Справа № П/808/35/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2015 рокусправа № П/808/35/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції Запорізької області та ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2014 року у справі № П/808/35/14 за адміністративним позовом Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Запорізькій області до Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції Запорізької області; державного виконавця відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції Косинської Є.В., третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправними дії та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Інспекція державного архітектурно будівельного контролю у Запорізькій області звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції Запорізької області; державного виконавця відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції Косинської Є.В., третя особа: ОСОБА_1 в якому просило:

- визнати протиправними дії відповідача з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 29.11.2013 за №40956793;

- скасувати постанову відповідача про відмову у відкритті виконавчого провадження від 29.11.2013 за №40956793;

- зобов'язати ВДВС Токмацького МРУЮ відкрити виконавче провадження з виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2013 за №253, винесеної Інспекцією ДАБК в Запорізькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова Відповідача у відкритті виконавчого провадження є протиправною, а постанова від 29.11.2013 року №40956793 про відмову у відкритті виконавчого провадження є такою, що підлягає скасуванню, оскільки в даному випадку Відповідач не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченні чинним законодавством.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 29 листопада 2013 року за №40956793.

Скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 29 листопада 2013 року за №40956793. Зобов'язано відділ державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції розглянути питання щодо відкриття виконавчого провадження з виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07 травня 2013 року за №253, винесеної Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2014 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова Відповідача №253 від 07.05.2013 року не набрала законної сили, оскільки вона оскаржується в судовому порядку, а тому не може бути підставою для відкриття виконавчого провадження.

Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції Запорізької області, не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2014 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова Позивача по справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2013 року №253 направлена до відділу ДВС Токмацького МРУЮ у Запорізькій області передчасно і прийняття її до виконавчого провадження протирічить ч.2 ст.299, ч.1 ст.307 та ч.1 ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2013 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2013 року №253.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07 травня 2013 року Інспекцією ДАБК у Запорізькій області була винесена постанова №253 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивач визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн.

28 травня 2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №253 від 07.05.2013. Однак, постановою від 07.06.2013 у ВП №38376620 відповідач відмовив позивачу у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі були зазначені різні приз віща боржника.

Після виправлення помилки, 03.09.2013 позивач знову звернувся до ВДВС Токмацького МРУЮ із заявою про примусове виконання постанови №253 від 07.05.2013. Проте, постановою від 06.09.2013 у ВП №39681792 відповідач знову відмовив позивачу у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», обґрунтувавши свою відмову тим, що виконавчий документ не набрав законної сили.

Позивач не погодився із відмовою у відкритті виконавчого провадження і звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом про визнання дій ВДВС Токмацького МРУЮ протиправними та скасування постанови від 06.09.2013 у ВП №39681792. Постановою суду від 26.09.2013 у справі №808/7503/13-а позов був задоволений частково - дії ВДВС Токмацького МРУЮ по відмові у відкритті виконавчого провадження визнані протиправним, а постанова від 06.09.2013 у ВП №39681792 скасована.

18 жовтня 2013 року позивач знову звернувся до ВДВС Токмацького МРУЮ із заявою про примусове виконання постанови №253 від 07.05.2013. Однак, відповідач своєю постановою від 04.11.2013 у ВП №40523002 знову відмовив позивачу у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови №253 від 07.05.2013.

19 листопада 2013 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження. Розглянувши цей позов, Запорізький окружний адміністративний суд своєю постановою від 29.11.2013 у справі №808/8840/13-а позов задовольнив частково - скасував постанову від 06.09.2013 у ВП №39681792.

20 листопада 2013 року Інспекція ДАБК у Запорізькій області звернулась до ВДВС Токмацького МРУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №253 від 07.05.2013.

Однак, постановою від 29.11.2013 ВП №40956793 відповідач відмовив у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Свою відмову відповідач обґрунтував у постанові тим, що постанова Інспекції ДАБК у Запорізькій області від 07.05.2013 за №253 оскаржена ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, а отже не набрало законної сили.

Вважаючи відмову протиправною, 08.01.2014 Інспекція ДАБК у Запорізькій області звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом про визнання дій ВДВС Токмацького МРУЮ протиправними, скасування постанови від 29.11.2013 у ВП №40956793 та зобов'язання відповідача відкрити виконавче провадження з примусового виконання постанови №253 від 07.05.2013.

Правомірність винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 29.11.2013 року №40956793 є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем не було доведено законність винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, що свідчить про необхідність її скасування. При цьому, позовні вимоги в частині зобов'язання Відповідача відкрити виконавче провадження задоволенню не підлягають, оскільки вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження є виключною компетенцією державних виконавців, а тому у суду відсутні повноваження

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеною позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст..1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема такі виконавчі документи, як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст..25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Приписами ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6 1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу та полягає в примусовому виконані судового рішення. Примусове виконання рішень здійснюється органами державної виконавчої служби, які входять до системи органів Міністерства юстиції України. Посадова особа державної виконавчої служби відкриває виконавче провадження на підставі виконавчих документів, до яких зокрема відносяться рішення суду, за умови якщо не закінчився строк на пред'явлення такого виконавчого документа та він відповідає вимогам закону. Проте, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження зокрема у випадках, що виключають його здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, оформленого постановою від 29.11.2013 року, було наявність факту судового оскарження постанови про накладення штрафу від 07.05.2013 №753, що відповідно до ст. ст.207 Кодексу України про адміністративні правопорушення унеможливлює відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі ст.289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

У відповідності до ст.291 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ст.299 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Приписами ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Отже, постанова про накладення штрафу підлягає виконанню після набрання нею законної сили, тобто після спливу відповідного десятиденного строку з дня її винесення.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення №253 від 07.05.2013 року вбачається, що вона набрала законної сили 18.05.2013 року.

Тобто, зазначена постанова починаючи з 18.05.2013 року є документом, на підставі якого може бути відкрите виконавче провадження.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Отже, оскарження постанови про накладення штрафу в судовому порядку є підставою для зупинення виконавчого провадження, а не підставою для відмови у його відкритті, у зв'язку з чим, винесення оскарженої постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ч. ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» є необгрунтованою та незаконною, що свідчити про необхідність її скасування.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання Відповідача відкрити виконавче провадження, оскільки у відповідності до приписів ЗУ" Про виконавче провадження", вирішення питання щодо його відкриття відноситься до виключної компетенції державного виконавця, а тому суд, в свою чергу, позбавлений процесуальної можливості переймати на себе повноваження суб'єктів владних повноважень та вирішувати питання, що належать до їх компетенції.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, щодо виходу за межі позовних вимог та зобов'язання Відповідача розглянути заяву Позивача із вирішенням питання щодо можливості відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №253 від 07.05.2013 року, для повного та всебічного захисту права Позивача на виконання виконавчого документа.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2014 року є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції Запорізької області та ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2014 року у справі № П/808/35/14- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко