Справа № 814/3400/14
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

24 лютого 2015 року Справа № 814/3400/14

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Малих О.В., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В.

позивача: ОСОБА_1, паспорт серії № НОМЕР_1 від 15.12.1995 року,

представника позивача: ОСОБА_2, договір б/н від 22.09.2014 року,

представника відповідача 1: Алейнікова В.М., довіреність № 7/14-6094-14 від 05.11.2014 року,

представника відповідача 2: Алейнікова В.М., довіреність № 40-17-14-5517 від 04.11.2014 року,

третьї особи 1: ОСОБА_4, паспорт серія НОМЕР_2, від 28.02.1998 року,

прекдставника третьої особи 1: ОСОБА_5, посвідчення НОМЕР_3 від 09.10.2010 року,

представника третьої особи 2: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справe за

адміністративним позовом: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідачів: 1. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області (вул Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056);

2. Управління Державної архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056)

треті особи: 1. ОСОБА_4 (АДРЕСА_2);

2. ОСОБА_6 (АДРЕСА_3)

про: визнання дій неправомірними, визнання недійсною декларацію від 10.04.2013р. № МК 84,

в с т а н о ви в:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області з вимогами:

- визнати дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області по реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 10.04.2013 року №МК84 неправомірною;

- визнати недійсною декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 10.04.2013 року №МК84 та скасувати її.

В подальшому за заявою відповідача, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області, залучено другого відповідача - Управління Державної архітектурно-будівельною інспекцією України у Миколаївській області (далі по тексту - відповідач, Інспекція).

В обґрунтування вимог позивач вказав, що відповідачем не проведено перевірку відомостей зазначених в Декларації від 10.04.2013 року №МК84, а при її реєстрації не взято до уваги, що земельна ділянка, на якій знаходяться задекларовані ОСОБА_4 приміщення, передана в оренду ОСОБА_4 Миколаївською міською радою неправомірно, а конфігурація та розмір зайнятої земельної ділянки під добудовою не погоджувались з іншими співвласниками будівлі. До того ж, Декларація містить неправдиві відомості щодо строків виконання, об'єму, виду задекларованих робіт.

Відповідач позов не визнав, в запереченнях (а.с. 40 - 45) зазначив, що перевірка відомостей зазначених в Декларації не є обов'язковою, а відповідальність за достовірність зазначених в ній відомостей несе забудовник.

Третя особа, ОСОБА_4, просила відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що є власником нерухомого майна (торгово-офісних приміщень, які розташовані за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 246,3 кв.м.), право на яке отримане, на підставі зареєстрованої Декларації, що складена у відповідності до приписів чинного законодавства.

Третя особа, ОСОБА_6, в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, письмових пояснень не надала.

В судовому засіданні 24.02.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив наступне.

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 7113380 від 26.04.2005 року нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_4 знаходились у спільній частковій власності: 373/2000 у ОСОБА_7 та ОСОБА_8, 57/1000 у ОСОБА_4, 207/1000 у ОСОБА_1, 111/1000 у спільного українсько-венесуельського підприємства «Фокус», 78/1000 у ТОВ «Нівен», 174/1000 у ТОВ «Промтех» (а.с. 9).

Рішенням виконавчого Миколаївської міської ради від 28.10.2005 року №1936 нежитловим приміщенням по АДРЕСА_4, які належать ОСОБА_4, присвоєно адресу: АДРЕСА_4 (а.с. 181).

Рішенням виконавчого Миколаївської міської ради від 22.10.2010 року №1370 нежитловим приміщенням по АДРЕСА_4, які належать гр. ОСОБА_1 (207/1000 частина, загальна площа 282,9 кв.м), присвоєно адресу: АДРЕСА_5 (а.с. 10).

14.12.2010 року позивач отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно нежитлових приміщень - магазину загальною площею 282,9 кв.м. на першому поверсі будівлі (а.с. 11).

13.12.2006 року на підставі договору оренди землі Миколаївська міська рада передала ПП ОСОБА_4 в оренду зі співвласниками будівель (як зазначено в тексті угоди) земельну ділянку загальною площею 3114 кв.м. у межах прибудинкової території житлових будинків з приміщеннями комерційного призначення, для обслуговування адміністративних приміщень по АДРЕСА_4, строком до 10 років (а.с.26 - 31).

В 2013 році Інспекцією зареєстровано декларацію про готовність об'єкта «Реконструкція з прибудовою торгово-офісних приміщень по АДРЕСА_4» до експлуатації №МК84 від 10.04.2013 року, на підставі якої рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 426 від 26.04.2013 року внесено зміни в рішення №1936 від 28.10.2005 року та надано торгово-офісним приміщенням з прибудовою адресу: АДРЕСА_4.

