Справа № 385/229/15-а
Суддя: Поліщук В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/229/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Поліщук В.В.,

при секретарі - Діхтяренко М.Ф.,

розглянувши в м. Гайвороні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі про скасування рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій від 24.04.2013 року № 6 та повернення зайво утриманих коштів з пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про скасування рішення комісії про призначення і виплати пенсії від 24.04.2013 року № 6 про стягнення коштів з пенсії.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 24 квітня 2013 року комісія з питань призначення і виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області винесла рішення № 6 про відшкодування з моєї пенсії зайво отриманих коштів в сумі 38763,23 грн., стягнення здійснювати з травня 2013 року щомісячно в розмірі 20 % від суми нарахованої пенсії до повного погашення.

Рішення № 6 від 24.04.2013 року мотивовано тим, що він нібито подав до органів Пенсійного фонду України недостовірні документи, а тому відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він повинен відшкодувати зайво отримані кошти за період з 14.06.2005 року по 31.08.2012 року в сумі 38763,23 грн.

Вважає рішення управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі від 24.04.2013 року № 6 про стягнення з його пенсії зайво отриманих коштів незаконним, таке, що суперечить діючому законодавству та порушує його конституційні права із наступних підстав.

Відповідно до вимог КАС України та Конституції України ст. 19 законодавцем чітко зазначений правовий порядок в Україні, який ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та ст. 28 Конституції України, визначено про те, що кожен має право на повагу до його гідності.

Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; ст. З Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком; ст.22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; також є непорушні вимоги ст.ст. 32, 40, 55 Конституції України гарантують захист прав і свобод людини і громадян в Україні.

Відповідно до частини першої ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, отже, держава зобов'язана гарантувати кожному захист його прав і свобод у судовому порядку: суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, вважає, що його право і свобода або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп).

Згідно з частинами першою, другою статті 24 Основного Закону України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Рівність та недопустимість дискримінації особи є не тільки конституційними принципами національної правової системи України, а й фундаментальними цінностями світового співтовариства, на чому наголошено у міжнародних правових актах з - питань захисту прав і свобод людини і громадянина, зокрема у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права 1966 року (статтях 14, 26), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (статті 14), Протоколі № 12 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (статті 1), ратифікованих Україною та у Загальній декларації прав людини 1948 року (статтях 1-2) Гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод. У правовій державі звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України № 37/7695 від 15.05.2003 року. Згідно із п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

В управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградській області відсутні належні і допустимі докази про те, що саме він, ОСОБА_1 при зверненні з заявою та додатками до неї про призначення пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» навмисно надав недостовірний експертний висновок.

Також управлінням Пенсійного фонду України в Гайворонському районі при прийнятті Рішення № 6 від 24.04.2013 року не доведено, що саме він, ОСОБА_1 допустив умисне свідоме протиправне діяння та скоїв цивільне правопорушення у вигляді виготовлення та надання недостовірної інформації (неправомірного висновку), а тому і повинен в зв'язку з цим суму переплаченої пенсії повернути відповідачу.

Всупереч п. 1 ч. 1 ст. 14 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Відповідач прийняв незаконне Рішення № 6 від 24.04.2013 року про стягнення коштів з пенсії позивача, визначено відшкодування на думку відповідача зайво отриманих ним коштів на загальну суму 38763,23 грн., які з 01.05.2013 року відповідачем стягується по місячно, в розмірі 20% від суми нарахованої пенсії до повного погашення, що є порушенням не лише його прав але й законних інтересів охоронювані нині діючими законодавством України.

Так, як згідно п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу відповідної категорії.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Зі змісту вище викладеної статті випливає, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно приписів ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування збитків, є зобов'язання, яке виникає з угод або внаслідок заподіяної шкоди.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України надано законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювана шкоди; 3) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; 4) вина. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи зазначені вище норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Цивільного кодексу України, саме відповідач повинен довести факт протиправної поведінки позивача, настання шкоди (її розмір) та причинний зв'язок між ними.

В управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області відсутні будь - які належні і допустимі докази про те, що саме він, ОСОБА_1 при зверненні з заявою та додатками до неї про призначення пенсії навмисно надав недостовірний експертний висновок та акт огляду Кіровоградського МСЕК.

З огляду на вищевикладені обставини, Рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області № 6 від 24.04.2013 року про відшкодування з його пенсії зайво отриманих коштів в сумі 38763,23 грн. підлягає скасуванню, як незаконне.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

У відповідності до ч. 5 цієї статті КАСУ для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст. 100 КАСУ адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 та 4 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Про порушення своїх прав він дізнався лише в лютому 2015 року коли ознайомився з довідкою ПФУ, з якої вбачається, що з його пенсії проводять утримання. Тоді він попросив спеціалістів управління ПФУ щоб зробили йому копію оскаржуваного Рішення № 6 від 24.04.2013 року і видали йому на руки. За таких обставин він пропустив строк звернення до суду. Вважає, що строк пропущено ним по поважній причині не з його вини, а тому ставить перед судом клопотання про поновлення пропущеного строку.

Просить суд врахувати той факт, що позивач є людиною літнього віку, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії і відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі у зв'язку з погіршенням стану здоров'я та просить задовільнити позов (а.с. 16).

