Справа № 826/718/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 березня 2015 року № 826/718/15

Окружний адміністративний суд м. Києва, у складі: судді Добрянської Я.І., розглянув відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України, в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до відповідача-1 уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемко Р.А та відповідача-2 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.01.2015 суддею Добрянською Я.І. було відкрито провадження в адміністративній справі № 826/718/15 та призначено справу до судового розгляду на 10.02.2015.

Відповідач - 1 02.02.2015 через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 10.02.2015 представник позивача надав заяву про збільшення позовних вимог та просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемко Р.А. щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною сумою у розмірі 193 400,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349691 від 18.06.2014;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною сумою у розмірі 193 400,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349691 від 18.06.2014;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо не включення до Загального реєстру вкладників ПАТ «Європейський газовий банк» які мають право на відшкодування за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відомостей про позивача з належною сумою у розмірі 193 400,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349691 від 18.06.2014;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити у Загальний реєстр вкладників які мають право на відшкодування за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивача щодо відшкодування належної суми у розмірі 193 400,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349691 від 18.06.2014;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який повинен містити відомості про позивача щодо відшкодування належної суми у розмірі 193 400,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349691 від 18.06.2014;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів вчинити дії, щодо виплати грошових коштів у розмірі, визначеному ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що розміщені за договором банківського рахунку у ПАТ «Європейський газовий банк» на користь позивача.

В свою чергу представник відповідача - 2 надав до суду заперечення на позов в якому просив суд відмовити в задоволенні позову.

Судом було оголошено перерву до 05.03.2015 у метою надання можливості представникам відповідачів підготувати додаткові докази по справі.

В судовому засіданні 05.03.2015 представник відповідача - 1 надав до суду додаткові пояснення та докази по справі № 826/718/15. Представник позивача подав звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у порядку письмового провадження про, що не заперечили відповідачі. Судом було оголошено відповідно до ч 4. ст.122 КАС України про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Отже, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача, відповідача-1 та відповідача-2, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивачем 18.06.2014 укладено договір банківського вкладу з ПАТ «Європейський газовий банк» у сумі 193 400,00 грн. терміном на 30 днів (до 18.07.2014).

Постановою Правління Національного Банку України від 17.06.2015 № 366/БТ (банківська таємниця) до ПАТ «Європейський газовий банк» було застосовано заходи впливу за порушення банківського законодавства. З дати прийняття цієї Постанови у ПАТ «Європейський газовий банк» зупинено ряд операцій, зокрема:

- залучення у вклади (депозити) коштів фізичних та юридичних осіб у національній та іноземній валюті;

- відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) та залучення поточні рахунки клієнтів (у тому числі карткових) - фізичних осіб (резидентів) коштів у національній та іноземній валюті.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.07.2014 № 57 вирішено розпочати ліквідацію з 17.07.2104 процедуру виведення ПАТ «Європейський газовий банк» та введено тимчасову адміністрацію, яку очолив ОСОБА_4, а 18.12.2014 рішенням № 150 ОСОБА_4 замінено на Оберемка Романа Анатолійовича.

17.10.2014 Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 111 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації до 17.11.2014.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.11.2014 № 121 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Європейський газовий банк»

24.11.2014 на офіційному сайті . Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено оголошення, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 18.11.2014 рішення № 121 про початок ліквідації ПАТ «Європейський газовий банк» фонд розпочинає виплати коштів вкладників даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «Європейський газовий банк» повинні були звернутися до установ банку-агента фонду ПАТ «Банк»Київська Русь».

За результатами звернення позивача до ПАТ «Банк»Київська Русь, було усно повідомлено, що позивач відсутній у переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач запитами від 06.11.2014, 21.11.2014, 10.12.2014 звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» про надання письмової інформації про причини відсутності його в переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами та відповідь отримав лише представник позивача під час судового засідання 05.03.2015 у вигляді наказу від 22.12.2014 № 178/1 про визнання правочину в тому числі договору банківського вкладу № 349691 від 18.06.2014 відповідно до витягу який містився у додатку до наказу та про необхідність звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників Банку та інших осіб.

Враховуючи зазначені вище обставини, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав та інтересів у судовому порядку до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача-1 та представника позивача-2, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, зважаючи зокрема на наступне.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, також встановлюється Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 07.09.2012 № 1548/21860 (далі - Положення) розробленого відповідно до Закону.

