Справа № 521/20337/14-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 р. Справа № 521/20337/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Поліщук І.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів- Турецької І.О., Милосердного М.М.

за участю секретаря - Шановської М.О.

за участю позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2, звернувся до адміністративного суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси (далі відповідач, УПФ України в Малиновському районі м. Одеси), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправною відмову УПФ України в Малиновському районі м. Одеси у проведенні перерахунку пенсії; зобов'язати УПФ України у Малиновському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсії з 22 липня 2011 року у розмірі 87% від заробітної плати з урахуванням інших виплат згідно з довідкою про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 24.09.2014 року № 32896/я/15-53-05-026, видану ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 1 січня 2011 року - єдиний соціальний внесок, та з врахуванням вже встановленої надбавки за вислугу років - 25% згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року № 1141 «Про затвердження Порядку виплати винагороди за вислугу років працівникам Державної фінансової інспекції та її територіальних органів, які безпосередньо здійснюють державний контроль за витрачанням бюджетних коштів», а також допустити судове рішення до негайного виконання.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 січня 2015 року позов ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано відмову управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси у проведенні перерахунку ОСОБА_2 пенсії - протиправною.

Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України у Малиновському районі міста Одеси здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 22.07.2011 року у розмірі 87% від заробітної плати з урахуванням інших виплат згідно з довідкою про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 24.09.2014 року № 32896/я/15-53-05-026 виданою Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 1 січня 2011 року - єдиний соціальний внесок, та з врахуванням вже встановленої надбавки за вислугу років - 25% згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року № 1141 «Про затвердження Порядку виплати винагороди за вислугу років працівникам Державної фінансової інспекції та її територіальних органів, які безпосередньо здійснюють державний контроль за витрачанням бюджетних коштів».

В апеляційній скарзі, управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 січня 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка, ОСОБА_2 у період з 22.11.1993 року по 19.07.2011 року працювала в ДПІ у Приморському районі м. Одеси на посаді головного спеціаліста та з 22.07.2011 року позивачці було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

У вересні 2014 року, позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеса з заявою про перерахування їй пенсії та включення до вже призначеної пенсії інших виплат відповідно до Закону України «Про державну службу», надавши відповідачу довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 24.09.2014 року № 32896/я/15-53-05-026, видану ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області.

У жовтні 2014 року позивачка на своє звернення отримала від управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси рішення №820438 від 07.10.2014 року «Про відмову в перерахунку пенсії». Вказане рішення обґрунтоване тим, що чинним законодавством, зокрема Законом України «Про державну службу», постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» врахування при обчисленні пенсії «інших виплат» (матеріальної допомоги, індексації та премії), які не входять до складу зарплати державних службовців, не передбачено.

Вирішуючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на суму матеріальної допомоги, індексації доходів та премії нараховані страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, то вони є складовими заробітної плати позивача, у зв'язку з чим ці виплати повинні бути враховані при обчислені пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно частини 2 ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24.03.1995 року «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин слід застосовувати спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, ст. 41 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», норми яких є загальними.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у рішенні, прийнятому у справі № 21-430а11, яке відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Разом з цим, в частині задоволення позовних вимог за період з 22 липня 2011 року судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, тому колегія суддів акцентує увагу на наступному.

Статтею 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року встановлено такі строки виплати пенсій за минулий час:

- нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії;

- суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідно з ч.2 ст. 46 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року (виплата пенсій за минулий час) - нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком із нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Вказана норма говорить про те, що тільки до нарахованих сум пенсій застосовуються такі правила, тобто по-іншому регулює зазначене питання ніж ч.2 ст. 87 Закону «Про пенсійне забезпечення».

У п.16 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказано, що до приведення законодавства України у відповідність із цим законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» прийнятий пізніше, ніж Закон України «Про пенсійне забезпечення», то він має над ним пріоритет. Тому в цьому випадку застосовуються положення ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за якими виплачується за минулий час лише нарахована пенсія.

Отже, щодо не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду.

Таким чином, в даних правовідносинах застосовується загальний шестимісячний строк звернення до суду та наслідки пропущення цього строку (ч.2 с. 99, ч.1 ст. 100 КАС України).

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним залишити без розгляду позовні вимоги, заявлені з пропущенням шестимісячного строку звернення до суду, тобто за період з 22 липня 2011 року по 19 травня 2014 року.

Щодо заявлених позивачкою вимог про звернення до негайного виконання рішення суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову.

Згідно ж п.1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Тому, колегія суддів вважає за можливе постанову суду звернути до негайного виконання лише в межах суми стягнення за один місяць.

Крім того, судом першої інстанції порушено норми матеріального права щодо визначення в резолютивній частині постанови зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії певному у відсотковому відношенні, оскільки, суд не може підміняти державний орган, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, здійснюючи замість неправомірних дій чи бездіяльності, які визнаються протиправними, інші дії, які б відповідали закону та належали до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів вважає, що обов'язок, щодо нарахування та виплат пенсій, а також щодо здійснення перерахунку пенсійних виплат покладені на органи Пенсійного фонду України, тому суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку пенсії замість органу, на який покладено такі повноваження.

За таких обставин, із врахуванням наведених положень чинного законодавства України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Оскільки судом першої інстанції при повному встановленні обставин справи було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 січня 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за період з 22 липня 2011 року по 19 травня 2014 року - залишити без розгляду.

В іншій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати рішення управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси №820438 від 07.10.2014 року про відмову у перерахунку пенсії - протиправним.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси здійснити перерахунок, призначеної ОСОБА_2 пенсії, з 20 травня 2014 року з урахуванням «інших виплат», згідно довідки Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 24 вересня 2014 року № 32896/я/15-53-05-026 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

В задоволенні іншої частині позовних вимог - відмовити.

Постанову звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 березня 2015 року.

Головуючий:

Судді: