Справа № 803/814/13-а
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 р. Справа № 876/8111/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньм`ясотрейд» до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

05.04.2013 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 28 березня 2013 року про збільшення позивачеві суми грошового зобовязання з податку на додану вартість (ПДВ) за лютий - грудень 2012 року на 579 071 грн. 87 коп., з яких 386 048 грн. - за основним платежем і 193 023 грн. 87 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями та № від 28 березня 2013 року про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2012 року на 75 151 грн. і нарахування йому штрафних (фінансових) санкцій на суму 37 575 грн. 50 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час проведення перевірки позивачем були надані усі документи первинного бухгалтерського обліку, в яких повною мірою відображена інформація, яку потрібно було б врахувати при здійснення перевірки. Зауважень щодо неповноти надання документів в акті перевірки немає.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2013 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби від 28 березня 2013 року № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Волиньмясотрейд» суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 579 071,87 грн., з яких 386 048 грн. за основним платежем і 193 023, 87 грн. штрафних (фінансових) санкцій і № про завищення Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньмясотрейд» бюджетного відшкодування на 75 151 грн. і нарахування йому штрафних (фінансових) санкцій на суму 37 575,5 грн.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що у ході позапланової перевірки ТзОВ «Волиньм'ясотрейд» з питань правомірності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту за 2012 рік, з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів за жовтень 2012 року встановлено факти реалізації товариством товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) по ціні нижчій від вартості придбання товару (митної вартості товару) за 2012 рік, що є порушенням п.188.1 ст.188, п.190.1 ст.190 ПК України, в результаті чого позивачем було занижено податкові зобовязання за лютий 2012 року на суму 54 772 грн. 28 коп., за березень 2012 року на суму 153 грн. 64 коп., за квітень 2012 року на суму 12 786 грн. 06 коп., за травень 2012 року на суму 13 757 грн. 65 коп., за червень 2012 року на суму 10 371 грн., за липень 2012 року на суму 23 335 грн. З0 коп., за серпень 2012 року на суму 67 125 грн. 90 коп., за вересень 2012 року на суму 91 854 грн. 30 коп., за жовтень 2012 року на суму 59 160 грн. 70 коп., за листопад 2012 року на 28 408 грн. 66 коп., за грудень 2012 року на суму 24 322 грн. 24 коп., а всього - на 386 048 грн. 04 коп.

У ході апеляційного розгляду представник апелянта ОСОБА_1 надав пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 28.03.2013 року про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість (ПДВ) за лютий - грудень 2012 року на 579 071 грн. 87 коп., з яких 386 048 грн. - за основним платежем і 193 023 грн. 87 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями та № НОМЕР_2 від 28.03.2013 року про завищення Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньм'ясотрейд» бюджетного відшкодування на 75 151 грн. (сімдесят п'ять тисяч сто п'ятдесят одна гривня) і нарахування йому штрафних (фінансових) санкцій на суму 37 575,5 грн..

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 29.09.2010 року ТзОВ «Волиньм'ясотрейд» зареєстроване Турійською районною державною адміністрацією Волинської області як юридична особа, ідентифікаційний код юридичної особи - 37107548, що стверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 393919 від 24.12.2010 року. 24.12.2010 року відбулася зміна місцезнаходження юридичної особи, місцезнаходженням юридичної особи є: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кафедральна, 11. ТзОВ «Волиньм'ясотрейд» взято на податковий облік Луцькою ОДПІ 30.09.2010 року. Відповідно до свідоцтва № 100327472 НБ № 421704 позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість Луцькою ОДПІ 19.10.2010 року. Основний вид економічної діяльності - оптова торгівля м'ясом і м'ясними продуктами (46.32 за КВЕД).

З 24 грудня по 28 грудня 2012 року Луцькою ОДПІ була проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування ТзОВ «Волиньм'ясотрейд» бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів за липень, серпень, вересень 2012 року, за результатами якої складено Акт № 113/15.3/37107548 від 14.01.2013 року.