Діяльність банків України регулюється ЦКУ, Законом України "Про банки та банківську діяльність" № 2121-III від 7 грудня 2000 року із змінами та доповненнями, банківським законодавством, законодавством у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, нормативно-правових актів, саме Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства (надалі - Положення) затверджене Постановою Правління Національного банку України № 346 від 17.08.2012 із змінами та доповненнями та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2012 р. за № 1590/21902.

У разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону України "Про банки та банківську діяльність", банківського законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 Закону України "Про банки та банківську діяльність", або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких зокрема з поміж інших згідно пункту 12 частини першої статті 73 Закону України "Про банки та банківську діяльність" належить віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного.

Згідно статті 66 Закону України "Про банки та банківську діяльність" державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України у таких формах:

I. Адміністративне регулювання:

1) реєстрація банків і ліцензування їх діяльності;

2) встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків;

3) застосування санкцій адміністративного чи фінансового характеру;

4) нагляд за діяльністю банків;

5) надання рекомендацій щодо діяльності банків.

II. Індикативне регулювання:

1) встановлення обов'язкових економічних нормативів;

2) визначення норм обов'язкових резервів для банків;

3) встановлення норм відрахувань до резервів на покриття ризиків від активних

банківських операцій;

4) визначення процентної політики;

5) рефінансування банків;

6) кореспондентських відносин;

7) управління золотовалютними резервами, включаючи валютні інтервенції;

8) операцій з цінними паперами на відкритому ринку;

9) імпорту та експорту капіталу.

Частиною 6 статті 67 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено право Національного банку України запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку. Особливий режим контролю є додатковим інструментом банківського нагляду, що використовується, як правило, одночасно із заходами впливу, встановленими статтею 73 цього Закону.

Під час здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку, Національний банк України має право заборонити банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Статтею 75 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено обов"язок Національного банку України прийняти рішення про віднесення банку до категорії проблемних відповідно критеріїв, визначених в ньому.

Національний банк України має право віднести банк до категорії проблемних з інших підстав, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України.

Рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Національний банк України має право заборонити проблемному банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від проблемного банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Проблемний банк у строк до 180 днів зобов'язаний привести свою діяльність у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України та строк до семи днів повідомити Національний банк України про заходи, які він вживатиме з метою приведення своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, та на вимогу Національного банку України повідомляти його про хід виконання цих заходів.

Національний банк України протягом 180 днів з дня віднесення банку до категорії проблемних має право прийняти рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, або про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Національний банк України зобов'язаний не пізніше ніж через 180 днів з дня віднесення банку до категорії проблемних прийняти рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, або про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Національний банк України регулює діяльність банків у випадку віднесення банку до категорії проблемних згідно нормативно-правових актів Національного банку України.

Основним підзаконним нормативним актом, що регулює діяльність банків у випадку визнання їх проблемними є Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства.

Саме, Глава 5 Положення регулює призначення куратора банку в тому числі пов'язані з цим питання.

Національний банк України має право запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратора банку у випадках, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку (п 5.1. Положення).

Згідно п.п.5.2., 5.3., Положення, Національний банк України для здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку одночасно з призначенням куратора банку може залучати фахівців з бухгалтерського обліку, юридичних питань, з питань платіжних систем, інформаційних технологій та з інших питань. Рішення про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку, строк дії особливого режиму контролю за діяльністю банку та повноважень куратора банку, повноваження куратора банку, відміну/дострокову відміну запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку приймає Правління Національного банку України.

Куратор банку призначається наказом Національного банку України з числа службовців Національного банку, які мають вищу економічну або юридичну освіту(п.5.4.-Положення) та наділений всіма правами та обов"язками відповідно до Положення.

Національний банк України інформує про прийняте ним рішення про віднесення до категорії проблемних з дотриманням вимог нормативно-правового акта Національного банку з питань захисту банківської таємниці банк та Фонд гарантування, філію іноземного банку та іноземний банк. Повідомлення Національного банку має містити підстави віднесення філії іноземного банку до категорії проблемних, а також вимогу до філії іноземного банку та іноземного банку про безумовне усунення допущених порушень і приведення діяльності філії іноземного банку у відповідність до вимог законодавства України.

Розділом ІV. Положення визначено загальні вимоги до плану фінансового оздоровлення/програми капіталізації банку , план фінансового оздоровлення/програма капіталізації банку, який затверджується правлінням та радою банку та строк виконання плану фінансового оздоровлення/програми капіталізації банку, який не може перевищувати 180 днів. Самим банком проводяться заходи для його фінансового оздоровлення відповідно до вимог чинного законодавства.

Національний банк України розглядає отримані заходи (план фінансового оздоровлення) та в разі потреби надає обґрунтовані зауваження, які банк (філія іноземного банку) зобов'язаний(а) урахувати.

Банк (філія іноземного банку) має право внести пропозиції щодо зміни строків (що не може перевищувати 180 днів з дня віднесення банку/філії іноземного банку до категорії проблемних) виконання окремих заходів та/або зміни переліку заходів, залежно від проблем, що можуть виникнути під час їх виконання ( п.12.7.Положення).

Банк (філія іноземного банку) зобов'язаний(а) повідомляти Національний банк України про результати виконання ним (нею) заходів (плану фінансового оздоровлення)-п.12.8.Положення).

Заходи (план фінансового оздоровлення) є завершеними в разі виконання банком (філією іноземного банку) своїх зобов'язань, у тому числі дотримання економічних нормативів, порядку формування і зберігання обов'язкових резервів, формування в повному обсязі резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями (п. 12.9. Положення).

Банк (філія іноземного банку) протягом 180 днів з дня віднесення банку (філії іноземного банку) до категорії проблемних має право подати Національному банку клопотання про визнання діяльності банку (філії іноземного банку) такою, що відповідає законодавству України ( п.12.10. Положення).

Національний банк України приймає рішення про визнання діяльності банку (філії іноземного банку) такою, що відповідає законодавству України, у разі:

дострокового виконання банком (філією іноземного банку) прийнятих на себе зобов'язань - за умови подання банком (філією іноземного банку) відповідного клопотання та документів, що підтверджують усунення порушень у діяльності банку (філії іноземного банку), виконання банком (філією іноземного банку) заходів щодо фінансового оздоровлення банку, а також приведення банком своєї діяльності у відповідність до банківського законодавства;

приведення банком (філією іноземного банку) своєї діяльності у відповідність до вимог законодавства України у визначені строки.

Рішення про визнання діяльності банку (філії іноземного банку) такою, що відповідає законодавству України, приймає Правління Національного банку України (п.12.11. Положення).

Згідно п.12.12. Положення Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Банку ( філії іноземного банку) в разі не приведення Банком (філією іноземного банку) своєї діяльності у відповідність до вимог банківського законодавства протягом установленого статтею 75 Закону України "Про банки та банківську діяльність".

У разі прийняття Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії проблемних, неплатоспроможних та ліквідації його, наступні дії щодо функціонування банку регулюються також Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі Закон).

Відповідно до ст.26 Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Як підтверджується наявними у справі доказами, Постановою Правління Національного банку України від 17.06.2014 р. № 366/БТ ПАТ "Європейський газовий банк" було віднесено до категорії проблемних.

В зазначеній постанові НБУ вказується, що ПАТ "Європейський газовий банк" порушує вимоги Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ № 516 від 03.12.2003 р.

На підставі постанови Правління НБУ від 16.07.2014 року № 424 "Про віднесення ПАТ "Європейський газовий банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 16.07.2014 року № 57 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Європейський газовий банк"", згідно з яким з 17.07.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Європейський газовий банк" було призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4, а 18.12.2014 рішенням № 150 ОСОБА_4 замінено на Оберемка Романа Анатолійовича.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VІ від 23.02.2012 року (надалі також - Закон № 4452-VІ), протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Зокрема (у даному випадку), Уповноваженою особою Фонду було вжито заходів щодо виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемних та було створено Комісію щодо визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів).

За результатами роботи вказаної Комісії та з урахуванням висновків Комісії Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" наказом від 22.12.2014 року №178/1 було визнано нікчемними правочини (договори), згідно переліку, серед яких окрема договір банківського вкладу позивачки ОСОБА_1

Так, під час перевірки, зокрема було встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивачки, надходили внаслідок так званого "дроблення" рахунків групи інших клієнтів, що підтверджується відповідною довідкою. (Прізвища вказаних клієнтів становлять банківську таємницю в розумінні ст. ст. 60-62 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Згідно зі ст. 76 Закону Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі:

1) не приведення банком своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, після віднесення його до категорії проблемних, але не пізніше ніж через 180 днів з дня визнання його проблемним;

2) зменшення розміру регулятивного капіталу або нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами Національного банку України;

3) невиконання банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами.

Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст. 77 Закону банк може бути ліквідований:

1) за рішенням власників банку;

2) у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Національний банк України приймає рішення про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом п'яти днів з дня отримання такої пропозиції Фонду.

Порядок відкликання банківської ліцензії у банку, що ліквідується за ініціативою власників, визначається нормативно-правовими актами Національного банку України.

Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Національний банк України вносить запис до Державного реєстру банків про ліквідацію банку на підставі отриманого від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора.

Згідно із Розділом ІІІ Положення Національний банк України інформує Фонд про прийняте рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.

Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно:

- зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування;

- зміни розміру належних їм сум;

- зміни особи вкладника;

- змін реквізитів вкладників;

- змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Відповідно до Розділу ІV Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти на підставі укладених з ними договорів.

Згідно із ст. 38 Закону уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Таким чином, дії особи щодо переказу коштів є правочином.

Згідно з ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", якщо сторона посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам. Згідно з п. 18 вказаної Постанови, нікчемними є правочини, які спрямовані на незаконне використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності або заволодіння такої власності.

Договір банківського вкладу № 349691 між ПАТ "Європейський газовий банк" та ОСОБА_1 був укладений 18.06.2014. А Постанова Правління Національного Банку України № 366/БТ до ПАТ "Європейський газовий банк" була прийнята 17.06.2014, якою було застосовано заходи впливу НБУ за порушення банківського законодавства в тому числі і відкриття поточних, карткових рахунків та залучення на них коштів у національній та іноземній валюті. Тобто договір банківського вкладу та зарахування коштів на рахунок позивача відбулися вже після накладення обмежень НБУ на ПАТ "Європейський газовий банк", чим порушено ПАТ "Європейський газовий банк" вимоги банківського законодавства.

Крім того, відповідач - 1 вважає, що з огляду на виписку по особових рахунках, позивачем грошові кошти до каси Банку не вносились, оскільки за 18.06.2014 було проведено по кредиту каси та по дебету однакова сума коштів. Це ставить під сумнів фактичність здійснення касових операцій, а саме, відповідач вважає, що відбулось штучне створення обов'язку банку, а в подальшому Фонду щодо відшкодування коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", якщо сторона посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам. Згідно з п. 18 вказаної Постанови, нікчемними є правочини, які спрямовані на незаконне використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності або заволодіння такої власності.

За результатами перевірки правочинів на предмет їх нікчемності уповноваженою особою було видано наказ № 178/1 від 22.12.2014, яким було визнано нікчемним правочин зокрема і Договір банківського вкладу № 349691 від 18.06.2014 між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_1 з підстав передбачених п.7 ч.3 ст.38 Закону.

Таким чином, як наголосив представник Уповноваженої особи та Фонду, всі дії працівників Банку, які відображені в довідці про рух коштів, як повернення коштів за депозитними вкладами, є незаконними та направленими на протиправне створення штучного обов'язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування коштів за вкладами за рахунок держави.

До того ж, відповідно до наявних матеріалів справи, фінансовий стан Банку був таким, що зняти кошти було просто неможливо, оскільки в банку були відсутні готівкові кошти, що також може бути підтверджено відповідною довідкою.

Крім того, 17.06.2014 Постановою Правління Національного банку України було прийнято рішення №366/БТ про застосування до ПАТ "Європейський газовий банк" заходу впливу у вигляді обмеження та зупинення здійснення окремих видів здійснюваних операцій".

