Справа № 826/3668/15
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/3668/15

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

13 березня 2015 року м. Київ № 826/3668/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Санін Б.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом

Комунального підприємства по утриманню житлового господарства

"Житлорембудсервіс" Деснянського району міста Києва

до

Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої

служби Головного управління юстиції у м.Києві

про

скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

До судді Окружного адміністративного суду м. Києва Саніна Б.В. надійшов адміністративний позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва (надалі–позивач/КП «Житлорембудсервіс») до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві (надалі-відповідач/Відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві), в якому (з урахуванням уточнень) просить суд:

1. Скасувати постанови Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві ВП №31075582 від 04.12.2012 р. та ВП №44457407 від 22.08.2014 р. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження;

2. Про дату та час слухання справи повідомити сторін;

3. Покласти обов’язок відшкодування судових витрат на відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2015 р. позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.

Розглянувши після усунення недоліків даний адміністративний позов та додані до нього матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з’ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.106 цього Кодексу.

Водночас, згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції – переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В той же час, в ч.1 ст.181 КАС України зафіксовано, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Разом із тим, відповідно до ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Так, постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 р. №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» (надалі-постанова пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13.12.2010 р.) постановлено, що суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Зокрема, в абз.6 п.2 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13.12.2010 р. зафіксовано, що до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

В той же час, відповідно до абз.4 п.3 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13.12.2010 р. юрисдикцію судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення в межах конкретного виконавчого провадження, яке об'єднано (приєднано) у зведене виконавче провадження, або зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження по виконанню рішень судів однієї юрисдикції, необхідно визначати з урахуванням положень ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вирішення вищевказаного спору не відноситься до компетенції адміністративних судів і не може бути розглянутий за правилами КАС України, дані вимоги підлягають розгляду в порядку передбаченому ГПК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому надіслані супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовні матеріали будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

5. Роз’яснити Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва про його право на звернення із вказаним позовом до відповідного суду, в порядку передбаченому Господарсько-процесуальним кодексом України, а також вказати на те, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 КАС України. Ухвала може бути оскаржена у порядку і строки, встановлені ст.ст.185-187 КАС України відповідно.

Суддя Б.В. Санін