Справа № 523/10425/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Київ К/800/51456/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Швець В.В. , розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_2 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2014р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Комінтернівської районної ради Одеської області про визнання недійсним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Комінтернівської районної ради Одеської області з вимогами про визнання недійсним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.08.2013р. адміністративний позов задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строки звернення до суду з адміністративним позовом. Визнано недійсним та скасовано розпорядження голови Комінтернівської районної ради Одеської області № 117/2012-кр від 28.12.2012р. про звільнення ОСОБА_2 з посади головного редактора комунального підприємства «Редакція газети «Слава хлібороба» Комінтернівської районної ради Одеської області». Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді головного редактора комунального підприємства «Редакція газети «Слава хлібороба» Комінтернівської районної ради Одеської області», з 31.12.2012р. Стягнено з Комінтернівської районної ради Одеської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 52 517,63 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2014р. апеляційну скаргу Комінтернівської районної ради Одеської області задоволено частково. Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 19.08.2013р. скасовано, адміністративний позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в порушення ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, судом першої інстанції відкрито провадження у справі, на порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду увагу не звернено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судом апеляційної інстанції, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вказують на те, що судами помилково застосовано чинне законодавство щодо проходження публічної служби, неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для вирішення спору по суті.

Представником відповідача надано заперечення на касаційну скаргу, в яких він просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів без змін.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та відповідачем 12.11.2010р. укладений контракт, відповідно до п. 1 якого наймач (відповідач) працівнику (позивачу) продовжує строк керування діяльністю Комунального підприємства "Редакція газети "Слава хлібороба" Комінтернівської районної ради Одеської області» на підставі відповідного рішення Комінтернівської районної ради від 15.07.2010р. № 357-V, розпорядження Комінтернівської районної ради від 12.11.2010р.

Відповідно до п. 9.2 контракту цей контракт припиняється після закінчення його терміну. Відповідно до п. 10.1 цей контракт діє 2 роки з дня його підписання до 12.11.2012р. У п. 10.2. контракту зазначено, що даний контракт після закінчення його дії, за згодою сторін, може бути продовжений на новий термін згідно відповідного розпорядження.

08.11.2012р. позивач подав до голови Комінтернівської районної ради заяву про продовження строку контракту до 12.11.2013р.

09.11.2012р. розпорядженням голови Комінтернівської районної ради №97/2012-кр контракт з ОСОБА_2 був продовжений терміном до 31.12.2012р.

28.12.2012р. розпорядженням голови районної ради за № 117/2012-кр. позивача звільнено із займаної посади 31.12.2012р., згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України (закінчення строку трудового договору (контракту).

08.02.2013р. рішенням Комінтернівської районної ради Одеської області за №414-VІ "Про затвердження розпоряджень голови Комінтернівської районної ради, виданих в міжсесійний період", затверджено розпорядження голови Комінтернівської районної ради, видані в міжсесійний період з 27.12.2012р. по 08.02.2013р.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що про своє звільнення позивач дізнався 08.01.2013р. при отриманні трудової книжки, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач звернувся до адміністративного суду з позовом 08.07.2013р., обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду тим, що тривалий час перебував на лікарняному, а саме з 04.01.2013р. по 24.04.2013р., що підтверджується листами непрацездатності, наявними в матеріалах справи та своєчасно не отримав копію розпорядження голови Комінтернівської районної ради Одеської області №117/2012-кр від 28.12.2012р.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Така ж позиція зазначена у п. 13 постанови Пленуму ВАСУ "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 р. № 2, де звертається увага судів на те, що при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України. Тому громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби - у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи вимоги ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України та вищевикладені обставини, апеляційний суд дійшла правильного висновку про те, що позивачем при зверненні до адміністративного суду без поважних причин був пропущений місячний строк, передбачений для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Обґрунтованою є й позиція апеляційного суду про те, що суд першої інстанції в порушення вищенаведених процесуальних норм, відкрив провадження у справі без постановлення ухвали про поновлення строку.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційні скарги ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Пасічник С.С.

Швець В.В.