Справа № П/811/134/15
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року Справа № П/811/134/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Кармазиної Т.М.,

за участю секретаря - Сириці І.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

представників: позивача - ОСОБА_3,

відповідача - Турчин О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить з урахуванням збільшення позовних вимог (а.с.104-108):

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 22 грудня 2014 року №1319 "Про неналежне виконання службових обов'язків працівником дозвільної системи Кіровоградського РВ УМВС в Кіровоградській області та покарання винного", в частині звільнення ОСОБА_2 з посади інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС в Кіровоградській області та зменшення на 5 % від суми, яка буде нарахована, грошової премії;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 13 січня 2015 року №9 о/с дск, в частині звільнення ОСОБА_2 з посади інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС в Кіровоградській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 20 січня 2015 року №20 о/с дск, в частині призначення ОСОБА_2 оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей кримінальної міліції Устинівського РВ УМВС України в Кіровоградській області;

- поновити на посаді інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваним наказом УМВС України в Кіровоградській області від 22.12.2014р. №1319 її притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади та зменшення на 5% від суми, яка буде нарахована, грошової премії. Підставою винесення зазначеного наказу стало службове розслідування, яким було встановлено порушення п.п.3.1, 3.5, 6.2, 6.3, 17.26 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної й охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС від 21.08.1998 №622. Натомість, як зазначила позивачка, у висновку службового розслідування вказується на порушення п. 3.1 Інструкції та зазначається про відсутність щомісячних і щоквартальних актів перевірок, але п.3.5 Інструкції визначено, що у разі виявлення під час обстеження об'єктів дозвільної системи порушень складаються відповідні акти. Отже, як вважає позивач, відсутність актів свідчить лише про відсутність порушень, але не відсутність чи порушення щодо здійснення контролю стосовно об'єктів дозвільної системи. Посилання відповідачем на порушення п.17.26 Інструкції, на думку позивача, також є безпідставним, оскільки організація і порядок охорони складів вибухових матеріалів не має ніякого відношення до функціональних обов'язків позивача, а проведення навчань по відпрацюванню взаємодії нарядів при відбитті нападу або інших надзвичайних обставинах на складі вибухових матеріалів не є її компетенцією. При цьому, позивач посилалася на те, що на посаді інспектора дозвільної системи вона перебувала з 04.06.2013р., при цьому, службова документація особою, що перебувала на цій посаді до призначення, не була передана, відтак, невідповідність службової документації вимогам Інструкції виникла не з вини позивача.

Також позивач зазначила, що у висновку службового розслідування відсутнє посилання на наказ начальника УМВС про його проведення, що ставить під сумнів наявність такого наказу, а отже й правомірність його проведення. Сам висновок службового розслідування не відповідає вимогам п.8.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Крім цього, позивач також не погоджується із наказами відповідача від 13.01.2015р. №9 о/с дск про звільнення з посади інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС України в області з 14 січня 2015 року та від 20.01.2015 р. №20 о/с дск про призначення оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей кримінальної міліції Устинівського РВ УМВС України в області. Так, як зазначила позивач, в наказі від 20.01.2015 р. №20 о/с дск зазначено перебування позивача у розпорядженні УМВС України в області по посаді інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС України в області. Однак, це твердження не відповідає дійсності, оскільки з вказаної посади вона не звільнена. Хоча відповідач і посилається на наказ УМВС від 22.12.2014 року №1319, але цей наказ є дисциплінарним і не є наказом, що звільняє позивача з посади. При цьому, на думку позивача, призначаючи на посаду в іншу місцевість без надання житла позивачці, як матері трьох малолітніх дітей, один з яких потребує домашнього догляду, керівництво УМВС намагається створити умови, за яких позивач не зможе проходити службу в органах внутрішніх справ.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити з вищевказаних підстав.

Відповідач позовні вимоги не визнав, подав суду заперечення проти позову згідно якого зазначив, що підставою для звільнення позивача із посади став, зокрема, наказ УМВС від №1319 від 22.12.2014 р., прийняттю якого передувало службове розслідування, яким встановлено, що 01.12.2014р. старшим інспектором сектору дозвільної системи, ліцензування та державного охоронного нагляду УГБ УМВС майором міліції ОСОБА_5 проведено раптову перевірку діяльності Кіровоградського РВ УМВС за напрямком дозвільної системи. Під час проведення перевірки виявлено ряд недоліків, що знайшли своє підтвердження в ході службового розслідування. Зокрема, в порушення п.6.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної й охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС від 21.08.1998р. №622, книга обліку об'єктів дозвільної системи в райвідділі відсутня, у книзі прийому громадян з питань дозвільної системи за 2014 рік зроблено лише один запис датований 04.01.2014р.. Крім того, перевіркою особових справ власників мисливської вогнепальної, холодної зброї, спеціальних засобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, та звіркою їх з книгами обліку зазначених власників встановлено, що контроль за термінами перереєстрації зброї ОСОБА_2 не здійснюється. Всього, відповідно записів в книзі обліку, з 106 власників газової зброї на теперішній час не пройшли перереєстрацію 94. Аналогічного характеру недоліки були виявлені під час перевірки обліків власників мисливської гладкоствольної зброї.

