Справа № 826/19814/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № 8/570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року 08:04 № 826/19814/14

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді колегії суддів: головуючий суддя - Санін Б.В., судді - Кобилянський К. М., Скочок Т. О. при секретарі судового засідання Дмитрієвій В. В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомАрбітражний керуючий ОСОБА_1
до1. Головного управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України 2. Міністерства юстиції України
провизнання протиправними дії та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Арбітражного керуючого ОСОБА_1 (надалі - Позивач/АК ОСОБА_1.) до Головного управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України (надалі - Відповідач-1/ГУЮ у м. Києві) та Міністерства юстиції України (надалі - Відповідач-2/МЮ України), в якому просить суд (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.02.2015 р.):

1. Визнати протиправними висновки акту позапланової невиїзної перевірки діяльності АК ОСОБА_1 №63/10-48 від 28.11.2014 р.

2. Визнати незаконними дії Міністра юстиції України з прийняттям наказу №2077/5 від 09.12.2014 р. про зупинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1

3. Скасувати наказ Відповідача-2 №2077/5 від 09.12.2014 р. про зупинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1

4. Визнати протиправними дії Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) стосовно застосування до АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на підставі подання №300 від 08.12.2014 р.

5. Визнати незаконним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), яке оформлене протоколом №24/12/2014 від 23.12.2014 р., в частині застосування до АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на підставі подання №300 від 08.12.2014 р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2014 р. було відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.01.2015 р. було закінчене підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання з'явився представник Позивача, який адміністративний позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги, при цьому зазначає, що Відповідачем було прийнято наказ №2077/5 від 09.12.2014 р. «Про зупинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1.» (надалі - Наказ №2077/5) із порушенням положень Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1284/5 від 27.06.2013 р. (надалі - Порядок №1284/5) та ігноруванням положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон №2343), Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.11.2014 р. по справі №5021/2509/2011. Більше того, Позивачем вказано, що Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України було проігноровано ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва про забезпечення адміністративного позову від 22.12.2014 р. по справі №826/19814/14 та проведено засідання на якому прийнято рішення про застосування до АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на підставі подання №300 від 08.12.2014 р., оформленого протоколом №24/12/14 (надалі - Рішення №24/12/14).

В судове засідання з'явився представник Відповідача-1 який щодо адміністративного позову заперечують в повному обсязі, просять відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог, при цьому вказує, що Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності АК ОСОБА_1 №63/10-48 від 28.11.2014 р. окремо не оскаржується, оскільки є лише носієм доказової інформації.

В судове засідання з'явились представники Відповідача-2, які щодо позовних вимог заперечували в повному обсязі, при цьому зазначають про дотримання положень чинного законодавства під час винесення Міністром юстиції України Наказу №2077/5 та Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) Рішення №24/12/14.

Відповідно до положень ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд перейшов до письмового провадження по справі.

Розглянувши наявні в матеріалах докази, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідачів, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

27.02.2013 р. Позивачу було видано Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №414.

Як зазначає Відповідач-1, на підставі наказу №834/8 від 28.10.2014 р. «Про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності АК ОСОБА_1.» Головним управлінням юстиції у м. Києві було проведено відповідну перевірку Позивача.

28.11.2014 р. Головним управлінням юстиції у м. Києві було складено Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №63/10-48 (надалі - Акт №63/10-48) в якому зафіксовано, що за результатами перевірки виявлено порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, а саме: при виконання повноважень розпорядника майна ПАТ «Сумихімпром» не скликав на вимогу кредиторів, сума вимог яких складає не менше однієї третини всіх вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, збори кредиторів, чим грубо порушеним приписи ч.3 ст.16 Закону.

08.12.2014 р. заступником директора Департаменту - начальником відділу контролю за діяльністю арбітражних керуючих та супроводу процедур банкрутства Департаменту з питань банкрутства В. В, Пономаренком було направлено до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) Подання №300 про накладення на АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення

09.12.2014 р. Міністром юстиції України Петренко П. Д. було видано Наказ №2077/5, відповідно до якого було зупинено діяльність арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 27.02.2013 р. №414.

23.12.2014 р. на засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) було прийнято Рішення №24/12/14 (оформленого протоколом засідання : застосування до АК ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження на підставі подання №300 від 08.12.2014 р.; внесення подання до МЮ України про застосування до АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження; рекомендовано Департаменту з питань банкрутства МЮ України на підставі подання Комісії про застування до АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення підготовити проект наказу про накладення на АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження та внесення запису до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про накладення на АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Вважаючи винесений Наказ №2077/5 та Рішення №24/12/14 протиправними Позивач звернувся до адміністративного суду з позовом для захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо позовних вимог Позивача про визнання протиправними висновків акту позапланової невиїзної перевірки діяльності АК ОСОБА_1 №63/10-48 від 28.11.2014 р.,, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.106 Закону №2343 (в редакції, чинній на момент проведення перевірки) планові перевірки здійснюються за певний період не частіше одного разу на два роки за місцезнаходженням державного органу з питань банкрутства або суб'єкта, щодо якого арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) здійснює свої повноваження, або у приміщенні, де знаходиться контора (офіс) арбітражного керуючого, з обов'язковим повідомленням арбітражного керуючого про час і місце проведення перевірки. Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний надавати особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості, документи для огляду та їх копії для залучення до матеріалів перевірки. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями фізичної чи юридичної особи.

Позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

Порядком №1284/5 передбачено процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов'язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

В п.2.1 та п.2.2 Порядку №1284/5 визначено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

В п.2.3 Порядку №1284/5 передбачено, що здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів: проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого; надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень; складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Як вбачається із матеріалів справи, що не заперечується сторонами, Відповідачем-1 було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності АК ОСОБА_1

В той же час, п.2.6 Порядку №1284/5 визначені підстави для проведення позапланової перевірки діяльності арбітражних керуючих, серед яких визначено такі: подання арбітражним керуючим письмової заяви до органу контролю про проведення перевірки за його бажанням; звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього; виявлення недостовірності даних, заявлених у документах, поданих арбітражним керуючим для отримання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); неподання або подання не в повному обсязі в установлений строк арбітражним керуючим документів обов'язкової звітності або виявлення недостовірності даних у документах обов'язкової звітності, поданих арбітражним керуючим; перевірка виконання арбітражним керуючим розпоряджень, виданих за результатами проведення планових чи позапланових перевірок органом контролю; встановлення Дисциплінарною комісією невідповідності висновків акта перевірки вимогам законодавства, зазначеного в п.2.2 цього розділу, та направлення звернення (скарги), що було(а) підставою для проведення відповідної позапланової перевірки, для проведення додаткового контролю; рішення Дисциплінарної комісії щодо проведення органами контролю додаткового контролю на підставі заяв та скарг, які надійшли на розгляд Дисциплінарної комісії; виявлення Мін'юстом або органом контролю у процесі реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства ознак невиконання чи неналежного виконання арбітражним керуючим покладених на нього обов'язків; невиконання арбітражним керуючим вимог рішень (ухвал, постанов) господарського суду у справах про банкрутство.

Одночасно, в п.2.8 Порядку №1284/5 визначено, що для проведення перевірки орган контролю видає наказ про проведення перевірки, в якому зазначаються: підстава для проведення перевірки; вид перевірки; склад комісії з перевірки; арбітражний керуючий, щодо якого буде здійснюватися захід; місце проведення перевірки з урахуванням вимог п.3.1 р.III цього Порядку; предмет перевірки; строки проведення перевірки; інші організаційні заходи, спрямовані на забезпечення проведення перевірки. На підставі наказу оформлюються посвідчення на проведення перевірки (додаток 1) та повідомлення про проведення перевірки (додаток 2), які підписуються керівником структурного підрозділу органу контролю, відповідального за виконання функції державного органу з питань банкрутства (п.2.13 Порядку №1284/5).

