Справа № 872/15804/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2015 рокусправа № 808/6469/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.09.2013 року у справі № №808/6469/14 за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби (далі - Позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, в якому з урахуванням уточнень просило стягнути з Відповідача суму податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 51506.99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після спливу 60 денного строку з дня отримання Відповідачем податкової вимоги, податковий борг сплачений не був, що свідчить про можливість стягнення зазначеного боргу з його розрахункових рахунків.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.09.2013 року адміністративний позов було задоволено. Стягнуто з Відповідача податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 59103.16 грн.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.09.2013 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що в порушення процесуальних норм, судом першої інстанції не було враховано та не витребувано від Позивача доказів часткової сплати заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 200.0 грн.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 07.08.2008 зареєстрована як фізична особа-підприємець Виконавчим комітетом Запорізької міської ради за адресою: 69120, АДРЕСА_1, - що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія АВ №712185 від 21.06.2013 (а.с.4-6).

Так, відповідачем до податкового органу надавались податкові декларації з податку на доходи з фізичних осіб та розрахунки податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, а саме:

- №80286 від 01.02.2012, відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 самостійно визначила податкові зобов'язання, що підлягають сплаті в бюджет на загальну суму 7205,00 грн.;

- № від 06.02.2012, відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 самостійно визначила податкові зобов'язання, що підлягають сплаті в бюджет на загальну суму 25468,65 грн.;

- № 80287 від 01.02.2012, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 самостійно визначила податкові зобов'язання, що підлягають сплаті в бюджет на загальну суму 16855,00 грн.;

- № від 06.02.2012 відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 самостійно визначила розмір квартальних авансових платежів, що підлягають сплаті до бюджету у наступному за звітним році у розмірі 6924,66 грн. (за перший та другий квартали сума складає: 6924,66 грн. + 6924,66 грн. = 13849,32 грн.).

Суми податкових зобов'язань за зазначеними податковими деклараціями сплачені не були.

Як вбачається з облікової картки платника податку (зворотній бік, скорочена форма) з податку на доходи з фізичних осіб - ОСОБА_1, у відповідача за рахунок часткової сплати в сумі 2748,15 грн., а також наявної на момент виникнення боргу переплати в розмірі 9190,81 грн. сума податкових зобов'язань склала 51439,01 грн.

Крім того, внаслідок несвоєчасної сплати податкових зобов'язань відповідачу була нарахована пеня у розмірі 67,98 грн.

Вказана сума заборгованості ФОП ОСОБА_1 сплачена не була, у зв'язку з чим, вона набула статусу податкового боргу та на думку Позивача підлягає стягненню в судовому порядку.

Правомірність стягнення податкового боргу у розмірі 51506.99 грн. є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги позивача щодо стягнення податкового боргу є обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеною позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.57.1 Податкового Кодексу України Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 49.18. ст.49 ПК України Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 46.1. ст.46.1. Податкового Кодексу України Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 59.1. ст.59 Податкового Кодексу України разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У відповідності з п. 95.1. ст.95 Податкового Кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що декларацією є документ, на підставі якого формується податкове зобов'язання. До обов'язків платника відноситься сплата податкового зобов'язання по декларації протягом 10 днів, що настають після граничного строку сплати. Якщо платник, не сплатив зобов'язання, то органи ДПС надсилають податкову вимогу у якій зазначається сума податкового зобов'язання яка має бути сплачена протягом 60 днів. У випадку несплати такого податкового зобов'язання, податковий борг погашається шляхом стягнення коштів зокрема з рахунків платника податків.

Як вбачаться з матеріалів справи, на виконання вимог Податкового кодексу України, Позивачем було сформовано та направлено податкову вимогу №305 від 11.04.2013 року, яка була отримана Позивачем 20.04.2012 року, що підтверджується підписом Позивача на супровідному листі.

Отже, позивачем була дотримана процедура формування та направлення податкової вимоги.

Проте, після спливу 60 денного строку податковий боргу Позивачем погашений не був та доказів щодо сплати податкового боргу, який зазначено у податковій вимозі до суду надано не було, що свідчить про невиконання ним вимог чинного законодавства

Таким чином, правомірність стягнення податкового боргу є обґрунтованим та законним.

Доводи Відповідача, на відсутність підстав для стягнення податкового боргу в розмірі 52506.99 грн., оскільки нею 09.09.2013 року частково була сплачена сума податкового боргу у розмірі 200.00 грн., суд апеляційної інстанції до уваги не бере, з огляду на наступне.

Відповідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В даному випадку, Відповідачем не було надано до суду жодних доказів, які б підтверджували наявність факту часткової сплати податкового боргу, або спростовували заявлену Позивачем суму податкового боргу, яка підлягає стягненню.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності стягнення з Відповідача суми податкового боргу у розмірі 51506.99 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 24.09.2013 року є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.09.2013 року у справі № №808/6469/14- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності відповідно з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим