Справа № 813/4302/14
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Справа № 8992/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В..

за участю секретаря судового засідання - Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.09.2014 року у справі № 813/4302/14 за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» до Головного управління Держземагенства у Львівській області, третьої особи Сілецької сільської ради Сокальського району Львівської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2014 року Державне підприємство «Львіввугілля» звернулося в суд з позовом до Головного управління Держземагенства у Львівській області в якому просило визнати неправомірною бездіяльність Держземагенства у Львівській області щодо відмови у розгляді земельного спору. Зобов'язати Держземагенство у Львівській області розглянути земельний спір між ДП «Львіввугілля» та ДП «Жовківське лісове господарство» щодо встановлення меж земельних ділянок наданих в користування та прийняти мотивоване рішення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.09.2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держземагенства у Львівській області щодо не розгляду заяви Державного підприємства «Львіввугілля» № 2/77 від 20 січня 2014 року.

Визнано протиправною відмову Головного управління Держземагенства у Львівській області у розгляді земельного спору, викладену у відповіді № 8-13-0.5-4714/2-14 від 22 травня 2014 року.

Зобов'язано Головне управління Держземагенства у Львівській області розглянути земельний спір між Державним підприємством «Львіввугілля» та Державним підприємством «Жовківське лісове господарство» щодо встановлення меж земельних ділянок наданих в користування.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Львіввугілля» 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.) судового збору.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції Головне управління Держземагенства у Львівській області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.09.2014 року у справі № 813/4302/14, якою відмовити в задоволенні позовних вимог - в повному обсязі.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що 20.01.2014 року позивач звернувся до Головного управління Держземагентства у Львівській з заявою у якій просив розглянути земельний спір за участі зацікавлених осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 158 Земельного кодексу України Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів.

Відповідно до положення про Головне управління Держземагентства у Львівській області затвердженого наказом Держземагентства України від 09.08.2012 року №376 (із змінами від 01.03.2013р.) Головне управління Держземагентства у Львівській області є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Відповідно до Положення про Державне агентство земельних ресурсів України (затвердженого Указом Президента України 08.04.2011 року №445 Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності. Виходячи з зазначеного вище, розгляд земельних спорів щодо встановлення меж земельних ділянок за межами населеного пункту відноситься до компетенції Держземагентства України, а Головне управління Держземагентства у Львівській області не уповноважене розглядати зазначені спори.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції було встановлено, що 20 січня 2014 року ДП «Львіввугілля» звернулося до начальника Головного управління Держземагенства у Львівській області з заявою № 2/77 у якій просило, на виконання вимог статтей 158-161 Земельного кодексу України, розглянути земельний спір за участю зацікавлених сторін.

У вказаній заяві йшлося про те, що ДП «Львіввугілля» на території Сілецької сільської ради Сокальського району Львівської області має у власності будівлі та споруди шахти «Лісова» (колишня шахта №6 «Великомостівська»). У 1970 році шахта №6 «Великомостівська» отримала у користування земельну ділянку площею 53,00 га для обслуговування будівель і споруд, про що свідчить акт на право користування землею. У зв'язку з реорганізацією вказана шахта була перейменована на ВП «Шахта «Лісова» та увійшла до складу ДП «Львіввугілля». Розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації № 662/0/5-13 від 27 вересня 2013 року ДП «Львіввугілля» надано дозвіл на виготовлення документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Після виготовлення технічної документації із землеустрою ДП «Львіввугілля» звернулося до суміжного землекористувача - ДП «Жовківське лісове господарство» з клопотанням про погодження меж земельної ділянки між лісництвом та ДП «Львіввугілля» на території Сілецької сільської ради Сокальського району Львівської області в існуючих межах. ДП «Жовківське лісове господарство» повідомило, що згідно матеріалів базового лісовпорядкування 2010 року земельна ділянка площею 8,8 га, на якій знаходиться породний відвал шахти «Лісова» рахується за ДП «Жовківське лісове господарство».

Судом першої інстанції в судовому засіданні було встановлено, що відповіді на вказану заяву відповідачем не надано.

22.05.2014 року Головне управління Держземагенства у Львівській області листом № 8-13-0.5-4714/2-14 повідомило ДП «Львіввугілля», що в ході розгляду звернення, долучених матеріалів, існуючих планово-картографічних матеріалів, інформації ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», Відділу Держземагенства у Сокальському районі та Львівської державної лісовпорядної експедиції з'ясовано, що наведені у зверненні факти ймовірно допущених у 1970 році помилок при відведені земель для користування шахти та внесенні відповідних змін в земельно-облікові документи мали місце. Як наслідок та оскільки за всі ці роки не було жодних претензій від сторін (ДП «Львіввугілля» та ДП «Жовківське лісове господарство») щодо меж та площ землекористувань, дані помилки не було виявлено і не враховано при виготовленні «Проекту формування території і встановлення меж Сілецької сільської ради» та матеріалів лісовпорядкування ДП «Жовківське лісове господарство». Зазначило, що враховуючи, що в даному випадку йде мова не лише про визначення межі земельних ділянок, а і про підтвердження права користування ДП «Львіввугілля» та ДП «Жовківське лісове господарство» земельною ділянкою площею 8,8 га у фактично існуючих межах та про необхідність внесення змін в земельно-облікові документи, документацію з землеустрою та матеріали лісовпорядкування, тому дане питання може бути вирішеним в судовому порядку.

Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Згідно з частиною 1 статті 159 цього кодексу земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви.

Відповідно до положень частин 2-5 цієї статті земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення. У рішенні органу місцевого самоврядування або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття.

Відповідно до ст.. 159 Земельного кодексу України Головним управління Держземагенства у Львівській області не було надано відповіді у строки на заяву ДП «Львіввугілля» № 2/77 від 20.01.2014 року у зв'язку з чим допущено бездіяльність.

Відповідно до відповіді Головного управління Держземагенства у Львівській області № 8-13-0.5-4714/2-14 від 22.05.2014 року земельний спір між ДП «Львіввугілля» та ДП «Жовківське лісове господарство» виник саме на підставі помилок при відведенні державним органом земель для користування шахти та внесенні даних в земельно-облікові документи. А отже спір про право відсутній.Наявний земельний спір повинен розглядатися, відповідно до статті 158 Земельного кодексу України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин - Головним управління Держземагенства у Львівській області.

Тому відмова Головного управління Держземагенства у Львівській області у розгляді земельного спору, викладена у відповіді № 8-13-0.5-4714/2-14 від 22 травня 2014 року є протиправною.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, згідно з частиною 3 статті 2 КАС України, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн (пункт 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 6 березня 2008 року № 2).

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 41, ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.09.2014 року у справі № 813/4302/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко