Справа № 826/20317/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2015 року 13:16 № 826/20317/14

за позовом Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві
до ФОП ОСОБА_1
про стягнення заборгованості
Суддя: Кротюк О.В.

Секретар судового засідання: Семенченко Р.О.

Обставини справи:

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та просить суд згідно уточнюючих позовних вимог наступне:

1. Стягнути податковий борг з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1):

- з податку на додану вартість у розмірі - 88 203,09 грн. на бюджетний рахунок № НОМЕР_2 (одержувач: УДКСУ у Солом'янському районі м. Києва, код одержувача 38050812, банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019 (код платежу 14010100);

- з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі - 67 609,95 грн. на бюджетний рахунок НОМЕР_3 (одержувач: УДКСУ у Солом'янському районі м. Киева, код одержувача 38050812, банк одержувача ГУДКСУ у м". Києві, МФО 820019 (код платежу 11010500);

2. Допустити негайне виконання рішення суду

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

Заборгованість відповідача зі сплати податку на додану вартість у розмірі 88 203,09 грн. виникла на підставі:

- податкового повідомлення рішення від 08.05.2013 № (набуло статусу узгоджено згідно ухвали КААС від 23.09.2014 №826/14300/13-а);

- податкового повідомлення рішення від 27.08.2013 № (набуло статусу узгоджено згідно ухвали КААС від 23.09.2014 №826/143000/13-а);

- податкової декларації № від 20.06.2013;

- податкової декларації № від 09.07.2013;

- податкової декларації № від 13.08.2013;

- податкової декларації № від 10.09.2013;

- податкової декларації № від 12.11.2013;

- податкової декларації № від 12.12.2013;

- податкової декларації № від 16.01.2014;

- податкової декларації № від 18.02.2014;

- податкової декларації № від 12.03.2014;

- податкової декларації № від 17.04.2014;

- податкової декларації № від 15.05.2014;

- податкової декларації № від 19.06.2014;

- податкової декларації № від 09.07.2014;

- податкової декларації № від 12.08.2014;

- податкової декларації № від 11.09.2014;

- податкової декларації № від 10.10.2014;

- податкової декларації № від 17.12.2014;

- податкової декларації № від 16.01.2015.

Заборгованість з податку доходів фізичних осіб у розмірі 67 609, 95 грн. виникла на підставі

- податкове повідомлення рішення № від 27.08.2013 (набуло статусу узгоджено згідно ухвали КААС від 23.09.2014 №826/14300/13-а);

- податкової декларації № від 07.02.2013;

- податкової декларації № від 12.07.2013;

- податкової декларації № від 01.11.2013;

- податкової декларації № від 23.01.2014;

- податкової декларації № від 17.04.2014;

- податкової декларації № від 07.07.2014;

- податкової декларації № від 23.01.2014;

- податкової декларації №4 від 10.10.2014.

У зв'язку з несплатою визначених податкових зобов'язань позивачем виставлено податкову вимогу №2920-17 від 16.07.2013 та рішення про опис майна у податкову заставу №6/1701 від 16.07.2013. Вказане поштове відправлення повернулося з відміткою на конверті «Інші причини, що не дали змоги виконати» 20.08.2013.

Аналізуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі -ПКУ) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПКУ та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 ст. 14 ПКУ податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений ПКУ строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПКУ рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 ПКУ передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п.56.17, процедура адміністративного оскарження закінчується:

56.17.1. днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Пунктом 113.1 статті 113 ПКУ передбачено, що строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

В той же час, згідно з п.57.3 ст.57 ПКУ, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

При цьому, ст.59 ПКУ передбачено наступне.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В порядку пункту 20.1.34 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Судом не приймаються до уваги покликання відповідача на неотримання податкової вимоги відносно податкових декларацій, оскільки вказане спростовується наявними документами в матеріалах справи, а саме конвертом з відміткою «Інші причини, що не дали змоги виконати» від 20.08.2014. Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі невручення податкової вимоги з незалежних від податкового органу обставин, податкова вимога вважається врученою у розумінні Податкового кодексу України. В той же час, не заслуговують на уваги покликання відповідача відносно оскарження податкових повідомлень рішень в касаційному порядку, оскільки податкові повідомлення рішення набувають статусу узгоджених, за наслідком апеляційного провадження. Касаційне провадження не впливає на статус узгодженості/неузгодженості податкових зобов'язань, однак рішення прийняте за наслідком його розгляду може слугувати підставою для перегляду рішення суду першої інстанції за нововиявленим обставинами.

В той же час, пунктами 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 ПКУ встановлено наступне.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача заявленої суми заборгованості.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Відносно позовних вимог щодо допуску до негайно виконання рішення суду слід зазначити наступне.

Статтю 256 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, зокрема, що негайно виконуються постанови суду про:

1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць;

2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць;

3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби;

4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності;

5) уточнення списку виборців;

6) обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання;

7) усунення обмежень у реалізації права на мирні зібрання;

8) накладення арешту на активи, що пов'язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них;

10) повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо це загрожує життю та/або здоров'ю людей.

З огляду на те, що процесуальним законом не встановлено допуск до негайного виконання рішення в таких категоріях справ як ця, суд дійшов до висновку про відмову в задоволені адміністративного позову в цій частині.

Таким чином, позов підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути податковий борг з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03126, м. Київ, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість з податку на додану вартість у розмірі - 88 203,09 (вісімдесят вісім тисяч двісті три гривні дев'ять копійок) на бюджетний рахунок № НОМЕР_2 (одержувач: УДКСУ у Солом'янському районі м. Києва, код одержувача 38050812, банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019 (код платежу 14010100).

Стягнути податковий борг з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03126, м. Київ, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі - 67 609,95 (шістдесят сім тисяч шістсот дев'ять гривень дев'яносто п'ять копійок) на бюджетний рахунок НОМЕР_3 (одержувач: УДКСУ у Солом'янському районі м. Киева, код одержувача 38050812, банк одержувача ГУДКСУ у м". Києві, МФО 820019 (код платежу 11010500).

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк

повний текс постанови складений та підписаний 20.03.2015