Справа № 803/360/15-а
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

803/360/15-a

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м. Луцьк

Справа № 803/360/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Смокович В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тисячі доріг» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Луцька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі – позивач, інспекція, Луцька ОДПІ) звернулася в суд з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Євробудмаркет-плюс» (далі – відповідач, товариство, ПП «Євробудмаркет-плюс») про стягнення податкового боргу у розмірі 10 492,14 грн з банківських рахунків платника податків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебуває на обліку як платник податків у Луцькій ОДПІ та всупереч вимогам податкового законодавства не сплатив узгоджені грошові зобов’язання у розмірі 10 492,14 грн. Інспекцією вживалися заходи досудового погашення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак це не призвело до повного погашення податкового боргу, тому позивач просить суд стягнути його з банківських рахунків товариства на користь Державного бюджету України.

Представник позивача, суб’єкта владних повноважень, у судове засідання не прибув, однак у клопотанні від 17 березня 2015 року просить суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с.51).

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позовну заяву не подав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи повісткою, яка повернулася на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.30).

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні. Частиною першою статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки в судове засідання сторони не прибули (при цьому, позивач просить суд розглядати справу за відсутності його представника, що є його правом), зазначене не перешкоджає судовому розгляду, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, з наступних підстав.

Грошове зобов’язання з податку на додану вартість загальному розмірі 10 322,14 грн виникло на підставі податкових повідомлень-рішень від 16 січня 2014 року №00481503, від 16 січня 2014 року №00511503, від 16 січня 2014 року №00431503, від 16 січня 2014 року №00441503, від 16 січня 2014 року №00501503, від 16 січня 2014 року №00491503, від 16 січня 2014 року №00461503, від 16 січня 2014 року №00541503, від 16 січня 2014 року №00531503, від 16 січня 2014 року №00521503, від 16 січня 2014 року №00471503 (а.с.10-20).

Доказів сплати вищезазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як визначено у підпунктах 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Позивач, суб’єкт владних повноважень, вживав заходів досудового погашення заборгованості шляхом направлення відповідачу податкової вимоги від 04 червня 2014 року №3482-25 форми «Ю», однак вказані заходи не призвели до сплати боргу (а.с.21).

Як визначено у пункті 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

На думку суду, всі податкові зобов’язання відповідача є узгодженими, податковий орган дотримався 1095-денного строку на їх стягнення, а, отже, в суду немає перешкод для стягнення податкового боргу.

Відповідно до пункту 41.5 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

За правилами пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Наявність у відповідача відкритих банківських рахунків підтверджується довідкою Луцької ОДПІ від 16 лютого 2015 року (а.с.6).

Оскільки матеріалами справи підтверджена наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Тисячі доріг» податкового боргу у розмірі 10 492,14 грн, а відповідачем доказів сплати зазначеної заборгованості на день розгляду справи в суді не надано, тому суд дійшов висновку, що вимоги Луцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись частиною шостою статті 128, статтями 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Луцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тисячі доріг» про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В. І. Смокович