Згідно п. 2 вказаного рішення, до банку ПАТ ПАТ "Європейський газовий банк" були застосовані заходи впливу щодо обмеження залучення вкладів (депозитів) від фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, суд погоджується з позицією відповідача - 1 та відповідача - 2, що укладаючи правочин № 349691 від 18.06.2014, Банк до дня визнання його неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є підставою для визнання зазначених договорів вкладу нікчемними.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 37 Закону Уповноважена особа Фонду має право звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

У наказі № 178/1 від 22.12.2014 про нікчемність правочину, в тому числі договору банківського вкладу № 349691 від 18.06.2014 вказано, що ПАТ «Європейський газовий банк» в особі Уповноваженої особи звернеться з заявою до МВС України стосовно відкриття кримінального провадження. Зважаючи на таке, оскільки на час його розгляду відсутня інформація від правоохоронних органів щодо правомочності оспорюваного договору вкладу, у суду відсутні підстави для задоволення позову. Проте, позивач може захистити свої права після встановлення всіх обставин правоохоронними органами України. Зважаючи на таке, решту позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

На час розгляду справи у позивача відсутні докази, які б підтверджували його правову позицію, тобто не спростовані доводи відповідачів.

Оскільки правочин щодо відкриття рахунку та внесення коштів на цей рахунок є нікчемним в силу закону (порушують публічний порядок; спрямовані на протиправне заволодіння майном), то позивачка (кошти на рахунок якої у Банку надходили внаслідок так званого "дроблення" рахунків групи інших клієнтів) - не має, на переконання суду, такого визначеного законом поняття, як вкладу в банку, та відповідно не є вкладником банку (а може бути учасником схеми з дроблення великих вкладів інших осіб, на яких не розповсюджуються норми щодо повернення коштів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, на більш маленькі вклади з метою реалізації плану по поверненню за рахунок Держави коштів, які фактично не належать позивачці, а є коштами інших фізичних чи юридичних осіб, та щодо яких законодавством встановлені інші процедури їх повернення).

В даному випадку, кошти, про які вказано у позовній заяві, є звичайною кредиторською заборгованістю, порядок виплати якої регламентовано ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та Фонд гарантування вкладів не проводить виплати таких коштів.

Зважаючи на таке, наявні у справі докази та норми наведеного законодавства, в суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивачки, оскільки в даному випадку відповідачами не було порушено законних прав та інтересів позивачки на час розгляду справи, про які остання зазначає у своїй позовній заяві, та вказані відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,

Проаналізувавши чинне законодавство та докази по справі, суд прийшов до висновку, що вимоги у позовній заяві:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемко Р.А. щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною сумою у розмірі 193 400,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349691 від 18.06.2014;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною сумою у розмірі 193 400,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349691 від 18.06.2014;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо не включення до Загального реєстру вкладників ПАТ «Європейський газовий банк» які мають право на відшкодування за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відомостей про позивача з належною сумою у розмірі 193 400,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349691 від 18.06.2014;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити у Загальний реєстр вкладників які мають право на відшкодування за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивача щодо відшкодування належної суми у розмірі 193 400,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349691 від 18.06.2014;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який повинен містити відомості про позивача щодо відшкодування належної суми у розмірі 193 400,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349691 від 18.06.2014;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів вчинити дії, щодо виплати грошових коштів у розмірі, визначеному ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що розміщені за договором банківського рахунку у ПАТ «Європейський газовий банк» на користь позивача не можуть бути задоволені судом, оскільки на час розгляду справи правоохоронні органи з'ясовують правомірність укладення договору вкладу.

Однак суд повторно зазначає, що позивач зможе захистити свої права після з'ясування всіх обставин, правоохоронними органами, за вищезазначеним Договором.

Згідно з вимогами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також, згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, відповідачем-1 та відповідачем-2, як суб'єктами владних повноважень, було доведено суду правомірності їх дій (бездіяльності).

Натомість позивач не надав суду відповідні обґрунтування, що підтверджуються допустимими доказами у справі, щодо протиправності дій (бездіяльності) відповідачів.

Зважаючи на що, суд дійшов до висновку про наявність підстав в тому числі і у зв'язку з відсутністю на час розгляду справи в адміністративному суді інформації щодо спростування правоохоронними органами порушень вимог чинного законодавства при укладанні вищезазначеного договору вкладу ПАТ «Європейський газовий банк», про відмову в адміністративному позові.

Враховуючи вищевикладене у зв'язку з відсутністю на час розгляду справи в адміністративному суді інформації щодо спростування правоохоронними органами порушень вимог чинного законодавства ПАТ «Європейський газовий банк» щодо укладення договору вкладу № 349691 від 18.06.2014 та враховуючи вищенаведене в сукупності та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У адміністративному позові відмовити.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя: Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному обсязі постанови - 23.03.2015