Справа № 803/1811/13-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м. Київ К/800/52130/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Бившевої Л.І., Сіроша М.В., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»
на постановуЛьвівського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014
у справі №803/1811/13-а
за позовомПублічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»
доЛуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося із адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.05.2013 №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в сумі 180634,00 грн., а також стягнення сплачених згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення коштів.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24.09.2013 позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції у Волинській області від 22.05.2013 №, а також стягнуто з Державного бюджету України сплачені згідно цього податкового повідомлення-рішення кошти в сумі 180634 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014 у даній справі, скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24.09.2013 та прийнято нове рішення, яким позовні у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким залишити без змін рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, що постанову було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В письмовому запереченні на касаційну скаргу податковий орган, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

З урахуванням відсутності клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду касаційної скарги в порядку письмового провадження відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що виїзною позаплановою перевіркою з питань дотримання позивачем порядку відкриття (закриття) рахунків суб'єктами господарської діяльності, початку здійснення видаткових операцій за період з 01.07.2009 по 30.06.2012, проведеною Луцькою ОДПІ з 18.07.2012 по 26.07.2012 було встановлено порушення позивачем вимог пункту 69.2 статті 69 Податкового кодексу України, через порушення термінів повідомлення про відкриття/закриття рахунків платників податків-юридичних осіб, самозайнятих фізичних осіб до органу державної податкової служби; а також порушення вимог пункту 69.4 статті 69 Податкового кодексу України, через проведення видаткових операцій банком за рахунками клієнтів до дати отримання повідомлення органу державної податкової служби про взяття рахунків на облік.

На підставі акту про результати виїзної позапланової перевірки від 02.08.2012 №2821/22-2/09303328 податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 13.08.2012 №, яким позивачу за порушення вимог пункту 69.2 статті 69 Податкового кодексу України та відповідно до пункту 118.1 статті 118 Податкового кодексу України було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в сумі 14620 грн.

Нараховані штрафні санкції були повністю сплачені позивачем.

Водночас податковим органом був направлений лист від 31.07.2012 №10376/10/22-2 про необхідність надання інформації щодо сум видаткових операцій по рахунках, що відкритті в установі банку, оскільки за даними перевірки встановлено факти здійснення видаткових операцій до дати отримання повідомлення органу ДПС про взяття рахунку на облік.

Позивач листом від 01.08.2012 №19-3/537/5018 відмовив у наданні інформації, оскільки така інформація складає банківську таємницю.

Податковим органом в межах заходів щодо розкриття банківської таємниці було подано заяву до Луцького міськрайонного суду Волинської області, рішенням якого від 20.11.2012 у справі №0308/18863/12 в задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Разом з тим, рішенням Апеляційного суду Волинського області від 19.02.2013 було скасовано рішення суду першої інстанції та зобов'язано позивача розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, а саме: надати інформацію (без зазначення назви клієнтів банку) щодо сум видаткових операцій по рахунках, відкритих в цій банківській установі.

На виконання названого рішення Апеляційного суду Волинської області та письмового запиту податкового органу позивач листом від 09.04.2013 №16-1-215-2391 надав інформацію щодо сум видаткових операцій по рахунках, вказаних в рішенні суду та відображених в акті перевірки від 02.08.2012 №2821/22-2/09303328.

З 14.05.2013 по 16.05.2013 Луцькою ОДПІ проведена невиїзна позапланова перевірка позивача з питань дотримання порядку відкриття (закриття) рахунків суб'єктами господарської діяльності, початку здійснення видаткових операцій за період з 01.07.2009 по 30.06.2012, за результатами якої складено акт від 21.05.2013 №2870/22-2/09303328 про порушення позивачем пункту 69.4 статті 69 Податкового кодексу України, а саме: встановлено проведення видаткових операцій банком за рахунками клієнтів до дати отримання повідомлення органу державної податкової служби про взяття рахунків на облік.

На підставі акту від 21.05.2013 №2870/22-2/09303328 винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.05.2013 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в сумі 180634,00 грн.

Суми, визначені вказаним податковим повідомленням-рішенням були повністю сплачені позивачем 28.05.2013.

Проте, 26.06.2013 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ було постановлено ухвалу, якою було задоволено касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», скасовано рішення Апеляційного суду Волинської області від 19.02.2013 та залишено в силі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2012 про відмову Луцькій об'єднаній державній податковій інспекції Волинської області Державної податкової служби у розкритті банківської таємниці.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що висновки в акті перевірки від 21.05.2013 №2870/22-2/09303328 ґрунтуються виключно на інформації, отриманої від позивача на виконання рішення Апеляційного суду Волинської області від 19.02.2013, яке, в свою чергу, було скасовано судом касаційної інстанції як незаконне, а тому інформація отримана з порушенням порядку збирання доказів, як наслідок, є недопустимим доказом та не може братись судом до уваги при вирішенні даної справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов протилежних висновків з чим погоджується судова колегія касаційної інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 69.4 статті 69 Податкового кодексу України передбачено, що датою початку видаткових операцій за рахунком платника податків, визначеного пунктом 69.1 цієї статті (крім банку), у банках та інших фінансових установах є дата отримання банком або іншою фінансовою установою повідомлення контролюючому органу про взяття рахунка на облік у контролюючих органах.

Відповідальність за недотримання наведеної норми передбачена пунктом 118.2 статті 118 Податкового кодексу України, у відповідності до якої здійснення видаткових операцій за рахунком платника податків до отримання повідомлення відповідного контролюючого органу про взяття рахунку на облік у контролюючих органах тягне за собою накладення штрафу на банк або іншу фінансову установу в розмірі 10 відсотків суми усіх операцій за весь період до отримання такого повідомлення, здійснених з використанням таких рахунків (крім операцій з перерахування коштів до бюджетів або державних цільових фондів), але не менш як 850 гривень.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, здійснення видаткових операцій до дати отримання банком повідомлення Луцької ОДПІ Волинської області ДПС про взяття в ній на облік 12 рахунків.

Частиною 5 статті 124 Конституції України та статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Зважаючи на приписи наведених норм права, а також приймаючи до уваги, що рішення Апеляційного суду Волинської області від 19.02.2013 набрало законної сили з моменту проголошення, відтак суд касаційної інстанції вважає правильними висновки апеляційного суду про те, що Луцькою ОДПІ при проведенні невиїзної позапланової перевірки, яка оформлена актом від 21.05.2013 №2870/22-2/09303328 правомірно та законно було взято до уваги інформацію щодо сум видаткових операцій по рахунках, отриману від позивача на виконання рішення Апеляційного суду Волинської області від 19.02.2013.

Крім того, апеляційний суд правомірно взяв до уваги, що порушення зафіксовані в акті перевірки від 21.05.2013 №2870/22-2/09303328 (в основу якого покладена інформація, отримана на підставі скасованого рішення Апеляційного суду Волинської області від 19.02.2013) були також встановлені попереднім актом перевірки від 02.08.2012 №2821/22-2/09303328.

За таких обставин та з урахуванням вимог частини 3 статті 2, частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, не спростованим доводами касаційної скарги про те, що спірне податкове повідомлення-рішення є таким, що ґрунтується на нормах закону, а тому воно не підлягає скасуванню.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2014 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, що беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді Л.І.Бившева
М.В.Сірош