Справа № 821/2408/14
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/2408/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.
судді -Вербицької Н.В.
судді -Коваля М.П.
при секретарі -Богдановій С.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міхдоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Виробничо-торгівельна фірма «Агростандарт» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міхдоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановила:

Позивач - ПП «Виробничо-торгівельна фірма «Агростандарт» звернувся до суду з адміністративним позовом до ДПІ у м. Херсоні Головного управління Міхдоходів у Херсонській області, в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 11.04.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем при проведенні перевірки не було з'ясовано усіх фактичних обставин здійснення позивачем господарських операцій, односторонньо та не в повному обсязі досліджено первинні документи, що підтверджують придбання (надання) послуг, невірно застосовано до спірних правовідносин норми чинного законодавства, що призвело до помилкових висновків та визначення позивачу грошових зобов'язань та застосування санкцій.

Справу було розглянуто в порядку письмового провадження.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року адміністративний позов було задоволено. Були скасовані податкові повідомлення-рішення № та № від 11.04.2014 року.

В апеляційній скарзі у м. Херсоні Головного управління Міхдоходів у Херсонській області, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, ставиться питання щодо скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової про відмову у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що 28.03.2014 року відповідачем була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПП «Виробничо-торгівельна фірма «Агростандарт» з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства з податку на прибуток за 2013 рік та з податку на додану вартість по взаємовідносинам з платником податків контрагентом - постачальником ПП «ПФ «Поліант Плюс» за листопад 2013 року, та відображення здійснених фінансово - господарських операцій у податковій звітності.

За результатами перевірки було складено Акт від 28.03.2014 року №115/21-03-22-06 (т.1, а.с. 43-78).

З наведеного вище Акта вбачається, що перевіркою було встановлено порушення п.134.1 ст.134, п.п. 138.1.1 п.138. ст. 138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого підприємством було занижено податок на прибуток підприємства за 2013 рік у сумі 148457,64 гривень

Також, перевіркою встановлено порушення п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п. 198.1 ст. 198, п. 198.2 ст. 198, п.198.3 ст. 198, п.198.5 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 , п.201.1 ст. 201 ПК України, внаслідок чого було завищено податковий кредит, що призвело до заниження суми податку на додану вартість на загальну суму 156271,20 гривень у тому числі: листопад 2013 року - 156271,20 гривень (т.1, а.с. 78).

Крім цього, на думку перевіряючих, перевіркою було неможливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій у листопаді 2013 року з ПП «ПФ Поліант Плюс», було встановлено невідповідність первинних документів нормам діючого законодавства.

Підставою для встановлення таких порушень слугувала неможливість що перевіркою неможливо було підтвердити факт надання послуг (транспортування вантажу сільськогосподарської продукції) ПП «ВТФ Агростандарт» від ПП «ПФ Поліант Плюс», з врахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходженням майна, відсутністю необхідних трудових ресурсів, транспорту та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення господарської діяльності.

На підставі вищенаведеного Акта перевірки позивача, відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення від 11.04.2014 року № , яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у сумі 234407,00 гривень, в тому числі за основним платежем в сумі 156271,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 78136,00 гривень (т.1, а.с. 31).

Також було прийнято податкове повідомлення - рішення від 11.04.2014 року №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у сумі 222 687,00 гривень, в тому числі за основним платежем в сумі 148458,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 74229,00 гривень (т.1, а.с. 32).

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1-ї інстанції виходив з того, дії позивача щодо формування валових витрат по взаємовідносинах з ПП «ПФ «Поліант -Плюс» є обґрунтованими, у зв'язку з наявністю у позивача відповідних первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду 1-ї інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між ПП ВТФ «Агростандарт» та ТОВ «Ім. КЛ. Петровського» було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №35 (з додатками) від 24.09.2013 року (т.2, а.с. 135-142).

Предметом даного договору було те, що Постачальник (ТОВ «Ім. КЛ. Петровського») зобов'язувався поставити і передати у власність, а Покупець (ПП ВТФ «Агростандарт») прийняти і оплатити українську пшеницю врожаю 2013 року на умовах FCA (франко - автомобіль), місце поставки та отримання Товару, вказане в графі «Базис поставки» додатку до Договору. Відповідно до п.1.2 та 1.3 даного Договору, датою переходу права власності на Товар до Покупця є дата відвантаження Товару з базисів поставки Постачальника. Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна Товару, а також інші умови, визначені крім тексту цього Договору також і в додатку, який є невід'ємною частиною Договору.

На виконання даного Договору в матеріалах справи містяться: реєстр товарно-транспортних накладних до Договору поставки сільськогосподарської продукції №35 від 24.09.2013 року (т.2, а.с. 143-146); видаткові накладні - №ПТПТ0000527 від 08.11.2013 року на загальну суму 195949,00 гривень у т.ч. ПДВ 32658,17 гривень, №ПТПТ0000528 від 11.11.2013 року на загальну суму 203294,00 гривень у т.ч. ПДВ 33882,33 гривень, №ПТПТ0000529 від 12.11.2013 року на загальну суму 199953,00 гривень у т.ч. ПДВ 33325,50 гривень, №ПТПТ0000534 від 13.11.2013 року на загальну суму 234702,00 гривень у т.ч. ПДВ 39117,00 гривень, №ПТПТ0000535 від 14.11.2013 року на загальну суму 212797,00 гривень у т.ч. ПДВ 35466,17 гривень, №ПТПТ0000536 від 15.11.2013 року на загальну суму 168168,00 гривень у т.ч. ПДВ 28028,00 гривень, №ПТПТ0000546 від 19.11.2013 року на загальну суму 29861,00 гривень у т.ч. ПДВ 4976,83 гривень, №ПТПТ0000545 від 18.11.2013 року на загальну суму 212459,00 гривень у т.ч. ПДВ 35409,83 гривень, №ПТПТ0000547 від 26.11.2013 року на загальну суму 39165,00 гривень у т.ч. ПДВ 6527,50 гривень (т.2, а.с.147-155); податкові накладні - №4/2 від 08.11.2013 року на загальну суму 142033,00 гривень у т.ч. ПДВ 23672,17 гривень, №3/2 від 08.11.2013 року на загальну суму 53916,00 гривень у т.ч. ПДВ 8986,00 гривень, №12/2 від 19.11.2013 року на загальну суму 29861,00 гривень у т.ч. ПДВ 4976,83 гривень, №5/2 від 11.11.2013 року на загальну суму 203294,00 гривень у т.ч. ПДВ 33882,33 гривень, №7/2 від 12.11.2013 року на загальну суму 199953,00 гривень у т.ч. ПДВ 33325,50 гривень, №11/2 від 18.11.2013 року на загальну суму 212459,00 гривень у т.ч. ПДВ 35409,83 гривень, №17/2 від 26.11.2013 року на загальну суму 39165,00 гривень у т.ч. ПДВ 6527,50 гривень, №8/2 від 13.11.2013 року на загальну суму 234702,00 гривень у т.ч. ПДВ 39117,00 гривень, №10/2 від 15.11.2013 року на загальну суму 168168,00 гривень у т.ч. ПДВ 28028,00 гривень, №9/2 від 14.11.2013 року на загальну суму 212797,00 гривень у т.ч. ПДВ 35466,17 гривень( т.2, а.с. 156-165).

ПП «Виробничо - торгівельна фірма «Агростандарт» було укладено договори купівлі - продажу сільськогосподарської продукції (пшениці, сорго, сої) з Фермерським господарством «Агроспектр» №13/63 від 20.11.2013 року, №12/23 від 22.11.2013 року (т.2, а.с.166-167), з ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» №13/57 від 01.11.2013 року, № 01/26 від 26.11.2013 року, №12/16 від 14.10.2013 року, додаткові угоди №12 від 06.11.2013 року, № 16 від 21.11.2013 року, №17 від 22.11.2013 року до договору постачання №12/6 від 14.10.2013 року (т.2, а.с. 186-191).