Згідно із висновками зазначеного Акту контролюючим органом не встановлено порушень при відображенні позивачем бюджетного відшкодування ПДВ у зменшення податкових зобов'язань із ПДВ наступних звітних (податкових) періодів за липень 2012 року у сумі 134 832 грн., за серпень 2012 року у сумі 284 722 грн., за вересень 2012 року у сумі 83 958 грн. Водночас було встановлено порушення позивачем пункту 188.1 статті 188 ПК України у зв'язку із реалізацією товару (сала бокового замороженого) за цінами нижчими від його митної вартості, в результаті чого ТзОВ «Волиньм'ясотрейд» було занижено податкові зобов'язання за червень 2012 року та, відповідно, завищено суми бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2012 року на суму 733 грн. 16 коп.; занижено податкові зобов'язання за липень 2012 року та, відповідно, завищено суми бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2012 року на суму 40 794 грн.; занижено податкові зобов'язання за серпень 2012 року та, відповідно, завищено суми бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2012 року на суму 37 709 грн.; занижено податкові зобов'язання за вересень 2012 року та, відповідно, завищено суми бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2012 року на суму 32 166 грн.

Як вбачається із Акту перевірки від 14.01.2013 року та додатку 1 до нього, контролюючим органом на підставі документів первинного бухгалтерського обліку було встановлено обсяги реалізованого товару позивачем у червні-вересні 2012 року, базу оподаткування такого товару та здійснено розрахунки на підставі яких товариству збільшено суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

Відповідно до пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

21 лютого 2013 року позивачем було подано Луцькій ОДПІ уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок, із зазначенням при цьому в рядку 23.2 суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість в наступних звітних (податкових) періодах, 75 151 грн.

Контролюючим органом вказаний уточнюючий розрахунок від 21 лютого 2013 року не прийнятий, оскільки, як зазначено відповідачем у акті перевірки № 1394/22.5/37107548 від 12 березня 2013 року, додаток № 5 до уточнюючого розрахунку "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за відповідний звітний період, у якому виправляються помилки, містив неточності у зв'язку із чим не відповідав вимогам, встановленим наказом ДПА України № 1492 від 25 листопада 2011 року.

На підставі направлень від 22.02.2013 року за № № 000688, 000770, 000419, виданих відповідачем працівникам Луцької ОДПІ, наказу Луцької ОДПІ № 602 від 22.02.2013 року відповідачем з 25.02.2013 року було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Волиньм'ясотрейд» з питань правомірності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту за 2012 рік, з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів за жовтень 2012 року.

За результатами перевірки податковим органом складено Акт № 1394/22.5/37107548 від 12.03.2013 року про встановлення порушення позивачем вимог пункту 188.1 статті 188, пункту 190.1 статті 190 ПК України і заниження суми грошового зобов'язання з ПДВ за лютий - грудень 2012 року на 386 048 грн. 04 коп. (з урахуванням актів попередніх перевірок), в тому числі: за лютий 2012 року на суму 54 772 грн. 28 коп., за березень 2012 року на суму 153 грн. 64 коп., за квітень 2012 року на суму 12 786 грн. 06 коп., за травень 2012 року на суму 13 757 грн. 65 коп., за червень 2012 року на суму 10 371 грн., за липень 2012 року на суму 23 335 грн. 30 коп., за серпень 2012 року на суму 67 125 грн. 90 коп., за вересень 2012 року на суму 91 854 грн. 30 коп., за жовтень 2012 року на суму 59 160 грн. 70 коп., за листопад 2012 року на 28 408 грн. 66 коп., за грудень 2012 року на суму 24 322 грн. 24 коп., а також порушення вимог пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 ПК та завищення позивачем задекларованої суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ в наступних звітних (податкових) періодах за жовтень 2012 року на суму 75 151 грн.

18.03.2013 року ТзОВ «Волиньм'ясотрейд» подало до Луцької ОДПІ заперечення на вказаний Акт. У вказаному запереченні позивач посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки. Зокрема, до заперечення було подано детальний розрахунок залишків товарів станом на 01.01.2012 року, із зазначенням періодів здійснення господарських операцій купівлі та продажу товару, його кількості, вартості, що був здійснений головним бухгалтером позивача на підставі документів первинного бухгалтерського обліку, які також надавались податковим ревізорам-інспекторам при здійсненні ними перевірки.

