Справа № П/811/3708/14
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року справа №П/811/3708/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Брегея Р.І.,

в присутності секретаря судового засідання Осипової Н.В.,

за участі представників позивача Франчук В.В., Максименюка С.Л. та

Горячкіної О.В.

та представника відповідача Кац-Філімончук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - Товариство) до Гайворонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міністерства доходів та зборів в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до податкового органу про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 12 червня 2014 року, яким збільшено суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 125517 грн. та накладено штрафну санкцію - 62758 грн. та від 06 жовтня 2014 року, котрим зменшено від'ємне значення суми податку на додану вартість за листопад 2012 року на 7861 грн.

Представники Товариства підтримали вимогу заяви.

Стверджували, що від укладення Товариством та іншими підприємствами, які приєднанні до нього, договорів поставки товарів та виконання робіт з ТОВ «Стіомі Холдінг» (далі - Товариство 2) впродовж строку, який перевірявся податковим органом, настали реальні правові наслідки, котрі обумовлювались ними.

На їх думку, Товариство та підприємства, які приєднанні до нього, правомірно сформували в загальних та скорочених деклараціях з податку на додану вартість суми податкового кредиту за згаданим правочинами.

Представник відповідача заперечила стосовно задоволення позову, мотивуючи тим, що правочини, котрі уклали Товариство та інші підприємства, які приєднанні до нього, з Товариством 2, не спрямовувались на реальне настання наслідків, які обумовлювалися ними.

Доказом того, як вважає вона, є акти про неможливість проведення перевірок згаданого контрагента.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 14 лютого 2014 року на загальних зборах учасників Товариства затверджено Статут (у новій редакції) (Том 1 а.с.68-76).

Пунктом 1.5.15 Статуту передбачено правонаступництво Товариства.

Зокрема, до Товариства приєднано сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Крутеньке» (далі - Товариство 3) та Агрофірма «Промінь» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - Товариство 4).

Товариство є правонаступником усіх прав та зобов'язань Товариства 3 та Товариства 4 згідно з передавальними актами, які затвердженні загальними зборами учасників цих юридичних осіб.

17 червня, 02 липня та 16 жовтня 2013 року податковий орган провів позапланові виїзні перевірки Товариства 3 та Товариства 4 у зв'язку з проведенням їх реорганізації (Том 3 а.с.44-132).

08 жовтня та 26 листопада 2013 року відповідач видав довідки про відсутність заборгованості зі сплати податків та зборів у Товариства 3 та Товариства 4 (Том 3 а.с.42-43).

25 жовтня та 24 грудня 2013 року проведено державну реєстрацію припинення юридичних осіб Товариства 3 та Товариства 4 (Том 3 а.с.40-41).

Упродовж з 01 липня по 30 листопада 2012 року Товариство, Товариство 3 та Товариство 4 проводили господарські операції з Товариством 2.

Позивач та підприємства, які приєднались до нього, придбали у вересні та жовтні 2012 року у Товариства 2 ячмінь.

Товариство 4 придбало 176,27 т. на загальну суму 317286 грн., Товариство - 60,52 т. на загальну суму 109036 грн., Товариство 3 - 306,21 т. на загальну суму 535266 грн. (Том 2 а.с.236-239).

Ячмінь придбавався з метою розрахунку з особами, земельні ділянки яких перебували у оренді Товариства, Товариства 3 та Товариства 4.

Товариство, Товариство 3 та Товариство 4 розрахувались з Товариством 2 у безготівковій формі (Том 1 а.с.194-196).

Перевезенням ячменю займалось ТОВ «Осієвське» та ТОВ АФ «Зоря» зі складу Товариства 2 (Том 1 а.с.135-153).

12 липня 2012 року Товариство 4 (виконавець) та Товариство 2 (замовник) уклали договір виконання сільськогосподарських робіт, за якими виконавець зобов'язався здійснити обмолот полів, попередньо придбавши паливо-мастильні матеріали у замовника (Том 2 а.с.46-48).

31 серпня 2012 року сторони підписали акти приймання-виконання робіт (Том 2 а.с.50-51).

Паливо-мастильні матеріали Товариство 2 поставляло на поля, де відбувався обмолот (Том 1 а.с.167-168).

31 серпня 2012 року сторони уклали угоду про залік зустрічних однорідних вимог, за якою визначено заборгованість Товариства 2 (Том 2 а.с.52).

17 липня 2012 року Товариство (виконавець) та Товариство 2 (замовник) уклали договір виконання сільськогосподарських робіт, за якими виконавець зобов'язався здійснити обмолот полів, попередньо придбавши паливо-мастильні матеріали у замовника (Том 2 а.с.53-55).

31 серпня 2012 року сторони підписали акти приймання-виконання робіт (Том 2 а.с.57-59).

Паливо-мастильні матеріали Товариство 2 поставляло на поля, де відбувався обмолот (Том 1 а.с.177-193).

Товариство та Товариство 4 включили до податкових декларацій з податку на додану вартість податкового кредиту та зобов'язання від господарських операцій з Товариством 2.

З 14 по 20 травня 2014 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності Товариства з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинах з Товариством 2 за липень-листопад 2012 року (Том 1 а.с.18-30).

Під час перевірки ревізори досліджували первинні документи бухгалтерського та податкового обліку як Товариства, так і Товариства 3 та Товариства 4.

За її результатом ревізори склали акт, у якому зазначили виявлені порушення.