Виконання даних договорів підтверджується наявними в матеріалах справи: видатковими накладними - №РН-0000235 від 22.11.2013 року на загальну суму 108106,68 гривень у т.ч. ПДВ 18017,78 гривень, №РН-0000231 від 21.11.2013 року на загальну суму 115023,96 гривень у т.ч. ПДВ 19170,66 гривень, №РН-0000220 від 06.11.2013 року на загальну суму 98229,56 гривень у т.ч. ПДВ 16371,59 гривень, №РН-0000234 від 26.11.2013 року на загальну суму 62944,20 гривень у т.ч. ПДВ 10490,70 гривень, №РН-0000224 від 03.11.2013 року на загальну суму 59977,00 гривень у т.ч. ПДВ 59977,00 гривень; податкові накладні - від 22.11.2013 року №33/2 на загальну суму 108106,68 гривень у т.ч. ПДВ 18017,78 гривень, від 26.11.2013 року №35/2 на загальну суму 62944,20 гривень у т.ч. ПДВ 10490,70 гривень, від 26.11.2013 року №31/2 на загальну суму 115023,96 гривень у т.ч. ПДВ 19170,66 гривень, від 06.11.2013 року №20/2 на загальну суму 98229,56 гривень у т.ч. ПДВ 16371,59 гривень, від 03.11.2013 року №16/2 на загальну суму 59977,00 гривень у т.ч. ПДВ 9996,17 гривень (т.2, а.с. 192-201). Також, позивачем укладено договори купівлі продажу з Сфг "Надія" №03/17 від 01.10.2013 року (накладна №18 від 01.10.2013 року на загальну суму 122500,00 гривень у т.ч. ПДВ 20416,67 гривень, податкова накладна від 01.10.2013 року від 18/2 на загальну суму 122500,00 гривень у т.ч. ПДВ 20416,67 гривень); з Сфг «Добробут» від 05.11.2013 року №12/18 (накладна №6 від 06.11.2013 року на загальну суму 194545,00 гривень у т.ч. ПДВ 32424,17 гривень податкова накладна №1/2 від 06.11.2013 року на загальну суму 193450,00 гривень у т.ч. ПДВ 32241,67 гривень, від 06.11.2013 року №2/2 на загальну суму 1095,00 гривень у т.ч. ПДВ 182,50 гривень); з СТОВ «Днепр» від 28.11.2013 року №03/19 (реєстр товарно-транспортних накладних до Договору купівлі - продажу №03/19 від 28.11.2003 року, податкова накладна №392 від 28.11.2013 року на загальну суму 171789,40 гривень у т.ч. ПДВ 28631,57 гривень, податкова накладна від 28.11.2013 року №23/2 на загальну суму 171789,40 гривень у т.ч. ПДВ 28631,57 гривень; з Фг «Теолинське» №03/18 від 27.11.2013 року (реєстр товарно-транспортних накладних до договору, видаткова накладна №31 від 27.11.2013 року на загальну суму 102231,02 гривень у т.ч. ПДВ 17038,50гривень, №33 від 29.11.2013 року на загальну суму 102231,02 гривень у т.ч. ПДВ 17038,50 гривень, податкова накладна №35/2 від 29.11.2013 року на загальну суму 102231,02 гривень у т.ч. ПДВ 17038,50 гривень, №33/2 від 27.11.2013 року; з Фг «Михайлово» від 07.11.2013 року №01/23, №01/24 від 09.11.2013 року, №01/25 від 10.11.2013 року ( податкові накладні - №13 від 10.11.2013 року на загальну суму 6970,24 гривень у т.ч. ПДВ 1161,71 гривень, № 12 від 09.11.2013 року на загальну суму 28.157,27 гривень у т.ч. ПДВ 4692,88 гривень, №11 від 07.11.2013 року на загальну суму 30305,44 гривень у т.ч. ПДВ 5050,91 гривень, податкові накладні №2/2 від 07.11.2013 року на загальну суму 30305,44 гривень у т.ч. ПДВ 5050,91 гривень, №3/2 від 09.11.2013 року на загальну суму 28157,27 гривень у т.ч. ПДВ 4692,88 гривень, №4/2 від 10.11.2013 року на загальну суму 6970,24 у т.ч. ПДВ 1161,71 гривень (т.2, а.с. 202 -227 ).

