Справа № 2608/5376/12
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2608/5376/12 Головуючий у 1-й інстанції: Лук'яненко Л.М. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

10 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про зобов'язання призначити пенсію державного службовця,

В С Т А Н О В И Л А:

22 вересня 2014 року надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про роз'яснення рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про зобов'язання призначити пенсію державного службовця, оскільки в рішенні суд не визнав дій відповідача неправомірними та не зазначив з якої дати призначити пенсію позивачу.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2014 року заяву про роз'яснення постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13 вересня 2012 року задоволено частково. Роз'яснено, що ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою щодо призначення пенсії 31.05.2011 року, а тому зобов'язано управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва призначити ОСОБА_2 пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" з моменту звернення, тобто з 31.05.2011 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви представника позивача про роз'яснення судового рішення повністю.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13 вересня 2012 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про зобов'язання призначити пенсію державного службовця та зобов'язано управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва призначити ОСОБА_2 пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2014 року вказане рішення залишено без змін.

Виходячи з положень ч.1 ст.170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Дана норма передбачає підстави для роз'яснення судового рішення у судовому засіданні та визначає, що таке роз'яснення, за своєю суттю, є одним із способів усунення недоліків судового рішення, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Слід зауважити, що роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримані вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення. З тексту рішення вбачається, що воно є зрозумілим, та не потребує роз'яснення.

Дослідивши текст постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що дане судове рішення є зрозумілим, оскільки постанова Святошинського районного суду м. Києва від 13 вересня 2012 року не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння.

Із змісту заяви про роз'яснення рішення вбачається, що заявнику зрозуміла суть судового рішення, однак, постановою не визначена дата, з якої підлягає призначенню пенсія позивача.

Колегія суддів зазначає, що визначення дати, з якої підлягає призначенню пенсія позивача, фактично змінить резолютивну частину постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13 вересня 2012 року, що виходить за межі повноважень суду в розумінні ст.170 КАС України.

Крім того, апеляційна інстанція, вважає за необхідне відзначити, що згідно вимог чинного пенсійного законодавства, пенсія, в тому числі, пільгова, призначається з моменту виникнення у особи права на її призначення, з врахуванням часу подачі відповідної заяви пенсіонера (ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Судове рішення може лише підтвердити законність такого права або навпаки його відсутність.

Таким чином, перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо справедливого судового розгляду, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.

Відповідно ст.ст. 199, 204 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2014 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про роз'яснення рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про зобов'язання призначити пенсію державного службовця.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.