Справа № 821/4941/14
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4941/14

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Багненко Т.В.

за участю: представника позивача - Проценко Л.С.

представника відповідача - Незгода Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонавтотранс" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.09.2014 р., -

встановив:

25 грудня 2014 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонавтотранс" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області з позовними вимогами про скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.09.2014 р.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач в адміністративному позові зазначив, що 19 вересня 2014 року відповідачем на підставі висновків акту перевірки «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Херсонавтотранс», код за , з питання несвоєчасності сплати податку на прибуток іноземних юридичних осіб згідно податкового повідомлення-рішення № від 01.12.10» від 05.09.2014 року за №383/21-03-15-01-05/03119055. Позивач зазначає, що платіжними дорученнями №4 від 21.02.2012 року та №5 від 28.02.2012 року сплачено податковий борг визначений податковим повідомленням-рішенням №00282200/0/03119055 в розмірі 49275,66 грн., тому податковий орган знав про несвоєчасну сплату 21.02.2012 та 28.02.2012 відповідно. Посилання відповідача на пп.78.1.5. п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України (далі - ПК України), як на обставину для проведення позапланової невиїзної перевірки є помилковим, оскільки заперечення на акт камеральної перевірки №189/21-03-15-01-05/03119055 не давали йому таких підстав. При проведенні позапланової виїзної перевірки від 29 листопада 2012 року відповідач не знайшов викладених в акті від 05 вересня 2014 року порушень. З посиланням на норми Податкового кодексу України обґрунтовує правомірність своїх вимог. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.09.2014 р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Відповідач в письмових запереченнях зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. ДПІ проведено перевірку товариства з питань своєчасності сплати узгоджених грошових зобов'язань з податку на прибуток іноземних юридичних осіб, визначених у податковому повідомленні-рішенні від 01.12.2010 №000282200, про що складено акт камеральної перевірки від 04.06.2014 №189/21-03-15-01-05/03119055. Позивачем подано до інспекції заперечення, щодо безпідставності проведення камеральної перевірки, порушення порядку її проведення та оформлення результатів камеральної перевірки (пп.75.1.1 ст.75, ст.76, ст. 86 ПК України). З урахуванням викладених вимог, акт камеральної перевірки від 04.06.2014 №189/21-03-15-01-05/03119055 враховуючи порушення форми його складання, скасовано. Зазначене стало підставою для проведення документальної позапланової перевірки за пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України. З посиланням на норми ПК України обґрунтовує помилковість позиції позивача. Все це на думку відповідача є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та запереченнях на адміністративний позов.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що ТОВ "Херсонавтотранс" (ідентифікаційний код 03119055) зареєстровано 27 травня 2008 року, номер запису 0033512. Товариство перебуває на обліку в ДПІ з 07 червня 2012 року.

Згідно з витягом за 2012 рік з облікової картки товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» за платежем 11020500 (податок на прибуток іноземних юридичних осіб) 21 лютого 2012 року зараховано сплату 59,65 грн. (код операції 101) на яку нараховано необхідну штрафну санкцію в сумі 11,93 грн. (код операції 281), 28 лютого 2012 року зараховано сплату 49216,01 грн. (код операції 101) на яку нараховано необхідну штрафну санкцію в сумі 6611,02 грн. (код операції 281).

Позивач сплатив податковий борг визначений податковим повідомленням-рішенням № від 01.12.2010 року в розмірі 49275,66 грн., на який нараховано штрафну санкцію в розмірі 6622,95 грн., а також нараховано пеню в розмірі 5446,85 грн. (пеню сплачено платіжним дорученням №2377 від 25.07.2012 року).

Відповідач 04 червня 2014 року здійснив камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток, за наслідками якої склав акт від 04 червня 2014 року №189/21-03-15-01-05/03119055.

За результатами розгляду заперечення на акт камеральної перевірки, останній скасовано в зв'язку з порушенням норм податкового законодавства при проведенні камеральної перевірки.

В подальшому ДПІ, на підставі заперечення ТОВ «Херсонавтотранс» від 16 червня 2014 року №10/653 на акт камеральної перевірки №189/21-03-15-01-05/03119055, ініціювала проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за пп.78.1.5. п.78.1. ст.78 ПК України.