Підпунктом 78.1.5 пункту 78.1. статті 78 ПК України встановлено що документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо платником податків подано в установленому порядку органу державної податкової служби заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Між тим, вимоги вказаної норми податковим органом виконано не було, а за результатами розгляду заперечення Луцька ОДПІ листом № 7199/10/22.5 від 25.03.2013 року повідомила позивачу, що останнім не спростовано факти виявлених порушень, в обґрунтування наведених обставин - не надано відповідних документів. Проте, судом встановлено з пояснень представників сторін, з матеріалів справи, що всі документи позивачем були надані під час перевірки, в тому числі на додаткові вимоги перевіряючих осіб.

У зв'язку з виявленими порушеннями позивачем податкового законодавства Луцькою ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 28 березня 2013 року про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання з ПДВ за лютий - грудень 2012 року на 579 071 грн. 87 коп., з яких 386 048 грн. - за основним платежем і 193 023 грн. 87 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями та № НОМЕР_2 від 28 березня 2013 року про завищення позивачем задекларованої суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ в наступних звітних (податкових) періодах, за жовтень 2012 року на 75 151 грн..

Як вбачається з Акту перевірки, позивачем порушено вимоги пункту 188.1 статті 188, пункту 190.1 статті 190 ПК України - занижено суми грошового зобов'язання з ПДВ за лютий - грудень 2012 року на 386 048 грн. 04 коп. (з урахуванням актів попередніх перевірок) внаслідок реалізації ТМЦ по ціні нижчій вартості придбання товару (митної вартості товару) за 2012 рік, а також порушено вимоги пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 ПК України - завищено задекларовану суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ в наступних звітних (податкових) періодах, за жовтень 2012 року на 75 151 грн.

Відповідно до пунктів 50.1, 50.2 статті 50 ПК України у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Відповідно до пункту 3 розділу 4 "Внесення змін до податкової звітності" Наказу ДПА України "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" № 1492 від 25 листопада 2011 року, у разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку чи декларації, до якої включені уточнені показники, повинні бути подані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Як встановлено судом, податковим органом було прийнято уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ, поданий позивачем, разом з тим, не взято до уваги, оскільки, на думку відповідача, додаток № 5 містив неточності.

Згідно із пунктом 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

База оподаткування операцій з постачання товарів, ввезених платником на митну територію України, визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче митної вартості товарів, з якої були визначені податки і збори, що справляються під час їх митного оформлення, з урахуванням акцизного податку та ввізного мита, за винятком податку на додану вартість, що включаються в ціну товарів/послуг згідно із законом.

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за офіційним курсом валюти України до цієї іноземної валюти, встановленим Національним банком України, що діє на день подання митної декларації для митного оформлення. У разі якщо митна декларація не подавалась, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за офіційним курсом валюти України до цієї іноземної валюти, встановленим Національним банком України, що діяв на день визначення податкових зобов'язань.

Статтею 39 ПК України встановлено методи визначення та порядок застосування звичайної ціни. Зокрема, пунктом 39.13 цієї статті визначено, що для товарів, раніше ввезених на митну територію України у митному режимі імпорту або реімпорту, звичайною ціною продажу (поставки) на митній території України вважається ринкова ціна, але не нижче митної вартості товарів, з якої були сплачені податки та збори під час їх митного оформлення.

Відповідно до пункту 39.15 цієї ж статті у разі відхилення договірних цін у податковому обліку платника податків у бік збільшення або зменшення від звичайних цін менше ніж на 20 відсотків, таке відхилення не може бути підставою для визначення (нарахування) податкового зобов'язання, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності. Визначені із застосуванням звичайних цін база, об'єкт оподаткування та інші показники податкового обліку використовуються органами державної податкової служби для проведення розрахунку податкових зобов'язань, коригування від'ємного значення об'єкта оподаткування або інших показників податкової звітності за результатами проведення перевірки.

Відповідно до підпункту 14.1.219 пункту 14.1 статті 14 ПК України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Відповідно до акту № 113/15.3/37107548 від 14 січня 2013 року про результати перевірки правомірності нарахування ТзОВ «Волиньм'ясотрейд» бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів за липень, серпень, вересень 2012 року контролюючим органом було визначено митну вартість придбаного позивачем товару в розмірі 11 грн. 90 коп. за 1 кг.