Так, вони зробили висновок, що правочини, котрі уклало Товариство з Товариством 2, є недійсними (нікчемними), так як не спрямовувались на настання реальних наслідків, які обумовлювалися ними.

На їх думку, доказом того є акт про неможливість проведення зустрічної звірки діяльності згаданого контрагента.

Ревізори зробили висновок про безпідставність включення Товариством, Товариством 3 та Товариством 4 до декларацій з податку на додану вартість лише податкового кредиту.

Керівник відповідача погодився з висновками ревізорів та прийняв податкові повідомлення-рішення 12 червня 2014 року, яким збільшено суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 125517 грн. та накладено штрафну санкцію - 62758 грн. та від 06 жовтня 2014 року, котрим зменшено від'ємне значення з податку на додану вартість на 7861 грн. (Том 1 а.с.39, 41).

27 червня та 17 жовтня 2013 року ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві складено акти про неможливість проведення зустрічних звірок Товариства 2 щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з серпня - грудень 2012 року та з січня - лютого і з липня - серпня 2013 року (Том 3 а.с.3-31).

Акти про неможливість проведення перевірок містять висновки про відсутність факту реального вчинення господарських операцій Товариством 2.

За результатом проведення перевірки діяльності Товариства 2 керівник податкового органу не прийняв жодних рішень негативного характеру стосовно платника податків.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, акт перевірки це документ, в якому ревізор фіксує обставини, котрі встановив, керуючись виключно власним сприйняттям і розумінням.

Надалі акт вивчає керівник податкового органу, який і вирішує питання про погодження з його висновками.

У разі погодження з висновками, які мають негативні наслідки стосовно платника податків, посадова особа зобов'язана прийняти відповідне рішення (у письмовій формі), оскільки це єдиний спосіб реалізації компетенції суб'єкта владних повноважень.

Така правова позиція суду узгоджується з системним аналізом приписів пунктів 2 та 4 статті 56 Податкового кодексу України.

Зокрема, цією нормою права передбачено, що податковий орган може прийняти, окрім податкового повідомлення-рішення, і інше рішення, яке платник податків має право оскаржити до контролюючого органу вищого рівня або суду.

Судом встановлено, що за результатами проведення перевірки діяльності Товариства 2, податкова інспекція не прийняла жодного рішеня та не звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договорів, котрі уклав платник податків, в тому числі і з Товариством, нехтуючи наданими повноваженнями, передбаченими Податковим кодексом України, та положеннями статті 228 Цивільного кодексу України.

А тому, суд зробив висновок, що керівник податкового органу не погодився з висновками ревізорів про недійсність правочинів, які уклало Товариство 2.

Отже, податковим органам враховані податкові зобов'язання Товариства 2 з податку на додану вартість за договорами, котрі укладено з Товариством.

Проводячи перевірку діяльності Товариства (у тому числі підприємств, які приєднанні до нього), податкові ревізори посилались на акт перевірки діяльності згаданого контрагента, як незаперечний доказ недійсності його правочинів.

Однак, податкові ревізори допустили помилку, оскільки думка особи (іншого ревізора) не є доказом щодо встановлення певних обставин.

Такими доказами можуть бути рішення суду про недійсність договорів, рішення податкового органу щодо застосування негативних наслідків стосовно контрагента, яке останнім визнається як законне, вирок суду, показання свідків, тощо.

Таким чином, суд зробив висновок, що відповідач не надав доказів стосовно недійсності правочинів, які уклало Товариство, Товариство 3 та Товариство 4 з Товариством 2.

Більше того, в судовому засіданні позивач надав суду достатню кількість доказів стосовно виконання ним та його контрагентом зобов'язань за договорами.

Зокрема, суд вбачає це, проаналізувавши первинні документи бухгалтерського та податкового обліку Товариства, Товариства 3 та Товариства 4 (податкові, видаткові накладні, договори, докази транспортування, платіжні доручення).

Водночас, суд зазначає, що відповідач, поставивши під сумнів придбання паливно-мастильних матеріалів у Товариства 2, у висновку акту перевірки не поставив під сумнів надання Товариством та Товариством 4 послуг Товариству 2 (обмолот полів).

Ці послуги надавались з використанням згаданого палива і до декларацій з податку на додану вартість виконавці включили суми податкових зобов'язань.

А тому, висновки акту перевірки в цій частині є абсолютно нелогічними.

Оскільки, податковий орган не намагався перевірити обставини, які зафіксовані у згаданих письмових документах, тому суд не вправі ставити їх під сумнів.

Якщо б суд почав проводити перевірку з цих питань, то перейняв би на себе повноваження відповідача, що є недопустимим.

Отже, Товариство, Товариство 3 та Товариство 4 включили до податкового кредиту з податку на додану вартість суми коштів за договорами, укладеним з Товариством 2, відповідно до приписів статті 198 Податкового кодексу України (датою виникнення права на податковий кредит є дата отримання платником податку товару, що підтверджено податковою накладною).

За таких обставин рішення податкового органу є протиправними.

Таким чином, їх належить скасувати, задовільнивши позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Гайворонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міністерства доходів та зборів в Кіровоградської області від 12 червня 2014 року, яким агрофірмі «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 125517 грн. та накладено штрафну санкцію - 62758 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Гайворонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міністерства доходів та зборів в Кіровоградської області від 06 жовтня 2014 року, яким агрофірмі «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю зменшено суму розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2012 року на 7861 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю судові витрати в сумі 397,27 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Повний текст постанови виготовлено 18 березня 2015 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І.Брегей