Справа № 209/6605/14-а
Суддя: Ковальова А. Б.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 209/6605/14-а
Провадження № 2-а/209/11/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, як місцевий адміністративний суд

у складі: головуючого судді Ковальової А.Б.

при секретарі Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ відділу Державної автоінспекції з обслуговування стаціонарного посту "Першотравенський" Морарь Георгія Георгійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, як місцевого адміністративного суду, з адміністративним позовом до посадової особи - інспектора ВДАІ Морарь Г.Г., в якому просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену відносно нього відповідачем 14 листопада 2014 року за 1 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову вказує, що не згоден з винесеною постановою та вважає її такою, що не відповідає вимогам закону та яка складена з порушенням норм діючого законодавства, виходячи з того, що ПДР він не порушував, і відсутні будь-які докази на підтвердження скоєння ним адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, у якій зазначив, що свої позовні вимоги по суті та за обставинами підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, просить суд розглянути справу за його відсутності на підставі наданих ним доказів. Також надав письмові поясненя свідка ОСОБА_3

Відповідач - інспектор ДПС Морарь Г.Г. в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином - рекомендованим листом з повідомленням, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавав, письмових пояснень та заперечень проти позовних вимог до суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату та місце судового розгляду справи, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності позивача у справі згідно вимог ч. 4 ст. 122 КАС України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Також у судове засідання не з'явився свідок ОСОБА_3, але надала свої письмові пояснення щодо обставин справи, зазначивши, що вона разом із позивачем 14 листопада 2014 року знаходилася в автомобілі, яким керував її чоловік ОСОБА_1 по автомобільній дорозі Знам'янка - Луганськ - Ізварене, і на 325 км їх автомобіль зупинили працівники ДАІ за начебто порушення позивачем правил дорожнього руху за перевищення швидкості, але це не відповідало дійсності, оскільки на цій частині дороги дорожнє полотно зовсім розбите і не встановлені лежачі поліцейські, а отже позивач не порушував правила дорожнього руху України.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази по справі: копія паспорту позивача, протокол та постанова у справі про адміністративне правопорушення, посвідчення водія на ім'я ОСОБА_1, письмові пояснення свідка.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, дослідивши письмові докази по справі , з оцінкою належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, відповідно до вимог ст. 86 КАСУ встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, керував автомобілем Фольцваген Гольф, державний номер НОМЕР_1

14 листопада 2014 року інспектором ДАІ Морарь Г.Г., як посадовою особою, було складено протокол та винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 022147, в установчій частині яких було зазначено, що 14 листопада 2014 року, о 12.30 годині, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом - автомобілем Фольцваген Гольф, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по автомобільній дорозі на 325 км Знам'янка - Луганськ_ Ізварине, перед нерегульованим пішохідним переходом , де встановлений дорожній знак 3.29 "Обмеження швидкості руху 40 км/год", рухався зі швидкістю 79 км/год, чим перевищив встановлену швидкість на 39 км/год, швидкість вимірювалася прибором "Візир". В зв'язку з чим за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн.

Згідно пояснень позивача в протоколі про адміністративне правопорушення, він не згодний, що перевищив швидкість, оскільки рухався із швидкістю 40 км/год.

Суд вважає встановленим факт зазначення інспектором ДПС в постанові про адміністративне правопорушення невстановлених відомостей стосовно порушення позивачем ПДР України.

Так, згідно постанови про адміністративне правопорушення фіксація безпеки дорожнього руху належним чином не здійснювалась, заперечення позивача спростовують зазначені інспектором ДПС ствердження, яким не були встановлені та зьясовані обставини справи, письмові пояснення свідка, що надані суду, спростовують наявність вини позивача та правомірність винесення постанови відповідачем.

Отже, всупереч встановленого КУпАП порядку розгляду адміністративних справ, відповідачем по справі при винесенні постанови не з'ясовані і не встановлені обставини справи, а в основу обвинувачення покладені лише власні переконання інспектора ДПС за відсутності жодного доказу по справі з необґрунтованим складенням постанови про адміністративне правопорушення.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведенності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 1, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з скоєнням адміністративного правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису… протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи, що згідно норм КАСУ презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень, обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати ствердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов'язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, ненадання відповідачем доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову - свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

З увагою на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги, що будь-які докази, які б спростовували вказані позивачем обставини, у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд приходить до висновку, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

На підставі ст. 55, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 33, 245, 247, 251, 252, 258, 280, 283, 287, 288, 289 КпАП України, керуючись ст. ст. 2, 6, 11, 14, 69, 70, 71, 72, 86, 103, 104, 122, 128, 143, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ відділу Державної автоінспекції з обслуговування стаціонарного посту "Першотравенський" Морарь Георгія Георгійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 022147 від 14 листопада 2014 року, винесену інспектором ВДАІ відділу Державної автоінспекції з обслуговування стаціонарного посту "Першотравенський" Морарь Георгієм Георгійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України - закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.Б. Ковальова