Як вбачається із змісту Акту №63/10-48 підставами для проведення позапланової перевірки були: доручення Департаменту з питань банкрутства МЮ України №14942-0-33-14/13.0.2 від 18.08.2014 р. до скарги ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» від 11.08.2014 р. б/н; доручення Департаменту з питань банкрутства МЮ України №15699-0-33-14/13.0.2 до листа Громадської робочої групи з вирішення проблемних питань титанової галузі України від 22.08.2014 р. б/н; доручення Департаменту з питань банкрутства МЮ України №16849-0-33-14/13.0.2 від 12.09.2014 р. до листа Фонду державного майна України №10-17-11931 від 05.09.2014 р.; доручення Департаменту з питань банкрутства МЮ України №8945-0-4-14/13.0.2 від 01.10.2014 р. до листа Громадської робочої групи з вирішення проблемних питань титанової галузі України від 26.08.2014 р. б/н та 28.28.2014 р. б/н скерованого Секретаріатом Кабінету Міністрів України №41-КО-015851/04П-1 №42-Ко-017054/04 від 18.09.2014 р.; доручення Департаменту з питань банкрутства МЮ України №13345-0-26-14/13.0.2 від 02.10.2014 р. до листа ПАТ «Укрсоцбанк» №08.42-186/37-9843 від 19.09.2014 р.; доручення Департаменту з питань банкрутства МЮ України №КО- 18802/13.0.2 від 09.10.2014 р. до скарги членів Громадської робочої групи від 30.09.2014 р. б/н.

В ч.1 ст.11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Положеннями ч.1 та ч.2 ст.70 КАС України зафіксовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Більше того, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору (ч.4 ст.70 КАС України).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2014 р. від Відповідача-1 витребовувалось надання до суду належним чином завірених копій документів, на підставі яких була проведена позапланова перевірка діяльності АК ОСОБА_1, за результатами якої складено Акт №63/10-48. Вказана ухвала була отримана представником Відповідача-1 19.12.2014 р.

Однак, жодного документа, що став підставою для проведення перевірки АК ОСОБА_1 та який витребовувався судом, до матеріалів справи Відповідачем-1 надано не було. Більше того, до суду не було надано і наказ №834/8 від 28.10.2014 р. «Про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності АК ОСОБА_1.».

Як наслідок, колегія суддів не має можливості встановити наявність у Відповідача-1 правових підстав для проведення невиїзної позапланової перевірки діяльності АК ОСОБА_1

За результатами проведеної позапланової невиїзної перевірки Відповідачем-1 було складено Акт №63/10-48, в якому зафіксовано що за результатами перевірки виявлено порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, а саме: при виконання повноважень розпорядника майна ПАТ «Сумихімпром» не скликав на вимогу кредиторів, сума вимог яких складає не менше однієї третини всіх вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, збори кредиторів, чим грубо порушеним приписи ч.3 ст.16 Закону.

Однак, колегія суддів приймає до уваги посилання Позивача про безпідставність та необґрунтованість висновків Відповідача-1, які викладені в Акті №30-10/48, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.3 ст.16 Закону №2343 (в редакції, що діяла до 18.01.2013 р.) збори кредиторів скликаються арбітражним керуючим за його ініціативою або ініціативою комітету кредиторів чи інших кредиторів, сума вимог яких складає не менше однієї третини всіх вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, або за ініціативою однієї третини кількості голосів кредиторів. Збори кредиторів на вимогу комітету кредиторів або окремих кредиторів скликаються арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) протягом двох тижнів з дня надходження письмової вимоги про їх скликання.

22.04.2014 р. до Позивача надійшла Вимога про скликання зборів кредиторів (АКБ «Індустріалбанк», ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», ПАТ «Укрсоцбанк») (надалі - Вимога від 22.04.2014 р.), в якій просили протягом двох тижнів з дня отримання вимоги скликати збори кредиторів ПАТ «Сумихімпром» з таким порядком денним:

ь Звіт керуючого санацією про свою діяльність про здійснення процедури санації та фінансовий стан боржника. Оголошення звітів керуючого санацією, наданих керуючим санацією комітету кредиторів за період санації.

ь Звіт розпорядника майна про хід процедури санації боржника та виконання повноважень.

ь Припинення повноважень членів комітету кредиторів та обрання нових членів комітету кредиторів.

Як вбачається із матеріалів справи, що підтверджено сторонами, до Вимоги від 22.04.2014 р. було долучено довіреності на осіб, які підписали вказану Вимогу (зокрема: Миронову Л. О. - від імені ПАТ «АКБ «Індустріалбанк»; Ревка С. В. - від імені ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»; Волощука Р. А. - від імені ПАТ «Державний експортно-імпортний банк»; Маноху С. О. - від імені ПАТ «Укрсоцбанк»).

Так, в ст.246 Цивільного кодексу України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

За результатами розгляду Вимоги від 22.04.2014 р. Позивачем було відмовлено в її задоволенні, оскільки дана вимога була підписана особами, повноваження яких не підтверджені належними документами:

ь ПАТ «АКБ «Індустріалбанк» - Миронова Л. О. діяла на підставі довіреності №215 від 03.12.2012 р., що була видана в. о. Голови Правління АКБ «Індустріалбанк» Г. В. Самардаком.

Суд не приймає доводи Відповідачів, що надана копія довіреності відповідає вимогам ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів». Як вбачається із наданої копії довіреності, в ній відсутня дата засвідчення копії, що є порушенням п.5.27 ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів».

ь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» - Ревка С. В. діяв на підставі довіреності від 11.06.2012 р., що була видана Головою правління Мальцевим Д. К.

Суд не приймає доводи Відповідачів, що надана копія довіреності відповідає вимогам ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів». Як вбачається із наданої копії довіреності, в ній відсутня інформація про особу яка засвідчила копію довіреності (назва посади, прізвище), що є порушенням п.5.27 ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів».

ь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» - Волощук Р. А. діяв на підставі довіреності від 06.08.2014 р., що була видана Головою Правління Білоусом В. В.

Суд не приймає доводи Відповідачів, що надана копія довіреності відповідає вимогам ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів». Як вбачається із наданої копії довіреності, в ній відсутня дата засвідчення копії, що є порушенням п.5.27 ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів».

Більше того, колегія суддів приймає до уваги ухвалу Господарського суду Сумської області від 17.11.2014 р. по справі №5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ «Сумихімпром» відповідно до якої судом було розглянуто скаргу від кредитора ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» від 05.05.2014 р. на дії розпорядника майна ПАТ «Сумихімпром» АК ОСОБА_1, щодо не скликання зборів кредиторів на підставі Вимоги про скликання зборів кредиторів (АКБ «Індустріалбанк», ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», ПАТ «Укрсоцбанк») від 22.04.2014 р.

Як вбачається із змісту ухвали Господарського суду Сумської області від 17.11.2014 р. по справі №5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ «Сумихімпром» розгляд скарги від кредитора ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» від 05.05.2014 р. припинено, оскільки судом встановлено факт належного повідомлення кредиторів розпорядником майна ПАТ «Сумихімпром» АК ОСОБА_1

Таким чином, з врахуванням вищевказаного, колегія суддів погоджується із посиланням Позивача, про обґрунтованість дій Позивача щодо відмови в задоволені Вимоги від 22.04.2014 р.

Водночас, зі змісту позовної заяви та пояснень представника Позивача видно, що оскаржуючи висновки Акта №63/10-48, Позивач фактично не погоджується зі змістом даного акта та його висновків по суті.

Відповідно до ст.17 КАС України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Виходячи із загальних засад адміністративного судочинства, задоволенню підлягають ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи у взаємовідносинах з суб'єктом владних повноважень.

Однак, висновки комісії, викладені в акті, не породжують для суб'єкта господарювання певних юридичних наслідків та не змінюють становище Позивача, а отже, не порушують його права та законні інтереси. Окрім того, висновки, викладені в акті є особистими судженнями посадових осіб контролюючого органу з приводу поведінки арбітражного керуючого у сфері банкрутства.

Відповідач-1 не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення дисциплінарного стягнення, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених арбітражним керуючим, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб ГУЮ у м Києві щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Аналогічна позиція викладена в судових рішеннях Вищого адміністративного суду України №К/9991/41214/12 від 10.06.2014 р., №К/800/23700/13 від 10.12.2013 р., №К/9991/16720/12 від 25.06.2012 р.

Більше того, колегія суддів враховує, що Верховний Суд України у своїй постанові від 10.09.2013р. (номер справи у єдиному державному реєстрі судових рішень №21-237а13) роз'яснив, що обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до адміністративного суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Як наслідок, колегія суддів погоджується із доводами Відповідачів, що в даній частині позовних вимог АК ОСОБА_1 слід відмовити.

Щодо позовних вимог Позивача про визнання незаконними дії Міністра юстиції України Петренка П. Д. щодо прийняття Наказу №2077/5 та його скасування, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Відповідачем-2 було винесено Наказ №2077/5, відповідно до якого, зупинено діяльність АК ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)) від 27.02.2013 р. №414.