Для транспортування придбаного товару (сільськогосподарської продукції) між ПП «Виробничо - торгівельна фірма «Агростандарт» та ПП «ПФ Поліант Плюс» було укладено договори про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом (договори експедирування з додатками і звітами): від 01.11.2013 року №15/56, від 05.11.2013 року №15/57, від 07.11.2013 року №15/58, від 08.11.2013 року №15/59, від 09.11.2013 року №15/60, від 09.11.2013 року №15/61, від 09.11.2013 року №15/62, від 11.11.2013 року №15/63, від 11.11.2013 року №15/64, від 12.11.2013 року №15/65, від 13.11.2013 року №15/66, від 13.11.2013 року №15/67, від 13.11.2013 року №15/68, від 14.11.2013 року №15/69, від 14.11.2013 року №15/70, від 14.11.2013 року №15/71, від 15.11.2013 року №15/72, від 15.11.2013 року №15/73, від 16.11.2013 року №15/74, від 17.11.2013 року №15/75, від 18.11.2013 року №15/76, від 19.11.2013 року №15/77, від 19.11.2013 року №15/78, від 20.11.2013 року №15/79, від 22.11.2013 року №15/80, від 23.11.2013 року №15/81, від 26.11.2013 року №15/82, від 26.11.2013 року №15/83, від 26.11.2013 року №15/84, від 27.11.2013 року №15/85, від 27.11.2013 року №15/86; №3/13-т від 12 серпня 2013 року. (т.1, а.с.99-191, т. ).

Виконання умов зазначених договорів підтверджується: копіями актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 01.11.2013 року №ОУ-0000131, від 04.11.2013 року №ОУ-0000132, від 07.11.2013 року №ОУ- 0000133, від 08.11.2013 року №ОУ-0000134, від 10.11.2013 року №ОУ-0000135, від 25.11.2013 року №ОУ-0000136, від 11.11.2013 року №ОУ-0000137, від 11.11.2013 року №ОУ-0000138, від 13.11.2013 року №ОУ-0000139, від 13.11.2013 року №ОУ- 0000140, від 13.11.2013 року №ОУ-0000141, від 13.11.2013 року №ОУ-0000142, від 18.11.2013 року №ОУ-0000143, від 14.11.2013 року №ОУ-0000144, від 15.11.2013 року №ОУ-0000145, від 15.11.2013 року №ОУ-0000146, від 15.11.2013 року №ОУ-0000147, від 16.11.2013 року №ОУ-0000148, від 16.11.2013 року №ОУ-0000149, від 18.11.2013 року №ОУ-0000150, від 18.11.2013 року №ОУ-0000151, від 18.11.2013 року №ОУ-0000152, від 19.11.2013 року №ОУ-0000153, від 22.11.2013 року №ОУ- 0000154, від 23.11.2013 року №ОУ-0000155, від 23.11.2013 року №ОУ-0000156, від 25.11.2013 року №ОУ-0000157, від 26.11.2013 року №ОУ-0000158, від 27.11.2013 року ОУ-0000159, від 27.11.2013 року №ОУ-0000160, від 29.11.2013 року №ОУ- 0000161, від 29.11.2013 року №ОУ-0000162. (т.1, а.с. 192-223).

