Справа № 805/17/15-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 р. Справа № 805/17/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Краснолиманського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 161,37 гривень,

В С Т А Н О В И В:

6 січня 2015 року позивач, Краснолиманський міський центр зайнятості, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, ОСОБА_1, про стягнення матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 161,37 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний та отримував допомогу по безробіттю, але, як встановлено при перевірці, останній своєчасно не повідомив про своє працевлаштування, внаслідок чого безпідставно отримав допомогу по безробіттю за період з 2 по 6 жовтня 2013 року. Посилаючись на статтю 1166 Цивільного кодексу України, статтю 4 Закону України «Про зайнятість населення», статті 36, 39 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», позивач просив стягнути з відповідача суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 161, 37 гривень.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, тому справа відповідно до вимог частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд встановив наступне.

6 серпня 2013 року ОСОБА_1 до Краснолиманського МЦЗ була подана заява про надання статусу безробітного (а.с. 10).

З 6 серпня по 10 жовтня 2013 року відповідач перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний та отримував допомогу по безробіттю (а.с. 12).

2 жовтня 2013 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в якості кочегара до Святогірської ЗСШІ №12 (а.с. 16).

10 жовтня 2013 року ОСОБА_1 до Краснолиманського МЦЗ була подана заява про зняття з реєстрації як безробітного (а.с. 11),

29 травня 2014 року Краснолиманським МЦЗ був складений «Акт №61 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», згідно якого ОСОБА_1 на час реєстрації та надання статусу безробітного відносився до категорії зайнятого населення, що впливало на умови виплати йому матеріального забезпечення та соціальних послуг. Внаслідок цього відповідач безпідставно отримав допомогу по безробіттю в період з 2 по 6 жовтня 2013 року в сумі 161,37 гривень (а.с. 13-14).

29 травня 2014 року позивачем виданий наказ №67 про повернення коштів відповідачем (а.с. 18).

29 травня 2014 року ОСОБА_1 була направлена претензія на суму 161,37 гривень (а.с. 19).

Станом на день прийняття постанови безпідставно отримана допомога по безробіттю відповідачем не повернута.

При прийнятті постанови суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 4 Закону України від 5 липня 2012 року №5067-VI «Про зайнятість населення» (далі - Закон № 5067-VI) встановлено, що до зайнятого населення, зокрема, належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 44 Закону № 5067-VI зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Згідно пункту 4 частини 2 цієї статті зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закон № 5067-VI передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи.

Відповідно до Закону України №1533-III від 2 березня 2000 року «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакції Закону України № 1621-VII від 31.07.2014 (далі - Закон №1533-III) загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Частиною 1 статті 22 Закону №1533-III встановлено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними.

Статтею 34 Закону №1533-III Фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) надано право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та цього Закону (частина 6 статті 10 Закону №1533-III).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 «Положення про Державну службу зайнятості України», затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року №19/2013, Державна служба зайнятості України для виконання покладених на неї завдань має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Згідно з частиною 2 статті 36 Закону №1533-III застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно пункту 1 частини1 статті 31 Закону №1533-III виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного.

Частиною 3 статті 36 Закону №1533-III передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання послуг.

На підставі підпункту 1 пункту 5.5 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №307 від 20.11.2000, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного (з дня працевлаштування).

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Краснолиманського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 161,37 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання розподілу судових витрат вирішити у відповідності до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 128, 158-164, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Краснолиманського міського центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 161 (сто шістдесят одну) гривню 37 копійок.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Циганенко А.І.