Справа № 738/104/15-а
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 738/104/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Парфененко О.Я. Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Романчук О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі Артюхіній М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання дій відповідача неправомірними, зобов'язання визнати стаж роботи,що дає право на пільгову пенсію, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області, в якому просить визнати протиправною відмову УПФ України в Менському районі Чернігівської області, щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років; визнати за позивачем право на пільгову пенсію за вислугу років, зобов'язавши УПФ України в Менському районі Чернігівської області призначити таку пенсію, шляхом зарахування стажу роботи на посаді вихователя дитячого садочка Макошинського заводу «Сільгоспмаш» з 01 серпня 1979 року по 16 березня 1988 року до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років, з часу звернення із заявою до УПФ України в Менському районі Чернігівської області про призначення пенсії.

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_3), народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно відомостей дубліката трудової книжки з 01 серпня 1979 року по 16 березня 1988 року, позивач працювала вихователем дитячого садочка Макошинського заводу «Сільгоспмаш».

На початку грудня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області з письмовою заявою про призначення пенсії за вислугу років, як працівнику освіти.

В підтвердження наявного трудового стажу, надала відповідачу дублікат трудової книжки, серії НОМЕР_1 від 29 листопада 1988 року і інші.

12 грудня 2014 року за № 3330/04 Управлінням Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області, було надано позивачу до відома лист про те, що управління фонду відмовляє у призначенні пенсії за вислугу років, бо період роботи ОСОБА_3 вихователем дитячого садка на Макошинському заводі «Сільгоспмаш» з 01 серпня 1979 року по 15 березня 1988 року підтверджується наказом ВО «Львівхімсільгоспмаш» від 06 жовтня 1988 року № 181/К в якому вказано, що - ОСОБА_3 з 01 серпня 1979 року і в даний час працює на посаді вихователя дитячого садка, слюсаря-складальника, а отже, в рамках діючого законодавства, наказ № 181/К від 06 жовтня 1988 року не може бути підставою для зарахування періоду роботи вихователем дитячого садка Макошинського заводу «Сільгоспиаш» з 01.08.1979 року по 15 березня 1988 року в спеціальний стаж.

Позивач, з діями Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області не згодна, вважає їх необґрунтованими, що порушують її Конституційне право на пенсійне забезпечення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до п.16 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Так, згідно ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти відповідно до пункту «е» статті 55.

Відповідно до ст. 55 п. «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 із змінами, внесеними постановою цього органу № 1426 від 26.09.2002 року, від 17.11.2004 року №1567, від 17.12.2012 року №1181, затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років та встановлено, що право на пенсію за вислугою років мають, відповідно до примітки 2 цього переліку робота за фахом: завідувачі, вихователі-методисти, вихователі, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи в дошкільних навчальних закладах всіх типів незалежно від форми власності або відомчої належності дає право на пенсію, а згідно пункту 3 примітки робота за спеціальністю в закладах установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Пенсії за вислугу років працівникам освіти призначаються при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.1993 року № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в н. 1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

З відповіді на звернення позивача від 12 грудня 2014 року за № 3330/04 вбачається, що до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області позивачем надано трудову книжку, яка є належним чином оформленою, містить відповідні записи про трудову діяльність позивача, кількість встановлених та вироблених днів, а саме: з 01 серпня 1979 року по 16 березня 1988 року, ОСОБА_3 займала посаду вихователя дитячого садочка Макошинського заводу «Сільгоспмаш».

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач безпідставно відмовив ОСОБА_3 у зарахуванні спеціального трудового стажу роботи за періоди роботи в дитячому садочку вихователем з 01 серпня 1979 року по 15 березня 1988 року.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 183-3, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Романчук

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя Романчук О.М

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.