Справа № 826/18645/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 березня 2015 року № 826/18645/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., суддів Добрівської Н.А., Шулежко В.П., вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до1) Відділу Державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції 2) Державної реєстраційної служби України
провизнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до 1) Відділу Державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції 2) Державної реєстраційної служби України та просила суд:

1) визнати бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції, щодо не вчинення дій по скасуванню арешту, накладеного на все нерухоме майно власника ОСОБА_1, протиправною;

2) припинити обтяження речових прав на нерухоме майно відносно власника ОСОБА_1, а саме визнати нечинними архівні записи №8011772 та №8011789 про арешт всього майна, який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 02.10.2008 р. Новоукраїнською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції АА 957410 від 12.12.2002 р.;

3) зобов'язати Державну реєстраційну службу України провести державну реєстрацію припинення обтяження речових прав на нерухоме майно власника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_2 виданий Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області 22.05.1997р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 30.05.2014 р., звернувшись до нотаріуса за консультацією щодо необхідності вчинення дій з державної реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у відповідності до змін у законодавстві, їй, стало відомо, що на ім'я «Суровець Тетяна Володимирівна» в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься інформація про обтяження - арешт (архівний запис, без зазначення ідентифікаційного коду його власника) всього майна, яке зареєстровано реєстратором: Новоукраїнською районною державною нотаріальною конторою 02.10.2008 р. за №8011772 та за №8011789. За твердженнями позивача, до моменту звернення до нотаріуса їй не було відомо про факт накладення арешту на все майно. Дане обтяження порушує її права вільно володіти та розпоряджатися належним їй майном, оскільки жодних правових підстав для арешту майна позивачу невідомо; отже наявне неправомірне застосування такого виду обтяження як архівний запис про арешт на особу, прізвище ім'я та по-батькові якої повністю збігається з даними позивача.

Відповідач-1 у відзиві від 19.12.2014 р. проти позову заперечив, посилаючись на те, що прав позивача не порушував, а тому у задоволенні позовних вимог до відповідача-1 просить суд відмовити. Також відповідач-1 зазначає, що у зв'язку з тим, що документи виконавчого провадження під час виконання, якого було внесено запис щодо обтяження майна ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна знищено у зв'язку з їх виконанням та із закінченням строку зберігання, то вирішення питання щодо припинення такого обтяження можливе лише у судовому порядку.

Відповідач-2 у відзиві від 22.12.2014 р. проти позову заперечив, посилаючись на те, що прав позивача не порушував, а тому у задоволенні позовних вимог до відповідача-2 слід відмовити.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд в судовому засіданні 24.02.2015 р. дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна номер 32300562 від 16.01.2015 р. наданою Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві позивачу - ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 виданий 22.05.1997 р. Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області, країна громадянства Україна) на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 2011, виданого 01.03.2010, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, на праві приватної власності належить квартира - реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Згідно реєстраційного номеру обтяження 9570598 01.03.2010 було зареєстровано тип обтяження: іпотека; підстава обтяження: договір іпотеки, 2015, 01.03.2010, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3; об'єкт обтяження: квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, іпотекодержатель: Публічне акціонерне товариство "ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК", іпотекодавець ОСОБА_1 (код: НОМЕР_1, АДРЕСА_2).

Згідно запису про іпотеку номер 7681580 запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек погашено 13.11.2014 р.

При цьому, згідно відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна під реєстраційним номером 8011772 міститься обтяження: арешт (архівний запис), зареєстрований 02.10.2008 р. за № 8011772 реєстратором Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора на підставі постанови АА 957410, 12.12.2002 р. Новоукраїнської державної виконавчої служби, об'єкт обтяження: інше, все майно, адреса: АДРЕСА_3 власник - ОСОБА_1; причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2672637KIROVOGRAD108, архівна дата: 23.12.2002 19:20, дата виникнення: 23.12.2002, № реєстра: , внутр. №DF01А8382DF33534284А.

02.10.2002 за № 8011789 реєстратором Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора на підставі постанови АА 957410, 12.12.2002 р. Новоукраїнської державної виконавчої служби, накладено обтяження на: невизначене майно, все майно, власник ОСОБА_1, причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 2672637KIROVOGRAD108, архівна дата: 23.12.2002 19:20, дата виникнення: 23.12.2002, № реєстра: , внутр. №DF01А8382DF33534284А.

