Справа № 826/14852/14
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Екстудер» до державної податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Екстудер» (далі - позивач, ТОВ «Екстудер») звернулось до суду з позовом до державної податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Міністерства доходів і зборів (далі - відповідач, податковий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.02.2014 № та від 07.02.2014 №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, державною податковою інспекцією у Святошинському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Екстудер» з питань дотримання вимог правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Поліпласт-КР» за період з 01.10.2012 по 31.07.2013.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Екстудер» підпункту 14.1.228 пункту 14.1 статті 14, пунктів 138.1, 138.2, 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на прибуток на суму 16450,00 грн.

Крім того, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 44.1 статті 44, пункту 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення платником податку податкового кредиту із податку на додану вартість у сумі 15667,00 грн.

Як вбачається з акту перевірки державної податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві від 23.01.2014 №15/26-57-22-03-10/31814065, висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між товариством з обмеженою відповідальністю «Екстудер» та його контрагентом - товариством з обмеженою відповідальністю «Поліпласт-КР» за договорами від 01.11.2012 №1/11/12 та від 07.11.2012 №15.

За наслідками перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 07.02.2014 №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 20562,50 грн., у тому числі: 16450,00 грн. - основний платіж, 4112,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

від 07.02.2014 №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 23500,50 грн. у тому числі: 15667,00 грн. - основний платіж, 7833,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем документи є належними і допустимими доказами, які підтверджують факт здійснення господарських операцій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, між товариством з обмеженою відповідальністю «Поліпласт-КР» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Екстудер» (покупець) укладено договір поставки від 01.11.2012 №1/11/12, відповідно до якого постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти такий товар (товари), і сплатити за нього певну грошову суму.

Також, між товариством з обмеженою відповідальністю «Поліпласт-КР» (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Екстудер» (замовник) укладено договір надання послуг від 07.11.2012 №15.

На підтвердження виконання умов вищезазначених договорів, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано копії наступних документів: договору поставки від 01.11.2012 №1/11/12; договору від 07.11.2012 №15; специфікацій до договору від 07.11.2012 №15; довідок зі статистики стосовно як позивача, так і товариства з обмеженою відповідальністю «Поліпласт-КР»; свідоцтва платника ПДВ товариства з обмеженою відповідальністю «Поліпласт-КР»; товарно-транспортних накладних; видаткових та податкових накладних за відповідні періоди; рахунків на оплату; заявок на поставку продукції (специфікацій); листів-пропозицій товариства з обмеженою відповідальністю «Поліпласт-КР»; банківських виписок; актів прийому-передачі матеріалів за відповідні періоди; актів прийому - передачі матеріалів (давальницької сировини) у подальшу переробку; накладних на повернення; договору оренди обладнання; штатного розпису товариства з обмеженою відповідальністю «Екстудер»; оборотно-сальдової відомості за 2012-2014 роки; докази наявності в оренді виробничих та складних приміщень.

Також, на обґрунтування руху активів і ділової доцільності взаємовідносин із товариством з обмеженою відповідальністю «Поліпласт-КР» позивачем надано копії договорів із третьою особою та первинних документів щодо виконання своїх зобов'язань перед третьою особою.

Колегія суддів звертає увагу, що акт перевірки не містить доказів невідповідності наданих позивачем під час перевірки первинних документів бухгалтерського та податкового обліку приписам п.2 ст.3, ст. 4, п.1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Досліджені документи бухгалтерського та податкового обліку мають обов'язкові реквізити відповідно до нормативних документів, які регламентують порядок їх складання.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що надані позивачем первинні документи за змістом і формою є первинними документами у розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містять інформацію про здійснені господарські операції.

Висновки податкового органу про порушення позивачем вимог чинного законодавства України, сформовані на підставі аналізу Кріворізької південної міжрайонної державної податкової служби Дніпропетровської області від 25.04.2013 №98/222/33453224 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Поліпласт-КР», на переконання судової колегії є необґрунтованими, оскільки результати аналізу фінансово-господарської діяльності контрагента, відповідно до вимог податкового законодавства України, не можуть бути підставами для застосування санкцій щодо позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на включення сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Враховуючи, що юридична відповідальність має індивідуальний характер, позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентом позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо безтоварності відповідних господарських операцій.

Відомості, що є обов'язковими для перевірки підприємством стосовно свого контрагента, це включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також наявність свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість на час здійснення господарських операцій.

Крім того, неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції в повній мірі проаналізовано зміст правих норм, викладених у пп. 138.2 ст. 138, 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.п.198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, надано належну оцінку обставинам справи, в зв'язку з чим, судова колегія підтримує висновок суду першої інстанції про протиправність оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Святошинському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.