Також, згідно із функціональними обов'язками інспектора ДС МГБ Кіровоградського РВ в області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, затвердженими 09.01.2014 №32/145, п.2 - позивач здійснює контроль за термінами дії дозволів на об'єктах дозвільної системи, а також на право зберігання мисливської вогнепальної гладкоствольної, холодної та газової зброї, яка знаходиться у приватній власності громадян на території Кіровоградського району. Відповідно з п.п.3, 5, 6 функціональних обов'язків ОСОБА_2 мала проводити гласні обстеження об'єктів дозвільної системи на підпорядкованій території, вести облік об'єктів дозвільної системи, проводити перевірки за місцем проживання. Так, службовим розслідуванням виявлено ряд порушень щодо здійснення контролю та ведення службової документації, що стосується об'єктів дозвільної системи. В обліковій справі на об'єкт дозвільної системи - склад вибухових матеріалів шахти "Інгульська ДП Схід ГЗК" у порушення п.3.1 Інструкції відсутні щомісячні акти перевірок базисного складу вибухових матеріалів. В обліковій справі на ВВО шахти "Інгульська ДП Схід ГЗК" відсутні щоквартальні акти перевірок технічної укріпленності та інвентаризації зброї і боєприпасів. Громадяни, які мають доступ до підконтрольних дозвільній системі матеріалів та речовин, щорічно дільничними інспекторами міліції не перевіряються за місцем проживання. У порушення вимог пункту 17.26 Інструкції навчання по відпрацюванню взаємодії нарядів при відбитті нападу та інших надзвичайних обставинах на складі вибухових матеріалів не проводяться. Також, у порушення п.6.2, 6.3 Інструкції облікові справи на об'єкти дозвільної системи в канцелярії райвідділу не зареєстровані, матеріали, які знаходяться в них не систематизовані, на два розділи не розділені. Наявні матеріали в облікових справах на об'єкти дозвільної системи зберігаються хаотично, не нумеруються, до описів документи не заносяться.

Таким чином, на думку відповідача, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді інспектора дозвільної системи з 04.06.2013 р., надала перевагу одним напрямкам роботи, залишивши поза увагою інші, самостійно визначила їх важливість та маючи діяти у відповідності до законодавства, і чіткій відповідності вимогам наказу МВС №622 від 21.08.1998 та функціональних обов'язків, допустила ряд порушень зазначених у висновку службового розслідування та наказу, у зв'язку з чим була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади. При цьому, службове розслідування проведено у відповідності до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230, а тому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог (а.с.89-95, 127-128, 140-141).

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подані заперечення, просив суд їх врахувати та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.1, 3 частини 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Так, предметом спору в даній справі є накази Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 22 грудня 2014 року №1319, від 13 січня 2015 року №9 о/с дск та від 20 січня 2015 року №20 о/с дск. (а.с.82-84).

Судом встановлено, що старший лейтенант міліції ОСОБА_2 з 04.06.2013 р. займає посаду інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС в Кіровоградській області.

Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 22 грудня 2014 року № 1319 "Про неналежне виконання службових обов'язків працівником дозвільної системи Кіровоградського РВ УМВС в області та покарання винного", за неналежне виконання своїх службових обов'язків та допущенні порушення вимог п.п.3.1, 3.5, 6.2, 6.3, 17.26 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної й охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС від 21.08.1998 №622 (далі - Інструкція №622), що виразилось у неналежному контролі за власниками мисливської вогнепальної, холодної, газової зброї, а також порушенні ведення службової документації за лінією дозвільної системи, інспектора дозвільної системи Кіровоградського РВ УМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 звільнено з посади та зменшено грошову премію за листопад поточного року на 5 % від суми, яка буде нарахована (а.с.80, 84).

Підставою прийняття наказу від 22 грудня 2014 року №1319 стали матеріали службового розслідування, призначеного наказом УМВС України в Кіровоградській області від 03.12.2014 року №1291 "Про призначення - проведення службового розслідування" (а.с.26).