Представник управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області в судове засідання не з'явився надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі (а.с. 15), та письмове заперечення (а.с. 11-12) в якому зазначив, що Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі не погоджується із заявленими позовними вимогами з наступних підстав.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

08.08.2012 року Голованівською міжрайонною державною фінансовою інспекцією було проведено перевірку окремих питань фінансово - господарської діяльності управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі.

При перевірці управління, в частині правильності призначення пенсій, допомог і компенсацій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та обґрунтованості видачі документів, що слугували підставою для призначення пенсій, допомог і компенсацій, було виявлено факти надання позивачем недостовірних документів, що слугували підставою для призначення пенсій, які відображені в акті ревізії від 08.08.2012 року №04-10/112.

Так, в порушення ст. 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 p. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262) та ст.64 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач надав недостовірні дані до Кіровоградського обласного бюро медико - соціальної експертизи (далі - МСЕК) для отримання довідки МСЕК, а саме подав недостовірний Експертний висновок Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Дніпропетровська РМЕК), для встановлення інвалідності.

На підставі цього висновку МСЕК визнала позивача інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Управлінням ПФУ було призначено позивачу пенсію по інвалідності, відповідно до статей 18, 20, 21 та абз. 3 статті 24 Закону № 2262. Пенсія була призначена на підставі копії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 1 категорії Серія НОМЕР_1 від 30.05.2005 року, яке видане Кіровоградською облдержадміністрацією.

В зв'язку з тим, що позивач надав до управління недостовірні дані йому була призначена пенсія, в результаті чого позивач незаконно отримав з Державного бюджету України за період з 14.06.2005 року по 31.08.2012 року кошти на загальну суму 38763,23 грн.

Тому управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про скасування Акту огляду МСЕК від 14.06.2005 року № 131/3 в частині визначення наявності причинного зв'язку з Чорнобильською катастрофою та встановлення інвалідності.

01.02.2013 року Кіровоградський окружний адміністративний суд виніс рішення по справі № 1170/2а-4364/12 за позовом управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі до комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико - соціальної експертизи», яким скасував Акт огляду МСЕК від 14.06.2005 року № 131/3 в частині визначення що захворювання пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та встановлення причинного зв'язку захворювання (інвалідності) з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок

аварії на Чорнобильській АЕС, при встановленні інвалідності гр. ОСОБА_1.

Рішенням комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації від 15.11.2012 року, визнано видачу посвідчення особи позивачу, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії І безпідставною, посвідчення підлягає вилученню.

Таким чином, позивач позбавлений статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, внаслідок чого позбавлений права на отримання пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в період з 14.06.2005 року по 31.08.2012 року.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 50 Закону комісія з питань призначення і виплати пенсій управління ПФУ в Гайворонському районі винесла Рішення від 24.04.2013 року № 6 про утримання із позивача надміру виплачених коштів за період з 14.06.2005 року по 31.08.2012 року в сумі 38763,23 грн.

З огляду на вищевикладене, управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі мало законні повноваження щодо винесення рішення про утримання з позивача надміру виплачених коштів.

На підставі ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах згідно яких ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці повинні діяти в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі фактичні обставини по справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначену пенсію він отримує в управлінні Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області.

Рішенням комісії з призначення і виплати пенсії від 24.04.2013 року №6 з ОСОБА_1 відшкодовується 38763,23 грн., зайво отриманих коштів з травня 2013 року щомісячно в розмірі 20% від суми нарахованої пенсії до повного погашення (а.с. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Зі змісту вище викладеної статті випливає, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З матеріалів справи вбачається, а також не заперечується сторонами, що пенсія ОСОБА_1 була призначена на підставі експертного висновку Дніпропетровської РМЕК та акту огляду Кіровоградського МСЕК від 14.06.2005 року № 131/3.

Згідно приписів ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування збитків, є зобов'язання, яке виникає з угод або внаслідок заподіяної шкоди.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України надано законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювача шкоди; 3) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; 4) вина. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи зазначені вище норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Цивільного кодексу України, саме відповідач повинен довести факт протиправної поведінки позивача, настання шкоди (її розмір) та причинний зв'язок між ними.

Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області не надало суду належних і допустимих доказів про те, що саме ОСОБА_1 при зверненні з заявою та додатками до неї про призначення пенсії навмисно надав недостовірний експертний висновок Дніпропетровської РМЕК та акт огляду Кіровоградського МСЕК від 14.06.2005 року № 131/3. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 71, 158-163, 167, 183-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі про скасування рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій від 24.04.2013 року № 6 та повернення зайво утриманих коштів з пенсії задовільнити.

Скасувати рішення №6 комісії з призначення і виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області від 24.04.2013 року по стягнення з ОСОБА_1 38763 гривень 23 копійки в якості зайво отриманих коштів з травня 2013 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Гайворонському району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 зайво утримані кошти з пенсії за період з травня 2013 року по лютий 2015 року в сумі 9221 гривень 85 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Гайворонський районний суд шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з моменту проголошення постанови.

Суддя: В. В. Поліщук

Дата документа 19.03.2015