Справа № 821/115/15-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/115/15-а

Категорія: 8.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Яковлева Ю.В.,

- Вербицької Н. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Виробничо-торговельна фірма «Магістр Плюс» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість,-

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне підприємство «Виробничо-торгівельна фірма «Магістр Плюс» (далі - позивач, або ПП «ВТФ «Магістр Плюс») звернулось із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі - відповідач-1, або ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області), Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області (далі - відповідач-2, або УДКС України у м. Херсоні Херсонської області), в якому просило стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у Херсонській області бюджетну заборгованість з податку на додану вартість за січень 2014 року у розмірі 89537 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року вказані вимоги задоволені в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про залишення адміністративного позову без задоволення, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного її вирішення.

В судове засідання представник апелянта не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується, наявним в матеріалах справи, повідомленням про вручення повістки про виклик до суду (а.с.94).

Представник позивача, також, у судове засідання не прибув, подав письмові заперечення проти задоволення вимог апеляційної скарги, згідно яких вважав її необґрунтованою, такою, що підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін та просив провести розгляд справи за його відсутності (а.с.95-96).

Представник УДКС України у м. Херсоні Херсонської області у судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.97-98).

Згідно вимог ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а також враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, - дійшла висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, ПП «ВТФ «Магістр Плюс» зареєстровано 24.10.2005 року Виконавчим комітетом Херсонської міської ради, є платником податку на додану вартість та на обліку як платник податків перебуває в ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області.

За наслідками здійснення власної господарської діяльності у зв'язку з експортними операціями по постачанню товару - дизельного палива у вересні, жовтні, листопаді 2013 року у позивача виникло від'ємне значення з податку на додану вартість у розмірі 89537 грн., яке підлягало відшкодуванню з бюджету на розрахунковий рахунок платника у банку, що відображено у поданій позивачем 20.02.2014 року податковій декларації з ПДВ № за січень 2014 року, довідці від 20.02.2014 року за січень 2014 року про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається не погашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, розрахунку суми бюджетного відшкодування від 20.02.2014 року за січень 2014 року, заяви про повернення суми бюджетного відшкодування від 20.02.2014 року та розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (а.с.11-20).

ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області перевірено заявлені позивачем суми до бюджетного відшкодування, про що складено акт № 106/21-03-15-02/33824075 від 25.03.2014 року (а.с.40-55).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п. 198.3 ст. 198, п.п. 200.1, 200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП «ВКФ «Магістр-Плюс» завищено суму податкового кредиту за листопад 2013 року на суму 54007 грн., що з урахуванням результатів перевірки за жовтень 2013 року, листопад 2013 року (акт № 27/21-03-15-02/33824075 від 15.01.2014 року) призвело до завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку за січень 2014 року на суму 89537 грн. та завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за січень 2014 року на суму 60061 грн.

На підставі виявлених порушень відповідачем-1 прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.04.2014 року, яким зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 89537 та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 44768,5 грн., податкове повідомлення-рішення № від 15.04.2014 року, яким зменшено позивачу розмір від'ємного значення по податку на додану вартість у сумі 32090 грн. (а.с.56, 57).

Не погодившись із виявленими порушеннями та прийняттям вказаних податкових повідомлень-рішень, позивач оскаржив ці рішення в судовому порядку.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 року по справі № 821/1598/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2014 року, позовні вимоги ПП «ВКФ «Магістр-Плюс» задоволено в повному обсязі, скасовано податкові повідомлення-рішення № , № від 15.04.2014 року (а.с.26-39).

Також, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2014 року № К/800/54310/14 відмовлено податковому органу у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на вищезазначені рішення судів відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто з підстав необґрунтованості та не наведення заявником підстав, за якими вбачалось би неправильне застосування попередніми судами норми матеріального або процесуального права.

Таким чином, рішенням суду в іншій справі, яке набрало законної сили, встановлено правомірність формування позивачем податкового кредиту за наслідком своєї господарської діяльності, а відтак - і правомірність заявлених сум по податку на додану вартість у розмірі 89537 грн., які підлягають відшкодуванню з бюджету на розрахунковий рахунок позивача у банку згідно поданої податкової декларації № за січень 2014 року.

Позивач 17.11.2014 року звернувся до ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області із заявою про відшкодування сум з податку на додану вартість за січень 2014 року на розрахунковий рахунок підприємства, проте відповідач-1 фактично відмовляється здійснити позивачу відшкодування зазначеної суми з підстав відсутності відповідного виконавчого документу на вчинення таких дій (а.с.6-7, 58).

Враховуючи відмову податкового органу у відшкодуванні належних ПП «ВКФ «Магістр-Плюс» сум за рахунок державного бюджету, позивач звернувся із цим позовом про стягнення зазначених сум в судовому порядку.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав на правомірність заявлення позивачем сум до бюджетного відшкодування, а тому відмова податкового органу у відшкодуванні належних позивачу сум є безпідставною, а відтак ці суми підлягають стягненню з державного бюджету.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відшкодування позивачу належних останньому сум по податку на додану вартість за відповідні періоди та вважає їх правильними, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 184.9 ст. 184 Податкового кодексу України у разі, якщо за результатами останнього податкового періоду особа має право на отримання бюджетного відшкодування, таке відшкодування надається протягом строків, визначених цим розділом, незалежно від того, чи буде така особа залишатися зареєстрованою як платник цього податку на дату отримання такого бюджетного відшкодування, чи ні.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України, тобто бюджетному відшкодуванню, та строки проведення таких розрахунків врегульовано ст. 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно із п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

З приписів п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України вбачається, що в разі, якщо за результатами таких перевірок контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган надсилає платнику податків відповідне податкове повідомлення-рішення, зокрема, щодо заниження/перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування або про відмову в наданні бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України у разі, якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Приписами п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України визначено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, аналіз зазначених норм податкового законодавства показав, що платник податку має право на відшкодування правомірно визначених сум податку в відповідному порядку в межах строків, визначених Законом, порушення яких призводить до наявної заборгованості бюджету з відшкодування цього податку перед платником цього податку.

З огляду на викладене, враховуючи правомірність визначення позивачем від'ємного значення по податку на додану вартість у відповідних періодах, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, в іншій справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відшкодування позивачу цих сум з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Виробничо-торговельна фірма «Магістр Плюс» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: /М.П. Коваль/

Суддя: /Ю.В. Яковлев/

Суддя: /Н.В. Вербицька/