21.02.2013 року від ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області надійшла декларація про початок будівельних робіт об'єкту «Реконструкція торгово-офісних приміщень по АДРЕСА_4» (Декларація зареєстрована 23.02.2013р. № МК12) (т. 2 а.с. 5 - 7).

08.04.2013 року від ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області надійшла декларація про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція торгово-офісних приміщень по АДРЕСА_4» (Декларація зареєстрована 10.04.2013р. № МК84) (т. 1 а.с. 20 - 22).

24.03.2014 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно торгово-офісних приміщень загальною площею 246,3 кв.м. по АДРЕСА_4.

Відповідно до п. 1, 4, 10, 11, 12 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката. Замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта письмово поінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням об'єкта будівництва. Замовник зобов'язаний передати закінчений будівництвом та підключений до інженерних мереж житловий будинок, що споруджувався із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, об'єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації протягом ста двадцяти календарних днів з дня його прийняття в експлуатацію.

Процедура прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 року (далі - Порядок), згідно п. 20, 21 якого інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію.

У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Приписами п.29 Порядку №461 визначено, що недостовірні дані - це встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації, наведені у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Однією з підстав проведення позапланової перевірки є необхідність перевірки достовірності даних наведених в декларації протягом трьох місяців з дня подання зазначеного документа відповідно до абз.4 п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ №553 від 23.05.2011 року.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що підстав для відмови в реєстрації декларації від 10.04.2013 року № МК84 згідно п.21 зазначеного Положення , та здійснення перевірки достовірності даних наведених в декларації протягом трьох місяців відповідно до абз.4 п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ №553 від 23.05.2011 року, Інспекцією не було виявлено.

Реєстрація декларації може бути скасована у випадках: виявлення Інспекцією наведення недостовірних даних у декларації, які є підставою вважати даний об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорту; за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

В судовому засіданні з'ясовано, і даний факт був підтверджений третьою особою ОСОБА_4, що реконструкція торгово-офісних приміщень по АДРЕСА_4 здійснювалася протягом 2008 - 2014 років різними підрядними організаціями та за різними проектними документаціями. В грудні 2012 року ОСОБА_4, для отримання свідоцтва про право власності, здійснила ряд заходів, а саме: замовила проект реконструкції с прибудовою торгово-офісних приміщень по АДРЕСА_4, підписала договір про виконання технічного нагляду, договір підряду, договір на виконання послуг у сфері архітектури.

Таким чином, згідно чинного законодавства проведення позапланової перевірки достовірності даних наведених в декларації протягом трьох місяців з дня подання зазначеного документа відповідно до абз.4 п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ №553 від 23.05.2011 року є правом, а не обов'язком Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області.

Також, як вбачається з матеріалів справи, третья особа ОСОБА_4, фактично реалізувала надану декларацією компетенцію на оформлення право власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 24 березня 20143 року № 19427340, а відтак, задоволення позовних вимог щодо визнання недійсною декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 10.04.2013 року №МК84 та скасування ії не призведе безпосередньо до поновлення порушеного права позивача, оскільки дана декларація є реалізованою , а тому не є юридично значимою для позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що прийнята відповідачем декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 10.04.2013 року №МК84 та дії щодо не проведення перевірки зазначенної декларації не породжують правові наслідки, не створюють додаткові обов'язки для позивача та не порушують його охоронювані законом інтереси в публічно-правових відносинах.

В силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 321 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права власності; право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Захист прав позивача не може порушувати права третьої особи ОСОБА_4 на право власності на нерухоме майно.

Визначений позивачем спосіб захисту права, а саме визнати дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області по реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 10.04.2013 року №МК84 неправомірною та визнати недійсною декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 10.04.2013 року №МК84 та скасувати її, не є належним способом захисту прав позивача на власне нерухоме майно, оскільки призведе до порушення конституційного права ОСОБА_4 володіти, користуватися своєю власністю.

Отже, обраний позивачем (відносно якого безпосередньо не здійснювалось будь-яких управлінських дій відповідачем) засіб захисту прав не відповідає суті правовідношення, що є підставою для відмови в задоволенні позову. При цьому відмова в позові з мотивів невідповідного обрання позивачем способу захисту не позбавляє позивача можливості захистити свої права в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 71 , 98, 158-163 КАС України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.В. Малих

Постанова оформлена у відповідності до ст. 163 КАС України

та підписана суддею 02 березня 2015 року.