Також в матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні: від 03.11.2013 року серії АСВ №104, від 06.11.2013 року серії НАА №001, від 06.11.2013 року серії НАА №002, від 06.11.2013 року серії КВИ №0611, від 06.11.2013 року серії ПОМ №001, від 08.11.2013 року серії ПОМ №002, від 08.11.2013 року серії ИИВ №03, від 04.11.2013 року серії ПОМ №003, від 10.11.2013 року серії АСТ №1011, від 09.11.2013 року серії АСТ №913, від 09.11.2013 року серії АСТ №912, від 09.11.2013 року серії АСТ №911, від 11.11.2013 року серії ИИВ №07, від 11.11.2013 року серії ИИВ №1112, від 11.11.2013 року серії ИИВ №005, від 11.11.2013 року - серії ИАВ №1111, від 11.11.2013 року серії ИИВ №004, від 12.11.2013 року серії ИИВ №1212, від 12.11.2013 року серії ИИВ №011, від 12.11.2013 року серії ИИВ №0010, від 12.11.2013 року серії АВС №1211, від 12.11.2013 року серії ИИВ №01, від 13.11.2013 року серії ИИВ №003, від 13.11.2013 року серії ИИВ №0022, від 13.11.2013 року серії ИИВ №0023, від 13.11.2013 року серії АСТ №1311, від 14.11.2013 року серії ИИВ №21, від 14.11.2013 року серії ИИВ №0015, від 14.11.2013 року серії ИИВ №46, від 14.11.2013 року серії СПК №1411, від 14.11.2013 року серії ИИВ №0027, від 13.11.2013 року серії ИИВ №44, від 13.11.2013 року серії ВСД №1312, від 14.11.2013 року серії ИИВ №04, від 15.11.2013 року серії КВА №1511, від 15.11.2013 року серії ИИВ №17, від 15.11.2013 року серії ИИВ №47, від 15.11.2013 року серії ИИВ №03, від 15.11.2013 року серії ИИВ №020, від 18.11.2013 року серії СКР №1811, від 18.11.2013 року серії ИИВ №0044, від 18.11.2013 року серії ИИВ №021, від 18.11.2013 року серії ИИВ №27, від 18.11.2013 року серії ИИВ №50, від 18.11.2013 року серії ИИВ №04, від 19.11.2013 року серії ИИВ №03, від 20.11.2013 року серії ЗГВ №01, від 21.11.2013 року серії АСК №03, від 21.11.2013 року серії НАА №14, від 22.11.2013 року серії ИИВ №022, від 21.11.2013 року серії СВН №02, від 23.11.2013 року серії ИИВ №033, від 22.11.2013 року серії ИИВ №03, від 23.11.2013 року серії НАО №2311, від 22.11.2013 року серії НАО №2211, від 23.11.2013 року серії ИИВ №09, від 26.11.2013 року серії АБИ №2611, від 27.11.2013 року серії КЕВ №213, від 27.11.2013 року серії КЕВ №212, від 26.11.2013 року серії ПОМ №14А, від 26.11.2013 року серії ПОМ №14, від 28.11.2013 року серії АВЯ №328, від 28.11.2013 року серії ВАВ №326, від 28.11.2013 року серії ВАВ №325, від 28.11.2013 року серії ВАВ №327. (т.1, а.с. 224-246; т.2, а.с. 1- 42).

Виконання умов вищезазначених договір підтверджується наданими суду, а саме: податковими накладними: від 01.11.2013 року №62, від 04.11.2013 року №63, від 07.11.2013 року №64, від 08.11.2013 року №65, від 10.11.2013 року №66, від 11.11.2013 року №67, від 11.11.2013 року №68, від 11.11.2013 року №69, від13.11.2013 року №70, від 13.11.2013 року №71, від 13.11.2013 року №72, від 13.11.2013 року №73, від 14.11.2013 року №74, від 14.11.2013 року №75, від 15.11.2013 року №76, від 15.11.2013 року №77, від 15.11.2013 року №78, від 16.11.2013 року №79, від 16.11.2013 року №80, від 18.11.2013 року №81, від 18.11.2013 року №82, від 18.11.2013 року №83, від 19.11.2013 року №84, від 25.11.2013 року №85, від 23.11.2013 року №86, від 23.11.2013 року №87, від 25.11.2014 року №88, від 26.11.2013 року №89, від 27.11.2013 року №90, від27.11.2013 року №91, від 29.11.2013 року №92, від 29.11.2013 року №93; копія договору про переведення боргу від 30.11.2013 року №7. (т.2, а.с. 43-75).

Факт оплати підтверджується копіями банківських виписок центральної філії ПАТ «Кредобанк»: за 22.04.2014 року, 23.04.2014 року, 25.04.2014 року, 28.04.2014 року, 30.04.2014 року, 28.04.2014 року, 05.05.2014 року, 06.05.2014 року, 12.05.2014 року, 13.05.2014 року, 16.05.2014 року, 19.05.2014 року, 23.05.2014 року, 06.06.2014 року; копії позовної заяви та всіх додатків до неї для відповідача. (т.2, а.с. 76 - 89).