Позивач вважає, що факт накладення арешту на все нерухоме майно, що належить позивачу, грубо порушує її права та законні інтереси, оскільки арешт накладено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому є незаконним та підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що підставою для накладення арешту на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1, є Постанова державного виконавця Новоукраїнського управління юстиції від 12.12.2002 р. АА №957410 про примусове виконання рішення Новоукраїнського місцевого суду від 10.09.2001 р. № 2-1454 про стягнення з ОСОБА_1 834,38 грн. та державного мита на користь держави.

Відповідно до Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2001 р. № 2-1458, 1452, 1459, 1457, 1455, 1454, 1460/2001 було присуджено до стягнення на користь Новоукраїнського ЖКП заборгованість по квартплаті станом на 01.06.2001р., зокрема, з ОСОБА_1 у сумі 834,38 грн. та судові витрати в дохід держави у сумі 51,00 грн. Дане судове рішення набрало законної сили 10.10.2001 р.

У зв'язку з тим, що запис про заборону на відчуження всього майна ОСОБА_1 не містить жодних ідентифікуючих даних відносно боржника - ОСОБА_1, ані щодо року народження, ані ідентифікаційного коду, чи паспортних даних, з метою всебічного, повного та об'єктивного вирішення спору, судом було здійснено запити щодо інформації, яка дала б змогу ідентифікувати боржника та встановити, на чиє майно накладено обтяження: позивача чи іншої особи, прізвище ім'я та по-батькові, якої співпадає з даними позивача.

Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області Головного управління юстиції у Кіровоградській області листом від 01.10.2014 р. № 894/02-02 стосовно надання інформації щодо внесення Новоукраїнською державною нотаріальною конторою записів до ЄРЗВОНМ на ім'я ОСОБА_1 02.10.2008 р. на підставі Постанови Новоукраїнської державної виконавчої служби 12.12.2002 для ідентифікації боржника повідомив, що надати зазначену інформацію неможливо, оскільки, відповідно до ст. 214 переліку документів міністерства юстиції СРСР, органів, установ юстиції і судів із зазначенням строків зберігання документів, переписка по накладенню та зняттю арештів та заборони на житлові будинки від 31.01.1980 р. зберігається три роки.

Відповідно до правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України 23.12.2010 р. за № 1318/18613 розділу ХV п. 15.1 на зберігання до ДНА передаються справи (наряди) нотаріальних документів лише постійного і тривалого (понад 10 років) зберігання.

Реєстри заборон Новоукраїнською державною нотаріальною конторою на зберігання не передавалися.

Так, листом від 12.02.2015 р. № 10/493 на запит суду від 20.01.2015 р. № 826/18645/14 Кіровоградський районний відділ у м. Кіровограді Управління ДМС України в Кіровоградській області повідомлено, що згідно відомостей відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Кіровоградській області гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться зареєстрованою з 19.12.1997 р. за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до паспорту серія НН номер 316235, виданий Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області 12.05.1997 р. позивач - ОСОБА_1 народилася 31.12.1980 року у м. Чернігові та у період з 27.05.1997 р. по 21.09.2010 р. була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 З 22.09.2010 р. позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1

Згідно довідки ДПІ у м. Чернігові від 08.09.1998 р. позивачу присвоєно ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Крім того, згідно за даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у власності позивача знаходиться квартира за адресою: АДРЕСА_1, щодо належного позивачу на праві власності іншого нерухомого майна відомості відсутні.

Відділ Державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції у запереченнях на позов від 19.12.2014 р. № 12879, з посиланням на журнали обліку виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям за 2002 -2014 роки по відділу ДВС Новоукраїнського РУЮ, зазначив, що в 2002 р. на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції знаходилось виконавче провадження В 3-352 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1454, виданого 10.09.2001 р. Новоукраїнським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Новоукраїнського ЖКП 834,38 грн. боргу. Згідно відмітки в Журналі обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, вказане виконавче провадження завершено в 2002 р., виконавчий лист повернуто стягувачеві. Інші виконавчі документи боржником за якими є ОСОБА_1, в тому числі і виконавчий лист 2-1454, за період з 2003 р. по 2014 р. на виконання до відділу не надходили. Згідно пошуку за боржником "ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень інформація відсутня.

Вилучити архівні записи про арешт всього майна, зареєстровані за № 8011772 та № 8011789 від 02.10.2008 р. з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відділ ДВС Новоукраїнського РУЮ не має можливості, оскільки архівне виконавче провадження В 3-352 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1454, виданого 10.09.2001 р. Новоукраїнським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Новоукраїнського ЖКП 834,38 грн. боргу завершено ще в 2002 р.

