Справа № 803/624/14
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Справа № 876/5229/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Матковської З. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 5 травня 2014 року по справі № 803/624/14 за позовом Державної фінансової інспекції у Волинській області до управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

1 квітня 2014 року позивач звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської області, яким просив зобов'язати відповідача виконати пункт 3 вимоги від 6 листопада 2013 року №03-040-14-14/6867 на суму 2771,75 грн.

Позов мотивує тим, що працівниками фінансової інспекції у Волинській області проведено планову ревізію використання Управлінням Пенсійного фонду України в Рожищенському районі бюджетних коштів, передбачених Пенсійному фонду України на дотацію та виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами, та покриття дефіциту Пенсійного фонду України для виплати пенсій з 1 січня 2011 року до 1 серпня 2013 року, про що складено акт ревізії від 15 жовтня 2013 року № 040-24/017, в якому викладено суть виявлених порушень, а саме в ході ревізії встановлено, що при відсутності повторного звернення ОСОБА_1 та довідки про виплати (надбавки за високі досягнення в праці та премії) за 24 місяці роботи, перед зверненням за пенсією, розпорядженням Управління від 22 травня 2008 року проведено перерахунок пенсії із збільшенням розміру надбавки за високі досягнення в праці та премії, чим порушено абзац 2 пункту 1, пункт 2 та підпункт 1.2, пункту 4, пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій". Внаслідок вищезазначеного ОСОБА_1 за період з 1 лютого 2008 року до 1 жовтня 2013 року незаконно виплачено пенсії на загальну суму 2771,75 грн. Державною фінансовою інспекцією у Волинській області пунктом 3 листа від 6 листопада 2013 року № 03-040-14-14/6867 направлено відповідачу вимогу про усунення порушень, виявлених ревізією, а саме провести перерахунок та відшкодувати зайву виплату пенсії в сумі 2771,75 грн. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 Кодексу законів про працю України.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 5 травня 2014 року позов задоволено.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі виконати пункт 3 вимоги Державної фінансової інспекції у Волинській області №03-040-14-14/6867 від 6 листопада 2013 року "Про усунення порушень" на суму 2771,75 грн.

З таким рішенням суду не погодився відповідач. Подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не було враховано той факт, що перерахунок здійснювався у відповідності до листа Пенсійного фонду України від 20 січня 2014 року №1519/02-20, а відтак у відповідності до діючого законодавства.

Сторони явку своїх представників не забезпечили, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що не перешкоджає слухати справу в їх відсутності в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга належить до задоволення з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання пункту 1.2.1.1. плану роботи на ІІІ квартал 2013 року працівниками фінансової інспекції у Волинській області проведено планову ревізію використання Управлінням Пенсійного фонду України в Рожищенському районі бюджетних коштів, передбачених Пенсійному фонду України на дотацію та виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами, та покриття дефіциту Пенсійного фонду України для виплати пенсій з 1 січня 2011 року до 1 серпня 2013 року, про що складено акт ревізії від 15 жовтня 2013 року № 040-24/017, в якому викладено суть виявлених порушень.

Цією ревізією встановлено, що пенсіонерці ОСОБА_1 призначено пенсію з 4 вересня 2007 року відповідно до Закону України "Про державну службу", у зв'язку з досягненням граничного терміну перебування на державній службі.

16 квітня 2008 року ОСОБА_1 звернулася в Управління з заявою про перерахунок пенсії від заробітку та надала довідку про заробітну плату на посаді начальника відділу містобудування, архітектури і житлово-комунального господарства районної державної адміністрації, з якої призначено пенсію, встановлену з 1 лютого 2008 року.

Розпорядженням Управління від 17 квітня 2008 року, відповідно до поданої довідки, їй проведено перерахунок розміру раніше встановленої пенсії.

В ході перевірки встановлено, що при відсутності повторного звернення ОСОБА_1 та довідки про виплати (надбавки за високі досягнення в праці та премії) за 24 місяці роботи перед зверненням за пенсією, розпорядженням Управління від 22 травня 2008 року проведено перерахунок пенсії із збільшенням розміру надбавки за високі досягнення в праці та премії, чим порушено абзац 2 пункту 1, пункт 2 та підпункти 1.2, пункту 4, пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій".

Внаслідок вищезазначеного ОСОБА_1 за період з 1 лютого 2008 року до 1 жовтня 2013 року виплачено пенсію у вищому розмірі на загальну суму 2771,75 грн.

За результатами ревізії позивачем пунктом 3 листа від 6 листопада 2013 року № 03-040-14-14/6867 направлено відповідачу вимогу про усунення порушень, виявлених ревізією, а саме провести перерахунок та відшкодувати зайву виплату пенсії в сумі 2771,75 грн. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 Кодексу законів про працю України.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржене рішення, виходив з того, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №803/2518/13-а від 31 грудня 2013 року за позовом Управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської області до Державної фінансової інспекції у Волинській області було визнано протиправним та скасовано пункт 3 вимоги №03-040-14-14/6867 від 6 листопада 2013 року. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2014 року постанову Волинського окружного адміністративного суду було скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської області було відмовлено повністю.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України (далі - Держфінінспекція України), затвердженим Кабінетом Міністрів України від 6 серпня 2014 року №310 Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 цього Положення Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ є обов'язковою до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду - скасувати.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рожищенському районі Волинської області задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 5 травня 2014 року по справі № 803/624/14 скасувати, та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Матковська З. М.