На підтвердження наявності у ПП «ПФ Поліант Плюс» матеріально-технічних ресурсів для здійснення господарської діяльності суду надано: договір найму транспортних засобів від 21.11.2011 року укладеного між ТОВ «СП «Злато Таврії» з ПП «ПФ Поліант Плюс». Предметом даного договору є те, що наймодавець надає, а наймач приймає у користування транспортні засоби, а саме: КамАЗ сірого кольору самоскид вантажний, модель 55102, державний номер якого ВТ 8781 АТ; причіп самоскид зеленого кольору, модель 8527, державний номер НОМЕР_2; КамАЗ сірого кольору самоскид вантажний, модель 55102, державний номер НОМЕР_3; бортовий причіп сірого кольору, модель 83571, державний номер НОМЕР_4. Також, п.1.2 даного договору передбачено, що за домовленістю сторін зазначені транспортні засоби можуть використовуватися наймачем при здійсненні виробничої та іншої діяльності на власний розсуд. При цьому Наймач має право як використовувати транспортні засоби для власних потреб, так і укладати від свого імені договори перевезення та/чи інші договори відповідно до призначення транспортного засобу;

Договір оренди транспортного засобу від 03.08.2012 року укладений між ПП «ПФ Поліант Плюс» та громадянином ОСОБА_5 відповідно до якого Орендодавець передає у тимчасове платне користування (оренду) транспортний засіб, а Орендар приймає транспортний засіб та зобов'язується використовувати його за призначенням і сплачувати платежі, що передбачені цим договором. Відповідно до п.1.2 цього договору, транспортний засіб, який передається в оренду - автомобіль марки КАМАЗ, модель 53212, номер державної реєстрації ВТ 1129АС, тип т/з - самоскид вантажний; причіп марки СЗАП, модель 8527, номер державної реєстрації ВТ3226ХХ, тип т/з самоскид. (т.3, а.с. 148-155).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Такої ж позиції у своїй практиці дотримується й Верховний суд України у своїх постановах від 01 червня 2010 року по справі за позовом ПП «Армівір» до ДПІ у Печерському районі м. Києва, від 31 січня 2011 року по справі за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ, від 31 січня 2011 року по справі за позовом ТОВ «Фірма «ВІК» до ДПІ у м. Херсоні, а також Вищий адміністративний суд України в своїх ухвалах від 12 лютого 2014 року у справі №К/9991/66418/12, від 26 березня 2014 року у справі №К/800/36974/13, від 14 квітня 2014 року у справі №К/800/23746/13.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Колегія суддів зазначає, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз.

Крім того, колегія суддів щодо посилання апелянта на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року по справі за №821/847/14, як на підтвердження відсутності між позивачем та ПП «Поліант Плюс» розрахунків за надані останнім послуги перевезення, зазначає наступне.

У зазначених вище рішеннях ПП «ПФ «Поліант Плюс» було відмовлено у задоволенні його позивних вимог з формальних підстав, у зв'язку з відсутністю факту порушення позивачем його прав і інтересів, при цьому спір по суті не розглядався і не встановлювалися ті чи інші обставини справи. А саме: оскільки висновки контролюючого органу за наслідками проведення звірки, викладені у відповідному акті, не породжують для суб'єкта господарювання певних юридичних наслідків та не змінюють фінансово-економічне становище платника, а отже, не порушують його права та законні інтереси. Позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача з присвоєння статусу «не визнано як податкову звітність» у податковій декларації з ПДВ за листопад 2013 року не могли бути задоволені, оскільки така декларація була прийнята ДПІ, і є дійсною. Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо зміни стану з « 0» (основний платник) на « 9» (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням) не підлягали задоволенню так, як для платника податків не спричиняють жодних юридичних наслідків. З аналогічних підстав не були задоволені вимоги про вміщення контролюючим органом до електронної бази даних інформації про платника податків, оскільки такі дії не могли вплинути на права і свободи останнього. Отже судами не встановлювались обставини правомірності чи неправомірності дій контролюючого органу, а також не встановлювались факти наявності або відсутності товару при здійснення суб'єктами господарювання господарських операцій.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивачем були надані всі первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій, а також той факт, що єдиною підставою для встановлення нереальності господарських операцій позивача з контрагентом слугував акт перевірки від 29.01.2014 року № 60/21-03-22-06/34906719 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «ПФ «Поліант Плюс» щодо підтвердження господарських відносин із платником податків за листопад 2013 рік»( т.2, а.с. 103-105 ), колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість прийняття судом 1-ї інстанції рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (ч.1). В адміністративний справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2).

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив зазначену постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та висновків суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міхдоходів у Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Виробничо-торгівельна фірма «Агростандарт» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міхдоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до положень діючого законодавства до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В. Яковлев
Суддя:/підпис/Н.В. Вербицька
Суддя:/підпис/М.П. Коваль