Справа № 2а-157/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Справа № 87640/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Франківського районного суду м. Львова від 03 березня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівське комунальне підприємство «Листопадове» про скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2010 року Франківським районним судом м. Львова зареєстровано позовну заяву ОСОБА_2 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівське комунальне підприємство «Листопадове» про скасування розпорядження Франківської районної адміністрації від 17 листопада 2008 року № 1131 «Про демонтаж самовільно здійсненої надбудови та добудови до будинку АДРЕСА_1».

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що оскаржуване розпорядження суперечить Положенню про Франківську районну адміністрацію, затвердженому рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 120 від 27 лютого 2009 року та Положенню про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженому рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 406 від 06 травня 2005 року.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 03 березня 2011 року адміністративний позов задоволено. Скасовано розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 1131 «Про демонтаж самовільно здійсненої надбудови та добудови до будинку АДРЕСА_1» від 17 листопада 2008 року.

Зазначену постанову мотивовано тим, що оскаржуване розпорядження не відповідає вимогам Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 406 від 06 травня 2005 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду. Будівництво здійснене позивачем є самочинним. Судом першої інстанції безпідставно взято до уваги дозвільні документи надані позивачем, яких не існувало на момент прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності, в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Розпорядженням Франківської районної адміністрації № 1131 від 17 листопада 2008 року «Про демонтаж самовільно здійсненої надбудови та добудови до будинку АДРЕСА_1» розглянувши доповідну записку Львівського комунального підприємства «Листопадове», подані документи, висновок міжвідомчої комісії, керуючись ст. 376 Цивільного кодексу України:

1. Затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 04 листопада 2008 року № 32§03) про демонтаж самовільно здійсненої надбудови та добудови до будинку АДРЕСА_1 та про приведення будинку у попередній стан.

2. Зобов'язано ОСОБА_2 - власника будинку АДРЕСА_1 у місячний термін за власні кошти демонтувати самовільно здійснену надбудову та добудову розміром 10 м х 13 м до будинку; будинок привести у попередній стан, територію впорядкувати.

3. Зобов'язано директора Львівського комунального підприємства «Листопадове», у випадку невиконання вимог п. 2 Розпорядження, подати документи у Франківську районну адміністрацію для вирішення питання демонтажу у примусовому порядку самовільно здійсненої надбудови та добудови до будинку.

Згідно з вимогами частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Здійснивши перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності оскаржуваного розпорядження вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Так, за змістом ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Підпунктом 3 п. б ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органам сільських, селищних, міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва зі здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Згідно з ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Виходячи із змісту ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України знесення нерухомого майна за рахунок особи, якою здійснено будівництво можливе лише за рішенням суду.

Відповідача наділено виключно правом звернення до суду з вимогою про прийняття такого рішення.

Таким чином оскаржуване розпорядження прийнято відповідачем з перевищенням повноважень передбачених законами України.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги твердження апелянта про пропущення позивачем строку звернення до суду, оскільки відповідачем не спростовано твердження останнього, що про існування оскаржуваного розпорядження стало відомо у червні 2010 року.

У відповідності до ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: 1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; 2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, але з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому, постанову суду першої інстанції слід змінити.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради - задовольнити частково.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 03 березня 2011 року в справі № 2а-157/11 змінити в частині мотивів задоволення адміністративного позову, а в решті - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей