штрафу від 28 січня 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, у наданих до суду письмових запереченнях просив провести розгляд справи за його відсутністю та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавчий лист виданий Полтавським окружним адміністративним судом № 816/2143/14 від 01.10.2014 щодо зобов'язання Відділ управління майном Диканської районної ради виконати пункт 2 вимоги від 08 листопада 2013 року № 01-14/2228 Державної фінансової інспекції в Полтавській області, а саме стягнути з контрагента зайві виплати шляхом повернення коштів на відповідний розрахунковий рахунок Відділу управління майном Диканської районної ради в сумі 30226,14 грн.

13 листопада 2014 року відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вказаного виконавчого листа та надано Відділу управління майном Диканської районної ради 7 денний строк для добровільного виконання рішення суду.

28 січня 2015 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. за невиконання рішення суду у строк встановлений для добровільного виконання.

04 лютого 2015 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу, якою на позивача накладено штраф в розмірі 1360,00 грн. за повторне не виконання рішення суду та законних вимог державного виконавця.

Не погоджуючись з вказаними постановами позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності таких рішень, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дані рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог Відділу управління майном Диканської районної ради, суд виходить з наступного.

Згідно положень статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до частин першої та другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно приписів частини першої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 75 цього Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Частиною першою статті 89 вказаного Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як встановлено судом, у постанові про відкриття виконавчого провадження від 13 листопада 2014 року державним виконавцем надано боржнику семиденний строк для добровільного виконання виконавчого листа.

26 листопада 2014 року до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області надійшов лист позивача від 20 листопада 2014 року № 142/01-11 адресований Прокуратурі Диканського району, зі змісту якого встановлено, що позивач просив прокуратуру звернутися до суду в інтересах держави в особі Відділу управління майном Диканської районної ради з позовом про стягнення зайвих виплат в сумі 32006,14 грн.

23 грудня 2014 року відповідачем до Відділу управління майном Диканської районної ради надіслано вимогу № 12913, якою позивачу надано триденний строк для повідомлення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про стан розгляду прокуратурою листа Відділу управління майном Диканської районної ради від 20 листопада 2014 року № 142/01-11.

У зв'язку з ненадходженням відповіді на вказану вимогу та не виконанням позивачем судового рішення у добровільному порядку 28 січня 2015 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу, якою до Відділу управління майном Диканської районної ради застосовано штраф в розмірі 680,00 грн.

Частиною другою статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

На виконання вимог частини другої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" відповідачем було проведено перевірку стану виконання Відділом управління майном Диканської районної ради судового рішення та встановлено, що рішення суду не виконано, у зв'язку з чим Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області 04 лютого 2015 року винесено постанову про накладення штрафу в подвійному розмірі 1360,00 грн.

Крім того, 05 лютого 2015 року відповідач направив до УМВС України у Полтавській області подання в порядку ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження" про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Відділу управління майном Диканської районної ради.

Листи Відділу управління майном Диканської районної ради до прокуратури Диканського району та відповіді на них не можуть бути належними доказами поважності не виконання рішення суду в розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки їх копії позивачем до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області.

Суд вважає не обґрунтованими твердження позивача стосовно того, що необхідною умовою притягнення до відповідальності за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, що зобов'язує боржника виконати певні дії, є складання протоколу у відповідності до вимог п. 13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, у зв'язку з наступним.

Пунктом 13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 встановлено, що підставами для складання протоколу є: невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами; несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника; неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів); неявка без поважних причин за викликом державного виконавця, отже підставами для складання протоколу адміністративне правопорушення визначено статтею 90 "Про виконавче провадження".

У даному випадку підставами для накладання штрафу на Відділ управління майном Диканської районної ради слугувало не виконання боржником рішення суду, що зобов'язує боржника вчинити певні дії.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області приймаючи оскаржувані постанови діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо. А вимоги позовної заяви не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено 10% суми судового збору, що становить 182,70 грн., таким чином, позивач має сплатити 90% недоплаченої суми пропорційно відхиленої суми вимог, що становить 1644,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Відділу управління майном Диканської районної ради () судовий збір в розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) гривні 30 (тридцять) копійок на розрахунковий рахунок 4002, код класифікації доходів бюджету 22030001, одержувач коштів - УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, , банк одержувача - ГУДКСУ у Полтавської області, код МФО банку 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 17 березня 2015 року.

Суддя С.С. Бойко