Відповідно до положень п.7.3 Порядку №1284/5 Мін'юст має право зупинити діяльність арбітражного керуючого, якщо актом перевірки встановлено грубі порушення в діяльності арбітражного керуючого та існує очевидна небезпека подальшого порушення арбітражним керуючим прав та інтересів боржника чи кредитора(ів), передбачених законодавством, та за умови позитивного висновку структурного підрозділу щодо відповідності акта перевірки вимогам законодавства.

Таким чином, для винесення наказу про зупинення діяльності арбітражного керуючого мають бути дотримані одночасно такі умови:

ь актом перевірки встановлено грубі порушення в діяльності арбітражного керуючого;

ь існує очевидна небезпека подальшого порушення арбітражним керуючим прав та інтересів боржника чи кредитора(ів), передбачених законодавством;

ь наявність позитивного висновку структурного підрозділу щодо відповідності акта перевірки вимогам законодавства.

Відповідно до посилання Відповідача-2 всі вказані умови були дотримані, а відповідно грубі порушення були встановлені в Акті №63/10-48.

Однак, суд критично ставиться до посилань Відповідача-2 про правомірність винесення оскаржуваного наказу з огляду на наступне.

Так, колегією суддів в судовому засіданні було встановлено факт правомірності дій Позивача щодо відмови кредиторам в задоволені Вимоги від 22.04.2014 р.

Більше того, колегією суддів було з'ясовано, що ухвалою Господарського суду Сумської області від 17.11.2014 р. по справі №5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ «Сумихімпром» розгляд скарги від кредитора ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» від 05.05.2014 р. припинено, оскільки судом встановлено факт належного повідомлення кредиторів розпорядником майна ПАТ «Сумихімпром» АК ОСОБА_1

Одночасно, Відповідач-2 не навів жодних доказів, які б посвідчували наявність існування очевидної небезпеки подальшого порушення арбітражним керуючим прав та інтересів боржника чи кредитора(ів), передбачених законодавством.

Крім того, Відповідачем, в порушення положень ст.69, ст.70, ст.71 КАС України, не надано доказів наявності позитивного висновку структурного підрозділу щодо відповідності акта перевірки вимогам законодавства.

Як наслідок, колегія суддів встановила, що на момент винесення оскаржуваного Наказу №2077/5 жодної із умов, які визначені в п.7.3 Порядку №1284/5, не існувало: відсутність порушення; відсутність очевидної небезпеки подальшого порушення арбітражним керуючим прав та інтересів боржника чи кредитора(ів), передбачених законодавством; відсутність позитивного висновку структурного підрозділу щодо відповідності акта перевірки вимогам законодавства.

З огляду на вказане, суд погоджується із доводами Позивача, що дії МЮ України є протиправними щодо винесення Наказу №2077/5, а тому він є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог Позивача про визнання протиправними дії Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) стосовно застосування до АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на підставі подання №300 від 08.12.2014 р. та визнання незаконним та скасування Рішення №24/12/2014 від 23.12.2014 р. (в частині застосування до АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на підставі подання №300 від 08.12.2014 р.), суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.12.2014 р. на засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) було прийнято Рішення №24/12/14 (оформленого протоколом засідання: застосування до АК ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження на підставі подання №300 від 08.12.2014 р.; внесення подання до МЮ України про застосування до АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження; рекомендовано Департаменту з питань банкрутства МЮ України на підставі подання Комісії про застування до АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення підготовити проект наказу про накладення на АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження та внесення запису до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про накладення на АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Більше того, із пояснень сторін вбачається, що засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) розпочалось о 15 год. 00 хв.

В ч.1 ст.108 Закону №2343 (в редакції, чинній на момент засідання дисциплінарної комісії) передбачено, що дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики.

Водночас, порядок утворення при МЮ України як державному органі з питань банкрутства Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), її завдання, функції та порядок діяльності визначено Положенням про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України №81/5 від 11.01.2013 р. (надалі - Положення №81/5).

В п.3 Порядку №81/5 визначено, що основними завданнями Комісії є здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірка організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого.