Згідно п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. З цієї ж причини відповідач-1 не має можливості надати копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

У разі знищення матеріалів виконавчого провадження питання щодо зняття арешту з майна, накладеного під час здійснення виконавчого провадження, може бути вирішено лише у судовому порядку.

Відповідно до статті 15 Закону України від 01.07.2004 № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Кабінетом Міністрів України прийнято Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 17 жовтня 2013 р. № 868 (далі - Порядок).

В пунктах 74,75 вказаного Порядку передбачено, що державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно здійснюється на підставі документів, які підтверджують таке припинення.

Зокрема, відповідно до п. 75 Порядку, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: 1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; 3) визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договір, укладений у порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат; 6) закон, яким встановлено заборону на користування та/або розпорядження нерухомим майном; 7) інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Таким чином, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що обтяження арешт (архівний запис), зареєстровані 02.10.2008 р. за № 8011772 та № 8011789 реєстратором Новоукраїнською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА 957410 від 12.12.2002 р. Новоукраїнської державної виконавчої служби, на все майно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована з 19.12.1997 р. за адресою: АДРЕСА_3, позивача не стосується, оскільки, позивач - ОСОБА_1 народилася 31.12.1980 року.

Крім того, наявними у справі доказами підтверджується, що виконавче провадження В 3-352 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1454, виданого 10.09.2001 р. Новоукраїнським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Новоукраїнського ЖКП 834,38 грн. боргу та судового збору у сумі 51,00 грн. завершено ще у 2002 р.

Судом також встановлено, що станом на день вирішення даної справи правові підстави для продовження обтяжень за № 8011772 та № 8011789 від 02.10.2008 р. згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутні.

Отже, позовні вимоги в частині припинення обтяження речових прав на нерухоме майно відносно власника ОСОБА_1 та визнання нечинними архівних записів №8011772 та №8011789 про арешт всього майна, який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 02.10.2008 р. Новоукраїнською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції АА 957410 від 12.12.2002 р., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про визнання бездіяльності Відділу державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції щодо невчинення дій по скасуванню арешту, накладеного на все нерухоме майно власника ОСОБА_1, протиправною, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Оскільки, станом на день вирішення даного спору документи щодо завершеного виконавчого провадження В 3-352 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1454 виданого 10.09.2001 р. Новоукраїнським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Новоукраїнського ЖКП 834,38 грн. боргу та судового збору у сумі 51,00 грн. знищено у відповідності до вимог Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, суд позбавлений можливості встановити правомірність дій чи бездіяльності Відділу державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції у з в'язку з відсутністю відповідних доказів.

Враховуючи, що, позивачем не доведено з посиланням на докази бездіяльності відповідача-1, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язати Державну реєстраційну службу України провести державну реєстрацію припинення обтяження речових прав на нерухоме майно власника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За приписами статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", орган державної реєстрації прав: 1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; 2) забезпечує ведення Державного реєстру прав; 3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; 4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; 5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Згідно статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За визначенням статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і, спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 7-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав, забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав.

Згідно частини першої статті 10 Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 2 Порядку зокрема передбачено, що державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус).

Згідно пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141 державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав, державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що внесення записів до Державного реєстру прав відноситься до повноважень державного реєстратора, за відповідною заявою.

Суд звертає увагу, що докази на підтвердження звернення позивача до Державної реєстраційної служби України із відповідною заявою про внесення записів до Державного реєстру прав про скасування обтяження, накладеного на нерухоме майно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в матеріалах справи відсутні, тобто наразі права позивача Державною реєстраційною службою України є не порушеними.

При цьому, враховуючи, що судом припинено обтяження речових прав на нерухоме майно відносно власника ОСОБА_1 та визнано нечинними архівні записи №8011772 та №8011789 про арешт всього майна, який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 02.10.2008 р. Новоукраїнською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції АА 957410 від 12.12.2002 р., позивач не позбавлений права звернутись до Державної реєстраційної служби України із заявою про внесення записів до Державного реєстру прав про скасування обтяження, на підставі даного рішення суду, у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, наведені відповідачами у запереченнях на позов, частково спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69-71, 94, ч. 6 ст. 128, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Припинити обтяження речових прав на нерухоме майно відносно ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1), визнати нечинними архівні записи №8011772 та №8011789 про арешт всього майна, який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 02.10.2008 р. Новоукраїнською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції АА 957410 від 12.12.2002 р.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Судовий збір в розмірі 24,36 грн. присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.О. Іщук

Судді: Н.А. Добрівська

В.П. Шулежко