Справа № 367/2276/14-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2015р. К/800/47407/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 17 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2014 року по справі № 367/2276/14-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області (далі - Управління)

про визнання права на пільгу по обчисленню стажу в подвійному розмірі,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Управління, в якому просила визнати неправомірним рішення від 13 грудня 2013 року № 414 «Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_4»;

визнати за позивачем право на пільгу, передбачену статтею 60 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) по обчисленню стажу за роботу в інфекційному закладі - бактеріологічна лабораторія «Ірпінська міська санітарно-епідеміологічна станція» з 10 вересня 1986 року по 31 грудня 2003 року у подвійному розмірі;

зобов'язати відповідача обчислити ОСОБА_4 стаж за роботу в інфекційному закладі - бактеріологічна лабораторія «Ірпінська міська санітарно-епідеміологічна станція» з 10 вересня 1986 року по 31 грудня 2003 рок у подвійному розмірі;

зобов'язати Управління провести позивачу перерахунок пенсії з 10 вересня 1986 року по 31 грудня 2003 року у подвійному розмірі та виплатити недоотриманні кошти, у зв'язку з невірним обчисленням стажу з дня призначення пенсії з 24 серпня 1993 року.

Постановою Ірпіньського міського суду Київської області від 17 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2014 року, позов задоволено частково.

Визнано рішення Управління від 13 грудня 2013 року № 414 «Про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_4» неправомірним.

Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з урахуванням її стажу роботи в ДЗ «Ірпінська міська санітарно-епідеміологічна станція» Міністерства охорони здоров'я України на посаді лікаря - бактеріолога бактеріологічної лабораторії епідеміологічного відділу та в ДУ «Київський обласний Лабораторний центр Держсанепідемслужби України» на посаді завідувача мікробіологічної лабораторії, лікаря-бактеріолога відділення організації епідеміологічних досліджень Ірпінського міськрайонного відділу лабораторних досліджень, обчисленому в подвійному розмірі та виплатити позивачу недоотримані кошти з 1 грудня 2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Управління подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норми матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 10 вересня 1986 року по 29 грудня 2012 року працювала в ДЗ «Ірпінська міська санітарно-епідеміологічна станція» Міністерства охорони здоров'я України на посаді лікаря - бактеріолога бактеріологічної лабораторії епідеміологічного відділу, з 2 січня 2013 року позивач займає посаду завідувача мікробіологічної лабораторії - лікаря-бактеріолога відділення організації епідеміологічних досліджень Ірпінського міськрайонного відділу лабораторних досліджень ДУ «Київський обласний Лабораторний центр Держсанепідемслужби України».

З 24 серпня 2003 року ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до Управління із заявою щодо обчислення стажу роботи на посаді лікаря - бактеріолога бактеріологічної лабораторії епідеміологічного відділу з 10 вересня 1986 року по 31 грудня 2003 року у подвійному розмірі.

Управління рішенням від 13 грудня 2013 року № 414 відмовило позивачу у задоволенні заяви у зв'язку з тим, що бактеріологічна лабораторія не є інфекційним закладом в розумінні статті 60 Закону № 1788-ХІІ.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач має право на зарахування до стажу в подвійному розмірі період її роботи на посаді лікаря - бактеріолога бактеріологічної лабораторії епідеміологічного відділу ДЗ «Ірпінська міська санітарно-епідеміологічна станція» Міністерства охорони здоров'я України оскільки, за своїм характером вона відноситься до роботи, яка передбачена статтею 60 Закону №1788-ХІІ.

Суд касаційної інстанції погоджується з вказаними висновками судів попередніх інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 1 січня 2004 року періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 60 Закону № 1788-XII встановлено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» інфекційні хвороби - це розлади здоров'я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

За приписами статті 7 цього Закону лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров'я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров'я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

Як встановлено судами, працюючи на посаді лікаря - бактеріолога бактеріологічної лабораторії епідеміологічного відділу у зазначеному закладі, позивач виконує роботи, пов'язані з відбором та лабораторними дослідженнями біологічного матеріалу від хворих інфекційних відділень на небезпечні інфекційні захворювання (холеру, черевний тиф, паратифи, дизентерію, ієрсініози, дифтерію, менінгіт, кашлюк) від носіїв та об'єктів зовнішнього середовища, працює з живими культурами цих збудників.

Зазначені інфекційні захворювання відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 19 липня 1995 року № 133 «Про затвердження переліку особливо небезпечних, інфекційних та паразитарних хвороб людини і носіїв збудників цих хвороб» відносяться до небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно роз'яснень Міністерства охорони здоров'я України від 27 січня 2010 року № 05.03-18-54/973 «інфекційний заклад (відділення)» є заклад (відділення), де надають медичну допомогу - хворим на інфекційні хвороби або працюють з матеріалом, який містить або потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів про те, що бактеріологічна лабораторія є інфекційним закладом в розумінні статті 60 Закону № 1788-ХІІ.

При цьому в ході судового розгляду встановлено, що робота позивача безпосередньо пов'язана з обробкою матеріалу, який містить або потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб.

Вказані обставини в сукупності з системним аналізом правових норм дають підстави дійти висновку, що стаж роботи позивача на посаді лікаря - бактеріолога у інфекційному закладі - бактеріологічна лабораторія «Ірпінська міська санітарно-епідеміологічна станція» підлягає зарахуванню у подвійному розмірі, а рішення Управління від 13 грудня 2013 року № 414 «Про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_4» є протиправним і підлягає скасуванню.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 17 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.