При повторній перевірці цього ж періоду податковим органом було змінено базу оподаткування в сторону збільшення, зокрема, відповідно до додатку 1 "Аналіз цін придбання та реалізації ТзОВ «Волиньм'ясотрейд» за 2012 рік" та додатку 2 "Реєстр ВМД придбання сала свинячого" до акту перевірки № 1394/22.5/37107548 від 12.03.2013 року остання становила 13 грн. 70 коп. для такого товару.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що податковим органом не надано пояснень щодо підстав зміни бази оподаткування операцій з постачання товарів, ввезених ТзОВ «Волиньм'ясотрейд» на митну територію України, представники сторін не надали відповідних пояснень з приводу даного питання також.

Крім того, згідно із додатком 2 "Реєстр ВМД придбання сала свинячого" податковим інспектором вказано, що позивачем було ввезено на митну територію України за інспектований період 1 762,86 т товару, а згідно із додатком 1 "Аналіз цін придбання та реалізації ТзОВ «Волиньм'ясотрейд» за 2012 рік" - 1 898,82 т такого товару. Причину зазначення кількості імпортованого товару із різницею у 135,96 т представниками відповідача в судовому засіданні та письмових поясненнях не вказано.

Дані щодо вантажних митних декларацій № 71252 на суму 230 714 грн. 22 коп., № 71273 від 17.12.2012 року на суму 231 036 грн. 25 коп., внесені в перелік додатку 2, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки за вказаними ВМД позивач товар не придбавав та для дослідження перевіряючим не надавав. Водночас, ВМД № 1879, № 1877 не внесені в додаток 2 до Акту № 1394/22.5/37107548 від 12.03.2013 року.

Частина товарів, що реалізовувались позивачем у 2012 році була придбана і ввезена на митну територію України у 2011 році, відповідно і митна вартість цих товарів, ціна реалізації у відповідних періодах була різною.

Під час проведення перевірки податковим інспекторам надавалась оборотно-сальдова відомість по рахунку № 281 між тим, залишки ТМЦ, станом на 01.01.2012 року в обсязі 86,97 т при збільшенні позивачу суми грошового зобов'язання з ПДВ не було враховано.

Крім того, при перерахунку податковими перевіряючими не було розмежовано імпортований товар та товар, придбаний на території України. Так, судом встановлено, що позивач імпортував лише сало свиняче, а шкіру свинячу придбавав на території України. Наприклад, відповідно до податкових накладних № 1 від 01.08.2012 року, № 13 від 06.08.2012 року, № 28 від 08.08.2012 року, № 13 від 30.07.2012 року позивач реалізував покупцям (ТзОВ «Забіяка» і кінцеві споживачі) відповідно 3 000 кг сала і 800 кг шкіри свинячої на загальну суму 59 148 грн.; 2 000 кг сала і 1 000 кг шкіри свинячої на загальну суму 34 820 грн.; 2 582,943 кг виключно шкіри свинячої на суму 33 165 грн.; сало і 10 922,513 кг шкіри свинячої на загальну суму 747 470,47 грн. (а.с.133, 134, 139, 154). Проте, як вбачається з додатку № 1 "Аналіз цін придбання та реалізації ТОВ «Волиньм'ясотрейд» за 2012 рік" до акту перевірки від 12 березня 2013 року (а.с.45), відповідачем проведене донарахування податкових зобов'язань без виключення шкіри свинячої, придбаної і реалізованої на території України. Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав допущення чисельних помилок при визначенні бази оподаткування товарів, що ввозяться на митну територію України.

Відповідно до пункту 5.2 розділу 2 Наказу Податкової служби України «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства» № 984 від 22 грудня 2012 року у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що відповідач не довів правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень про збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання з ПДВ за лютий - грудень 2012 року на 579 071 грн. 87 коп., з яких 386 048 грн. - за основним платежем і 193 023 грн. 87 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями та про встановлення завищення позивачем бюджетного відшкодування на 75 151 грн. і нарахування йому штрафних (фінансових) санкцій на суму 37 575 грн. 50 коп., а тому останні є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2013 року у справі №803/814/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

ОСОБА_3