Згідно п.4 Порядку №81/5 Комісія відповідно до покладених на неї завдань: розглядає заяви або скарги фізичних та юридичних осіб щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого; розглядає подання структурного підрозділу Мін'юсту, відповідального за забезпечення виконання Мін'юстом повноважень державного органу з питань банкрутства, про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих, шляхом ініціювання проведення такої перевірки структурним підрозділом або іншим органом, до компетенції якого належить вирішення таких питань; розглядає матеріали перевірки щодо оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих; надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих та застосування прогресивних практик у сфері відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Аналогічна за змістом норма зафіксована в ч.4 ст.108 Закону №2343.

В п.2 Порядку №81/5 передбачено, що у своїй діяльності Комісія керується Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, а також наказами Мін'юсту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 р. було задоволено клопотання Позивача, та зупинено дію наказу Міністерства юстиції України №2077/5 від 09.12.2014 р. «Про зупинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1». Крім того, даною ухвалою було заборонено Дисциплінарній комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) приймати будь-які рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням по даній справі.

Як вбачається із матеріалів справи, вказану ухвалу було отримано представником МЮ України 23.12.2014 р. Більше того, як зазначає представник Позивача, що не спростовано Відповідачами, копію ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 р. про забезпечення адміністративного позову по справі №826/19814/14 було передано Позивачем до МЮ України близько 10 год. 00 хв.

Таким чином, копію ухвали МЮ України було отримано до проведення засідання Дисциплінарною комісіє арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Відповідно до положень ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п.8 та п.10 Порядку №81/5 очолює Комісію голова - Міністр юстиції України або визначений ним відповідальний працівник Мін'юсту. Секретар Комісії, який призначається головою Комісії з числа її членів - працівників Мін'юсту, забезпечує підготовку проведення засідань Комісії та матеріалів, що підлягають розгляду на засіданнях Комісії, ведення протоколів засідань Комісії.

Таким чином, колегія суддів приймає до уваги, що секретарем Дисциплінарної комісії є працівник Міністерства юстиції України.

Як наслідок, суд критично ставиться до доводів Відповідача-2, що МЮ України не було вчасно повідомлено про ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 р. про забезпечення адміністративного позову по справі №826/19814/14.

З огляду на вказане, суд погоджується із доводами представника Позивача, що Рішення №24/12/2014 від 23.12.2014 р. (в частині застосування до АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на підставі подання №300 від 08.12.2014 р.) було винесено із недотриманням ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 р. про забезпечення адміністративного позову по справі №826/19814/14.

Більше того, колегія суддів приймає до уваги, що в судовому засіданні було встановлено факт правомірності дій Позивача щодо відмови кредиторам в задоволені Вимоги від 22.04.2014 р., та встановлено помилковість висновків ГУЮ в м. Києві, які викладені в Акті №63/10-48.

Як наслідок, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість посилання Позивача щодо протиправності дії Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) стосовно застосування до АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на підставі подання №300 від 08.12.2014 р., а тому Рішення №24/12/2014 від 23.12.2014 р., (в частині застосування до АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на підставі подання №300 від 08.12.2014 р.) є протиправним та має бути скованим.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч.3 ст.2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не спростовано доводи Позивача та не доведено правомірності своїх дій, а отже суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положення ч.1 та ч.2 ст.94 КАС України, понесені судові витрати підлягають частковому відшкодуванню Позивачу.

Керуючись ст.69-71, ст.94, ч.6 ст.128, ст.158-ст.163, ст.167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України та Міністерства юстиції України задовольнити частково.

2. Визнати незаконними дії Міністерства юстиції України з прийняттям наказу №2077/5 від 09.12.2014 р. «Про зупинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1.».

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №2077/5 від 09.12.2014 р. «Про зупинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1.».

4. Визнати протиправними дії Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) стосовно застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на підставі подання №300 від 08.12.2014 р., оформлено протоколом №24/12/12 засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 23.12.2014 р.

5. Визнати незаконним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), яке оформлене протоколом №24/12/2014 від 23.12.2014 р., в частині застосування до АК ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на підставі подання №300 від 08.12.2014 р.

6. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

7. Стягнути на користь арбітражного керуючого ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 (п'ятдесят) грн. 00 коп. із Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Головуючий суддя Б. В. Санін

Судді К. М. Кобилянський

Т. О. Скочок