Справа № 820/1440/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 березня 2015 р. № 820/1440/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - Мельникової М.М.

відповідача - Чистякової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м.Харкові про визнання дій незаконними та стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Харкові, в якому просить суд визнати дії відповідача щодо не включення сум до Актів щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з вересня 2014 рок по грудень 2014 року на загальну суму 15 960,41 грн. та суми витрат на поховання разом з витратами на поховання в листопаді та грудні 2014 року на загальну суму 604,74 грн. незаконними та стягнути з відповідача на користь управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова суму невизнаних витрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та суми витрат на поховання разом з поштовими видатками за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року у розмірі 16 565,15 грн. на розрахунковий рахунок № 88 ХОУ ВАТ «Державний ощадний банку України» МФО 351823.

Свій позов він обґрунтував ти, що за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року (включно) між управлінням Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова та Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові підписані Акти щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

В Актах Управлінням зазначено про підготовку списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та зазначило загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню.

Відділенням частково не визнані та не включені при підписанні до Актів суми витрат з наступних підстав: внаслідок того, що нещасний випадок на виробництві стався на території колишніх республік СРСР (ОСОБА_4 ОСОБА_5); внаслідок того, що відсутні паперові пенсійні справи по особам, які тимчасово поселені із зони проведення антитерористичної операції території Донецької та Луганської областей; внаслідок неприйняття сум витрат на поховання ( ОСОБА_6, ОСОБА_7).

Згідно з поясненнями Відділення суми виплат за всіма переліченими підставами не підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і тому не прийняті до заліку при підписанні актів за 2014 рік.

Загальна сума невизнаних Відділенням сум за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року складає - 16 565,15 грн.

Позивач вважає дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Харкові неправомірними та просить стягнути вказану суму.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у запереченнях, наданих до суду.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

За період з вересня 2014 року по грудень 2014 року (включно) між управлінням Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова та Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові підписані Акти щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

В Актах Управлінням зазначено про підготовку списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та зазначило загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню.

Відділенням частково не визнані та не включені при підписанні до Актів суми витрат з наступних підстав:

1. Внаслідок того, що нещасний випадок на виробництві стався на території колишніх республік СРСР (ОСОБА_4 ОСОБА_5);

2 Внаслідок того, що відсутні паперові пенсійні справи по особам, які тимчасово поселені із зони проведення антитерористичної операції території Донецької та Луганської областей;

3. Внаслідок неприйняття сум витрат на поховання ( ОСОБА_6, ОСОБА_7).

Згідно з поясненнями Відділення суми виплат за всіма переліченими підставами не підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і тому не прийняті до заліку при підписанні актів за 2014 рік.

Суд вказує, що відповідно до ст.1 Закону України "Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Статтею 4 вказаного Закону визначено, що одним із видів загальнообов'язкового державного соціального страхування є страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Особам, що стали інвалідами внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, призначаються пенсії відповідно до ст. 23-26 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органами ПФУ, які виплачуються з коштів Пенсійного фонду України - ст. 8, 81 зазначеного Закону.

Також суд вказує, що статтею 2 Закону № 1105 "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" визначено, що особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Матеріалами справи підтверджено, що пенсіонер ОСОБА_4 з 22.05.1990 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкові та одержує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, що підтверджується копією протоколу № 9/198 від 11.10.1990 року про призначену пенсію та довідкою від 26.11.2014 року про призначену та фактично виплачену пенсію. Нещасний випадок стався під час роботи на Ново - Уренгойському автотранспортному підприємстві тресту «Укрбургаз» 28.01.1990 (акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 складений 31.01.1990 р.).

Пенсіонер ОСОБА_5 з 19.06.1984 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкові та одержує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, що підтверджується копією протоколу № 2/182 від 14.08.1984 року про призначену пенсію та довідкою від 26.11.2014 року про призначену та фактично виплачену пенсію. Нещасний випадок стався під час роботи ОРС тресту ЗХС м. Зима, Іркутської області 14.10.1983 (акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 складений 15.10.1983 р.).

Відповідно до статті 3 Угоди «Про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992 року всі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаєморозрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Згідно статті 5 Угоди «Про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення» ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Отже, виходячи зі змісту частини 2 статі 2 Закону № 1105 та вище зазначеної Угоди пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, якщо страховий випадок стався на території держав - учасниць Угоди, призначаються за законодавством України і виплачуються з коштів Пенсійного фонду України. Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в свою чергу, зобов'язаний відшкодувати органам Пенсійного фонду України витрати на виплату пенсій, якщо нещасний випадок стався на території держав - учасниць Угоди.

Враховуючи те, що нещасні випадки у спірних правовідносинах мали місце до розпаду СРСР, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Харкові суму невизнаних витрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року у розмірі 1 131,92 грн.

Щодо заявлених позовних вимог щодо стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Харкові на користь позивача витрат на поховання громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі 600,0 грн. із поштовими видатками у сумі 4,74 грн., суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини восьмої статті 34 Закону України № 1105-ХІУ, у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 року № 826, регулює питання відшкодування Фондом таких витрат страхувальнику або сім"ї застрахованого, чи іншій особі, яка здійснювала поховання потерпілого, на організацію поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг. Витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких наведено Кабінетом Міністрів України (пункт 2 цього Порядку). Організація поховання працівника, який загинув на виробництві або помер у лікарні під час лікування отриманої на виробництві травми, проводиться страхувальником (пункт 5 зазначеного Порядку).

Згідно з абзацом 2 частини 9 статті 34 Закону № 1105-ХІУ у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Зі змісту частини четвертої статті 26 Основ, частини другої статті 24 Закону № 1105-ХІУ вбачається: якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика та відшкодувати понесені ним витрати.

Таким чином, норми Закону України № 1105-ХІУ, який визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві осіб, та зазначеного вище Порядку, затвердженого на виконання частини восьмої статті 34 цього Закону, дає підстави вважати, що Фонд зобов'язаний відшкодовувати виплачені іншими страховиками суми допомоги на поховання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто за умови наявності причинного зв'язку їх смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Оскільки, серед наданих позивачем документів відсутній висновок відповідних медичних закладів про наявність причинного зв'язку смерті потерпілого ОСОБА_8 з одержаним ним каліцтвом, суд дійшов висновку щодо відсутності у Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Харкові підстав для прийняття до взаємозаліку витрат, понесених Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова на виплату за листопад та грудень 2014 року допомоги на поховання громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі 600,0 грн. із поштовими видатками у сумі 4,74 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Також суд вказує, що відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати, відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати.

Судом встановлено, що особи, зазначені в позові, а саме: ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, до відділення з відповідними заявами не звертались, на обліку як потерпілі, що втратили працездатність внаслідок нещасного випадку на виробництві або профзахворювання не перебувають.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 17, 50, 70, 71, 89, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м.Харкові про визнання дій незаконними та стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Харкові на користь Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова витрати на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року по пенсіонерам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на загальну суму 1131 (одна тисяча сто тридцять одну) грн. 92 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 19 березня 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко