Справа № 603/74/15-а
Суддя: Гудкова Ю. Г.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/74/15-а
Провадження № 2-а/603/5/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Швець Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастириська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області, УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ВДАІ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ПС 1 №410555 від 04.12.2014 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Посилається на те, що дана постанова про притягнення його до адмінвідповідальності прийнята з порушенням вимог, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Просить суд адміністративний позов задовольнити, скасувати постанову серії ПС 1 №410555 від 04.12.2014 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просить визнати причини пропуску строку на оскарження постанови поважними, позов задовольнити.

Представник відповідача ВДАІ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Залучений до участі у справі в порядку ст.52 КАС України співвідповідач УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області не забезпечило явку у судове засідання свого представника, про причини відсутності якого суду не повідомлено.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

На підставі ст. 128 КАС України суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача, який не з'явився в судове засідання, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши матеріали справи та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №768840 від 04.12.2014р., ОСОБА_1 04.12.2014 року о 12 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ - 1102», державний номерний знак НОМЕР_1, в м.Тисмениця по вул.Шевченка проїхав нерегульований пішохідний перехід, на якому перебували пішоходи, не надавши їм переваги в русі, чим порушив п.18.1 Правил дорожнього руху.

04.12.2014 року інспектором ДАІ із ЗС при УМВСУ в Івано-Франківській області винесено спірну постанову серії ПС 1 №410555, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Як убачається з постанови серії ПС 1 №410555 від 04.12.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, 04.12.2014 року о 12 год. 30 хв., позивач керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ - 1102», державний номерний знак НОМЕР_1, в м.Тисмениця по вул.Шевченка проїхав нерегульований пішохідний перехід, на якому перебували пішоходи, не надавши їм переваги в русі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог процесуального закону докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, зміст якого повинен відповідати ст. 256 КУпАП.

Відповідно до положень ст.ст.33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як стверджує у судовому засіданні ОСОБА_1, 04.12.2014 року при виїзді з м.Тисмениці Івано-Франківської області його було зупинено інспектором ДАІ, який пояснив причину зупинки тим, що в автомобіля не горить світло фар, з чим позивач не погодився. Пояснення, зафіксовані ним у протоколі про адміністративне правопорушення, написав за вказівкою інспектора ДАІ у пустому бланку протоколу, при цьому інспектор, ввівши в оману, запевнив його, що до нього буде застосоване адмінстягнення у виді зауваження. Позивач стверджує, що у його присутності спірна постанова не була складена, копію якої позивач отримав листом, адресованим державною виконавчою службою лише 26.01.2015 року (копія постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №46149599 від 23.01.2015 року міститься в матеріалах справи), у зв'язку з чим останнім пропущено строк для оскарження даної постанови в суді. Спірної постанови в справі про адміністративне правопорушення позивач не підписував, і підпис, що міститься у ній, йому не належить. Не погоджується ОСОБА_1 також із місцем вчинення адмінправопорушення: вул.Шевченка в м.Тисмениці, оскільки його було зупинено на автотрасі поза межами м.Тисмениці, і до того ж, по вул.Шевченка в м.Тисмениці нерегульованого перехрестя немає. Вважає, що винесена постанова є сфабрикованою та незаконною.

Пояснення позивача підтвердила допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2, яка була пасажиром позивача, та пояснила, що 04.12.2014 року інспектор ДАІ зупинив ОСОБА_1 вже за м.Тисмениця Івано-Франківської області, пояснивши причину зупинки тим, що не горить світло фар.

Відповідальність за порушення правил керування транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Незважаючи на вимоги КАС України, представник відповідача у судове засідання не з'явився та не представив суду належних доказів вини позивача, які б підтверджували обґрунтованість винесення оскаржуваної постанови, а також тих, які спростовували б твердження позивача.

Крім того, постанова про накладення адміністративного стягнення в порушення вимог ст.258 КУпАП була направлена позивачу не протягом трьох днів після її винесення, а лише 26.01.2015 року позивач отримав листом, адресованим державною виконавчою службою, у зв'язку з чим він пропустив передбачений законом термін на її оскарження, а тому суд приходить до переконання про поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовною заявою.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням наведених обставин, враховуючи, що відсутні будь-які докази порушення позивачем вимог проїзду пішохідних переходів, суд приходить до переконання, що в даному випадку факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не доведений належним чином. Отже, заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом визнання протиправною та скасування постанови серії ПС1 №410555 від 04.12.2014 року.

Однак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині звернення ОСОБА_1 з позовом до ВДАІ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки учасники адміністративного провадження повинні володіти процесуальною правосуб'єктністю, що згідно ч.1 ст.48 КАС України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Відповідно до п.1 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 341, Державна автомобільна інспекція (Державтоінспекція) є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України. До складу Державтоінспекції входять департамент Державтоінспекції МВС, управління (відділи) Державтоінспекції головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем, спеціальний підрозділ дорожньо-патрульної служби особливого призначення при департаменті Державтоінспекції МВС, відділи (відділення) Державтоінспекції з обслуговування адміністративних територій міст, районів, районів у містах, підрозділи дорожньо-патрульної служби та центри надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів.

Згідно п. 9 вищевказаного Положення Департамент Державтоінспекції МВС, управління (відділи) Державтоінспекції головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, мм.Києві та Севастополі, Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем є юридичними особами, мають рахунки в установах Державного казначейства, печатки із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

У зв'язку з вищезазначеним, ВДАІ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області не є окремою юридичною особою, а лише є структурним підрозділом УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області.

Керуючись ст.ст. 254, 283, 287, 289, КУпАП, ст.ст. 11, 71, 86, 158, 161, 163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ДАІ із ЗС при УМВС в Івано-Франківській області серії ПС1 №410555 від 04.12.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю. Г. Гудкова