На підставі наказу ДПІ № 1036 від 18 серпня 2014 року, в період з 01 вересня 2014 року по 02 вересня 2014 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Херсонавтотранс», код за , з питань несвоєчасності сплати податку на прибуток іноземних юридичних осіб згідно податкового повідомлення-рішення № від 01.12.10. Перевірка проведена згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.5. п.78.1. ст.78, ст.79 ПК України.

За наслідками перевірки ДПІ складено акт № 383/21-03-15-01-05/03119055 від 05 вересня 2014 року, в описовій частині акта міститься таблиця з зазначенням сплачених сум податкового боргу граничний період сплати та кількість днів затримки. Під час перевірки використано програмні продукти АІС «Податковий блок» та АРМ «ТАХ».

Згідно з висновками акту перевірки відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податку на прибуток іноземних юридичних осіб передбачена ст. 126 ПК України з урахуванням вимог п.102.3 ст.102 та п.114.1 ст.114 ПК України.

На підставі висновків акта перевірки № 383/21-03-15-01-05/03119055 від 05 вересня 2014 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 19 вересня 2014 року, яким встановлено порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних в розмірі 33114,74 грн. та зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 відсотків, що становить суму 6622,95 грн.

За наслідками процедури адміністративного оскарження, спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Правомірність податкового повідомлення-рішення № від 19 вересня 2014 року є предметом судового розгляду.

Спірні відносини врегульовані Конституцією України та Податковим кодексом України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 ПК, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.

Як зазначено у пункті 79.1 зазначеної вище статті, документальна невиїзна перевірка здійснюється, зокрема, у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

У підпункті 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України, який був правовою підставою для проведення перевірки у цій справі (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), передбачено, що перевірка здійснюється за наявності такої обставини: платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

З аналізу даної норми суд дійшов висновку, що в наданому запереченні або скарзі на прийняте за результатами перевірки повідомлення-рішення повинна міститись вимога про повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення в поєднанні з обставинами, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки.

Підставою для проведення перевірки ДПІ зазначає заперечення на акт камеральної перевірки №189/21-03-15-01-05/03119055 (а.с. 77 абз.4)

Розглядаючи, як підставу для проведення позапланової документальної невиїзної перевірки, заперечення на акт камеральної перевірки №189/21-03-15-01-05/03119055 суд зазначає наступне. В запереченні ставиться питання про відсутність підстав для проведення камеральної перевірки в розумінні ст.76 ПК України, що в подальшому підтвердилось скасуванням акту перевірки.

Заперечення не містить обставин, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки, дослідивши дане заперечення суд не встановив ознак передбачених в підпункті 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Окремо суд звертає увагу відповідача, що про порушення термінів сплати податкових зобов'язань податковий орган був обізнаний 21 лютого 2012 року стосовно суми 59,65 грн. та 28 лютого 2012 року стовно суми 33055,09 грн., що підтверджується витягом з облікової картки позивача за 2012 рік.

Витяг містить суми штрафу нарахованого на суму сплачених за несвоєчасну сплату платежів 11,93 грн. та 6611,02 грн. відповідно, а також суму пені нарахованої в розмірі 5446,85 грн. Сума визначена спірним податковим повідомленням-рішенням № від 19 вересня 2014 року є сумою штрафу нарахованого в лютому 2012 року.

На підставі п.116.1 статті 116 ПК України податковий орган не позбавлений можливості прийняти податкове-повідомлення рішення за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання, однак перевірка повинна проводитись в порядок та спосіб передбачений спеціальним законом. В даному випадку ДПІ проведено позапланову документальну невиїзну перевірку без належної для того підстави, доказів протилежного сторони суду не надали.

Посилання сторін на провадження в справі про банкрутство, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, знаходження позивача на податковому обліку в іншому органі податкової служби до 07 червня 2012 року та докази надані в підтвердження своїх позицій, не впливають на вищевикладений висновок суду.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що «відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про неправомірність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 12 березня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонавтотранс" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.09.2014 р. - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 19.09.2014 р. яким до ТОВ «Херсонсавтотранс» застосовано штраф в сумі 6622 грн. 95 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Херсонавтотранс» (73025, м.Херсон, вул. Радянська, 39, ) судовий збір в сумі 182 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 17 березня 2015 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.1.