Справа № 348/3437/13-а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Справа № 876/2373/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій,-

В С Т А Н О В И В :

14 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, в якому просив визнати неправомірною відмову відповідача щодо зарахування до стажу роботи для призначення позивачу пенсії за вислугою років періоду роботи з 30.01.1987 року по 30.08.1996 року як слюсаря - ремонтника лісозаготівельного обладнання та зобов'язати відповідача при призначенні йому пенсії за вислугою років зарахувати до стажу вищевказаний період роботи на посаді слюсаря - ремонтника лісозаготівельного обладнання.

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області постановою від 12 лютого 2014 року позов задовольнив.

Визнав неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо зарахування ОСОБА_1 при призначені пенсії за вислугу років стажу роботи з 30.01.1987 року по 30.08.1996 року слюсарем по ремонту лісозаготівельного обладнання, зайнятого на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складів Зеленського лісопункту ВАТ «Надвірнянський лісокомбінат».

Зобов'язав Управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області при призначені пенсії за вислугу років ОСОБА_1 зарахувати період роботи з 30.01.1987 року по 30.08.1996 року слюсарем по ремонту лісозаготівельного обладнання, зайнятого на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складів Зеленського лісопункту ВАТ «Надвірнянський лісокомбінат».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФУ в Надвірнянському районі Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що право на пенсію за вислугу років мають слюсарі по ремонту лісозаготівельного обладнання, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах; трелювальники. Період роботи позивача на посаді слюсаря по ремонту лісозаготівельного обладнання з 30.01.1987 року по 30.08.1996 року не відноситься до Списку №2.

З огляду на викладене, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що характер та умови праці позивача за період його роботи з 30.01.1987 року по 30.08.1996 року відповідають посаді слюсаря по ремонту лісозаготівельного обладнання, зайнятого на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складів, а робота на даній посаді дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Пунктом "в" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; жінки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Списком професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою КМУ від 12.10.1992 року № 583 передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають: а) робітники - здимщики-збирачі, звальщики лісу, водії автомобілів по вивезенню лісу, лебідчики на трелюванні лісу, лісоруби, машиністи-кранівники, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах, машиністи з'єднувальних (сортувальних) машин, машиністи трелювальних машин, навальники-звальщики лісоматеріалів, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах, обрубувачі сучків, розкряжувальники, слюсарі по ремонту лісозаготівельного обладнання, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах, сортувальники деревини на воді, з'єднувачі плотів, трактористи на підготовці лісосік, трелюванні та вивезенні лісу, трелювальники, формувальники плотів, чокувальники, штабелювальники деревини, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах; б) спеціалісти - майстри, старші майстри, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах.

З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2013 року позивач звертався до відповідача з заявою про призначення йому пенсії по віку за вислугу років відповідно до п. "в" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак листом від 17.10.2013 року № 289/0-10 УПФУ в Надвірнянському районі відмовило в призначенні пенсії, зазначивши, що за період роботи на посаді трелювальника та звальщика лісу з 15.12.1977 року по 29.01.1987 року стаж роботи позивача складає 9 років, 1 місяць, 15 днів при загальному стажі роботи 30 років, а для визначення права на пенсію за віком чи за вислугу років необхідно пред'явити довідку про пільговий характер роботи на посаді пилоправа по Списку №2, результати атестації робочих місць на займану посаду та висновок Державної експертизи умов праці.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З довідки № 22-12 «а» від 27.05.2013 року про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ВАТ «Надвірнянський лісокомбінат» ОСОБА_1 вбачається, що він працював повний робочий день в ВАТ «Надвірнянський лісокомбінат» за період з 30.01.1987 року по 30.08.1996 року (08 років, 8 місяців, 13 днів), виконував роботи з лісозаготівлі, а саме відносився до робітників безпосередньо зайнятих на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, на посаді слюсара-ремонтника, пилоправа. Додатково зазначено про те, що ОСОБА_1 не перебував у відпустках без збереження заробітної плати.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач народився 15.08.1958 року і згідно записів у трудовій книжці з 1977 року працював у Надвірнянському лісокомбінаті, правонаступником якого є ВАТ «Надвірнянський лісокомбінат», який на даний час перебуває в стадії ліквідації. 15.12.1977 року позивач був прийнятий на роботу в Зеленський лісопункт трелювальником 4 розряду, 20.02.1984 року переведений на посаду звальщика лісу 6 розряду, 30.01.1987 року переведений на посаду слюсаря-ремонтника четвертого розряду, а 17.12.1987 року переведений пилоправом четвертого розряду, 30.08.1996 року звільнений з роботи по переводу в Надвірнянський держлісгосп. З 02.09.1996 року позивач працює пасічником Надвірнянського держлісгоспу. 25.12.1986 року позивачу присвоєна кваліфікація слюсар по ремонту бензомоторних пил четвертого розряду.

В судовому засіданні судом першої інстанції встановлено, що в період з 30.01.1987 року по 30.08.1996 року позивач працював слюсарем по ремонту лісозаготівельного обладнання, зайнятого на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах в складі слюсарної бригади Зеленського лісопункту Надвірнянського лісокомбінату. В його обов'язки входило технічне обслуговування, ремонт, демонтаж, зборку, налагодження бензомоторних пил, агрегатів і вузлів машин для лісогосподарських, лісосічних робіт (тракторів, лісозаготівельних машин, лебідок, сучкорізних машин, навантажувачів, кранів), рубильних машин, стаціонарних і пересувних засобів технічного обслуговування, з'єднувальних агрегатів, розкряжовочних.

Дані обставини в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердили свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які працювали разом з позивачем у Зеленському лісопункті Надвірнянського лісокомбінату ВАТ «Надвірнянський лісокомбінат».

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про обґрунтованість позовних вимог про зарахування ОСОБА_1 при призначені пенсії за вислугу років стажу роботи з 30.01.1987 року по 30.08.1996 року слюсарем по ремонту лісозаготівельного обладнання, зайнятого на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складів Зеленського лісопункту ВАТ «Надвірнянський лісокомбінат».

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про невідповідність оскарженого судового рішення нормам матеріального та процесуального права.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційних скарг їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2014 року у справі № 348/3437/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

Н.В. Ільчишин