Справа № 826/2166/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 березня 2015 року (в порядку письмового провадження) № 826/2166/15

за позовом Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Архітектор"
про стягнення боргу у розмірі 1 159 895, 88 грн.

Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:

Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Архітектор» про накладення арешту та стягнення податкового боргу. 04.03.2015 позивачем в судовому засіданні подано заяву про зменшення позовних вимог, згідно з якою Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Архітектор» суму податкового боргу у розмірі 1 159 895, 88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та податку на прибуток.

Відповідач заперечення проти позову не надав, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, клопотань щодо розгляду справи не подавав, докази належного його повідомлення про розгляд справи знаходяться в матеріалах справи.

В порядку частини 6 ст.128 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Справа вирішується на підставі наявних в ній доказів та матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

Заборгованість відповідача зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла на підставі:

- податкового повідомлення рішення від 25.10.2013 №8, яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 608 891, 00 грн. (основний платіж - 487 113, 00 грн. штрафна санкція - 121 778, 00 грн.) (набуло статусу узгодженого згідно Ухвали КААС від 18.06.2014 №826/1450/14);

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.08.2014 на суму 25, 00 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 18.09.2014 на суму 149, 00 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 17.10.2014 на суму 116, 00 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.11.2014 на суму 483, 00 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 22.12.2014 на суму 77, 00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 06.01.2015 на суму 52, 00 грн.;

- нарахована пеня у сумі 75 230, 80 грн.

Позивачем самостійно було сплачено частину податкового зобов'язання у розмірі 1 781, 04 грн. (з урахуванням наявної переплати 904,04 грн.). Таким чином, загальна сума податкового боргу з податку на доданку вартість становить 683 242, 76 грн.

Заборгованість з податку на прибуток виникла на підставі:

- податкового повідомлення рішення №8 з податку на прибуток, яким визначено грошове зобов'язання у розмірі 395 730, 00 грн. (основний платіж 316 584, штрафна санкція 79 146, 00 грн.) (набуло статусу узгодженого згідно Ухвали КААС від 18.06.2014 №826/1450/14);

- нарахована пеня у сумі 82 187, 78 грн.

Згідно з картками особових рахунків за відповідачем обліковується переплата у розмірі 1 264, 66. Таким, чином заборгованість з податку на прибуток, за мінусом переплати, становить - 476 653, 12 грн.

У зв'язку з несплатою визначених податкових зобов'язань позивачем виставлено податкову вимогу №4771-25 від 01.07.2014 на суму податкового боргу 1 133 650, 97 грн. Вказана податкова вимога отримана відповідачем 29.09.2014 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Аналізуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі -ПКУ) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПКУ та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 ст. 14 ПКУ податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений ПКУ строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПКУ рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 ПКУ передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п.56.17, процедура адміністративного оскарження закінчується:

56.17.1. днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Пунктом 113.1 статті 113 ПКУ передбачено, що строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

В той же час, згідно з п.57.3 ст.57 ПКУ, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідач не спростував жодних фактів з приводу обґрунтованості позовних вимог стосовно стягнення заявленої суми заборгованості.

При цьому, ст.59 ПКУ передбачено наступне.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В порядку пункту 20.1.34 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктами 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 ПКУ встановлено наступне.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача заявленої суми заборгованості.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Архітектор» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, б. 13, ) заборгованість у розмірі 683 242 (шістсот вісімдесят три тисячі двісті сорок дві) грн. 76 коп. на бюджетний рахунок №0007 (одержувач: УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва, код 26077922, в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код платежу 14010100).

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Архітектор» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, б. 13, ) заборгованість з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 476 653 (чотириста сімдесят шість тисяч шістсот п'ятдесят три) грн. 12 коп. на бюджетний рахунок № 0007 (одержувач: УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва, код 26077922, в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код платежу 11021000).

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк