Справа № 826/19487/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі за участю: представника позивача представників третіх осіб: ПАТ «КБ «Центр» Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації Борисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Приходько К.М. Тітаренка О.О. Стрілько В.Ю. Соловйової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_8 до Державної реєстраційної служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Центр», Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправним рішення, скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року та постановити нову ухвалу, якою заборонити Державній реєстраційній службі України вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за третіми особами, а саме: на чотирьохкімнатну квартиру НОМЕР_1 загальною площею 215,00 кв.м., житловою площею 125,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_8 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності серії САС № 861670, виданого Головним управлінням житлового забезпечення, Виконавчим органом Київської міської ради (КМДА) 11 грудня 2009 року на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 01 грудня 2009 року № 1843-С/КІ, зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 18 грудня 2009 року, записаний в реєстрову книгу № 616-178 за реєстровим номером 459449, зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 01 лютого 2011 року, реєстраційний № 32786280.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, а також не зазначено підстав для висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача. Крім цього, відповідачем вже вчинені дії щодо державної реєстрації речових прав на спірне нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, а тому судом першої інстанції вірно вказано, що забезпечення позову в даній справі шляхом заборони Державній реєстраційній службі України вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за третіми особами є неналежним способом захисту порушених прав та інтересів позивача та не сприятиме їх відновленню.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Частина 2 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Разом з тим, частиною 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з системного аналізу вказаної норми права, підставами забезпечення адміністративного позову являються:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Разом з тим, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Так, як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправним рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 215,00 кв.м., житловою площею 125,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 скасувати таке рішення та виключити відповідний запис про державну реєстрацію речових прав із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, посилаючись на те, що державним реєстратором було здійснено державну реєстрацію речових прав на спірне нерухоме майно за відсутності документів, перелік яких встановлено в п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та невиключення записів про іпотеку та заборони відчуження з відповідних реєстрів під час проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру за Банком.

В заяві про забезпечення позову, позивач зазначає, що існує очевидна загроза завдання шкоди позивачу та порушенням його прав та законних інтересів.

З даним твердженням позивача колегія суддів погоджується, з огляду на наступне:

- неодноразове виставлення на продаж третьою особою нерухомого майна (спірної квартири) після отримання ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі. Зазначене свідчить про те, що існує реальна загроза правам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, зокрема, загроза праву власності ОСОБА_8 на квартиру;

- подання ПАТ «КБ «Центр» заяви щодо зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до вирішення справи по суті, що підтверджується відповіддю Державної міграційної служби України № 03/448 від 21.01.2015;

- необмеженість Державної реєстраційної служби України в проведенні державної реєстрації речових прав на спірну квартиру за третіми особами (добросовісними набувачами);

- здійснення Державною реєстраційною службою України реєстрації права власності на користь ПАТ «КБ «Центр» на спірне нерухоме майно - квартиру за відсутності правовстановлюючого документа;

- не виключення запису про обтяження нерухомого майна іпотекою та запису про заборону відчуження нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру за Банком.

Отже, виставлення ПАТ «КБ «Центр» на продаж спірної квартири, проведення Державною реєстраційною службою України державної реєстрації права власності на нерухоме майно за відсутності повного комплекту документів та не виключення запису про обтяження нерухомого майна іпотекою та запису про заборону відчуження нерухомого майна, а також відсутність у Державної реєстраційної служби перешкод щодо проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру за новим добросовісним набувачем (у разі відчуження Банком спірної квартири) та намагання Банку зняти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з реєстрації місця проживання свідчить про вчинення Державною реєстраційною службою України дій, спрямованих на порушення прав позивача у даній справі, а отже і є доказом наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 04 лютого 2015 року, та є підставами для її скасування.

Згідно ч. 5 ст. 118 КАС України, виконання ухвал з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно. Виконання ухвал про заборону вчиняти певні дії виконуються в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_8 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Державній реєстраційній службі України вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за третіми особами, а саме: на чотирьохкімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 215,00 кв.м., житловою площею 125,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_8 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності серії САС № 861670, виданого Головним управлінням житлового забезпечення, Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 11 грудня 2009 року на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 01 грудня 2009 року № 1843-С/КІ, зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 18 грудня 2009 року, записаний в реєстрову книгу № 616-178 за реєстровим номером 459449, зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 01 лютого 2011 року, реєстраційний номер 32786280).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.