Справа № 530/2309/14-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 р. Справа № 530/2309/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області на постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 27.01.2015р. по справі № 530/2309/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області

про визнання дій протиправними, скасування рішення, визнання права на пенсію на пільгових умовах та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Зіньківського району Полтавської області з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у Зіньківському районі Полтавської області (далі по тексту - відповідач, УПФУ у Зіньківському районі Полтавської області), в якому просить суд:

- поновити термін для звернення до адміністративного суду в зв»язку з отриманням ним оскаржуваного рішення 02.10.2014 року;

- визнати дії посадових осіб управління пенсійного фонду України у Зіньківському районі Полтавської області, по відмові ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах - протиправними;

- скасувати рішення управління пенсійного фонду України у Зіньківському районі Полтавської області № 82 від 20.08.2014 року про відмову йому в призначенні пенсії на пільгових умовах ;

- визнати право на призначення йому пенсії на пільгових умовах з дати подання ним заяви про призначення пенсії до УПФ України у Зіньківському районі Полтавської області.

- зобов'язати посадових осіб управління пенсійного фонду України у Зіньківському районі Полтавської області провести нарахування ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно абзацу 2 пункту »б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня подання ним заяви до пенсійного фонду.

Постановою Зіньківського району Полтавської області від 27.01.2015 року по справі №530/2309/14 заявлені позовні вимоги задоволено .

Визнано дії посадових осіб управління пенсійного фонду України у Зіньківському районі Полтавської області, по відмові ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах - протиправними.

Скасовано рішення управління пенсійного фонду України у Зіньківському районі Полтавської області № 82 від 20.08.2014 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах .

Визнано право ОСОБА_1 на призначення пенсії на пільгових умовах з дати подання ним заяви про призначення пенсії до УПФ України у Зіньківському районі Полтавської області.

Зобов'язано посадових осіб управління пенсійного фонду України у Зіньківському районі Полтавської області провести нарахування ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно абзацу 2 пункт »б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня подання ним заяви до пенсійного фонду.

Судові витрати покладено на управління пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області і стягнути з управління пенсійного фонду України в Зіньківському районі на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 73 грн. 08 коп.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального права, просить суд скасувати постанову Зіньківського району Полтавської області від 27.01.2015 року по справі №530/2309/14 та прийняти нове рушення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, справу розглянути у відсутність його представника.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Списку виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173. Стверджує, що не вбачається можливим призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, оскільки за списком №2 професія позивача не значиться. Таким чином, враховуючи відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Надіслав клопотання з проханням розглянути справи без участі його представника.

Позивач надіслав клопотання, в якому просив суд провести розгляд справи у його відсутність, проти вимог апеляційної скарги заперечує.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Управління пенсійного фонду України у Зіньківському районі Полтавської області від 20.08.2014 року №82 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Не погодившись із зазначеним рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності вимог позивача. Зазначив, що при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах, Комісія, вирішуючи дане питання не провела повного аналізу наявних в пенсійній справі документів, обмежилась тільки визначенням назви професії відповідно розділу ХХ1Х списків №2, затверджених постановою Ради Міністрів України від 26.01.1991 року за №10 , електро-монтер лінійник. При цьому, позивач в період часу з 22.09.1974 року по 22.08.1984 року постійно працював в одній організації, з початку прийому на роботу був призначений електролінійщиком 3-го розряду по будівництву ліній електропередач високої напруги, декілька місяців майстром по будівництву ЛЕП, потім електромонтером-лінейщиком IV і V розрядів відповідно, що говорить про виконання роботи за однією професією.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах слугував висновок пенсійного органу про неможливість підтвердження посади електролінійника, як такої, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з чим, у позивача відсутній необхідний пільговий стаж роботи.

Колегія суддів погоджується з такими доводами УПФУ у Зіньківському районі Полтавської області з наступних підстав.

Згідно ст. 46 Конституцій України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п. 2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України , та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" забезпечення; особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

В ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" N 1788-XII від 05.11.1991 року на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам інших виробництв, професій та посад дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш як після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Проведення атестації робочих місць за списками №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників було передбачено також положеннями статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 року N 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що довідки мають надаватися у разі, коли відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у спірний період, що визначає її право на пільгову пенсію.

Підпунктом «б» пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого правлінням Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 передбачено, що у довідці має бути вказані: періоди роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ; підрозділ, пункт, найменування ( або номер) Списків, якими передбачено ці роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Видавати такі довідки мають право винятково підприємства, на яких працювала особа, або їх правонапступник. Якщо правонаступника, немає, підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановленої для окремих категорій працівників, здійснюється в порядку, визначеному Пенсійним фондом України (постанова правління від 10.11.2006 року №18-1) за погодженням з Мінфіном, відповідними, комісіями, що створені при головних управліннях Пенсійного фонду України в кожній області.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів вказує на те, що у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років згідно Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006р. №18-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006р. №1231/13105.

Колегія суддів зазначає, що трудовою книжкою ОСОБА_1 підтверджено факт роботи позивача на посадах електролінійника 3 розряду по будівництву електропередач та майстра по будівництву ЛЕП з 22.09.1974 року по 22.02.1977 року. В період з 20.06.1977 року по 22.0.1984 року працював на посаді електромонтер - лінійник з монтажу повітряних ліній високої напруги й контактної мережі IV та V розряду ( а.с.6-11).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Списком № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 передбачена посада - "Електромонтер-лінійник з монтажу повітряних ліній високої напруги й контактної мережі ".

Оскільки, робота електролінійника 3 розряду по будівництву електропередач не входить до переліку професій за списком №2, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, колегія суддів вважає, що період роботи ОСОБА_1 на вказаній посаді не підлягає зарахуванню до його пільгового стажу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить висновку, що на момент звернення ОСОБА_2 до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не були наявні всі умови, що дають право на її призначення, визначені п. б ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а відтак, відмова відповідача у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах є правомірною.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено критерії, яким повинні відповідати рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Згідно з цими критеріями адміністративний суд при розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень повинен перевірити, зокрема, чи вчинені оскаржувані дії на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на досліджені докази та встановлені у справі фактичні обставини, колегія суддів приходить до висновку, що УПФУ у Зіньківському районі Полтавської області, приймаючи рішення № 82 від 20.08.2014 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій посадових осіб управління пенсійного фонду України у Зіньківському районі Полтавської області, по відмові ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах, скасування рішення відповідача № 82 від 20.08.2014 року про відмову йому в призначенні пенсії на пільгових умовах, визнання права на призначення йому пенсії на пільгових умовах з дати подання ним заяви про призначення пенсії до УПФ України у Зіньківському районі Полтавської області, зобов'язання посадових осіб управління пенсійного фонду України у Зіньківському районі Полтавської області провести нарахування ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно абзацу 2 пункт »б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня подання ним заяви до пенсійного фонду.

У відповідності до ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Зіньківського району Полтавської області від 27.01.2015 року по справі №530/2309/14, через порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення неправильного рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області задовольнити.

Постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 27.01.2015р. по справі № 530/2309/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, визнання права на пенсію на пільгових умовах та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст постанови виготовлений 16.03.2015 р.