Так, відповідно до висновків службового розслідування за фактами порушень діяльності Кіровоградського РВ УМВС України в області по дозвільній системі від 10.12.2014 р. (а.с.55-56) вбачається, що 01.12.14 р. старшим інспектором сектору дозвільної системи, ліцензування та державного охоронного нагляду УГБ УМВС майором міліції ОСОБА_5 проведено раптову перевірку діяльності Кіровоградського РВ УМВС за напрямком дозвільної системи, за ділянку роботи в райвідділі відповідає інспектор дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС старший лейтенант міліції ОСОБА_2. Під час проведення перевірки виявлено ряд недоліків ведення службової документації по дозвільній системі. Так, в порушення п.6.1 Інструкції №622, книга обліку об'єктів дозвільної системи в райвідділі відсутня. У книзі прийому громадян з питань дозвільної системи за 2014 рік зроблено лише один запис датований 04.01.2014. Книга обліку власників мисливської вогнепальної зброї не прошита, не пронумерована, в канцелярії райвідділу не зареєстрована. Книги обліку власників вогнепальної та газової зброї ведуться неохайно, відмітки про продовження терміну дії дозволів, дати перевірки власників зброї дільничними інспекторами міліції заповнюються олівцем. При знятті зброї з обліку не зазначається вихідний номер та дата супровідного документа, номер дозволу на придбання нового власника, що ставить під сумнів достовірність наявних записів та відміток. Перевіркою особових справ власників мисливської вогнепальної, холодної зброї, спеціальних засобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії (газових пістолетів, револьверів), та звіркою їх з книгами обліку зазначених власників встановлено, що контроль за термінами перереєстрації зброї інспектором дозвільної системи старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 не здійснюється.

Так, на обліку дозвільної системи Кіровоградського РВ УМВС як власник газового револьвера іноземного виробництва НОМЕР_1 перебуває ОСОБА_6, мешканець с.Макове. Відповідно до книги обліку власників, дозвіл на право зберігання та носіння газової зброї у нього закінчився ще 28.12.2002, згідно запису в картці-заяві особової справи-23.09.2003. Останній раз перевірка зазначеного власника за місцем проживання проводилася дільничним інспектором міліції 04.12.1998. Аналогічного характеру недоліки було виявлено в особових справах власників газових пістолетів гр. ОСОБА_7, мешканця с.Веселівка, дозвіл на право зберігання та носіння №5, термін дії до 14.01.2000, остання перевірка дільничним інспектором міліції проведена 22.03.1996, гр. ОСОБА_8, мешканця с.Крупське, дозвіл №16 термін дії до 31.02.2003 та інших. Всього, відповідно записів в книзі обліку, з 106 власників газової зброї на теперішній час не пройшли перереєстрацію 94.

Аналогічного характеру недоліки виявлені під час перевірки обліків власників мисливської гладкоствольної зброї. Так, термін дії дозволу №157 на право зберігання і носіння мисливської гладкоствольної рушниці ТОЗ-34, 12 клб., НОМЕР_2, виданий гр. ОСОБА_9, скінчився 06.02.2012. Останній раз перевірка за місцем проживання вказаного власника здійснювалась дільничним інспектором міліції 12.01.2009. Відповідно до ІП "Зареєстрована зброя" термін дії зазначеного дозволу продовжено до 06.02.2015. Аналогічного характеру недоліки виявлені під час перевірки особових справ громадян ОСОБА_10, ОСОБА_11 та інших. Відповідно до відміток в книзі обліку власників мисливської гладкоствольної зброї термін дії дозволів закінчився у 316 громадян із 738 власників.

Виявлено ряд порушень щодо здійснення контролю та ведення службової документації, що стосується об'єктів дозвільної системи. В обліковій справі на об'єкт дозвільної системи - склад вибухових матеріалів шахти "Інгульська ДП Схід ГЗК" у порушення п.3.1 Інструкції відсутні щомісячні акти перевірок базисного складу вибухових матеріалів. В обліковій справі на ВВО шахти "Інгульська ДП Схід ГЗК" відсутні щоквартальні акти перевірок технічної укріпленності та інвентаризації зброї і боєприпасів. Громадяни, які мають доступ до підконтрольних дозвільній системі матеріалів та речовин, щорічно дільничними інспекторами міліції за місцем проживання не перевіряються. У порушення п.17.26 Інструкції навчання по відпрацюванню взаємодії нарядів при відбитті нападу або інших надзвичайних обставинах на складі вибухових матеріалів не проводяться.

Крім того, у порушення пунктів 6.2, 6.3 Інструкції облікові справи на об'єкти дозвільної системи в канцелярії райвідділу не зареєстровані, матеріали, які знаходяться в них не систематизовані, на два розділи не розділені. Наявні матеріали в облікових справах на об'єкти дозвільної системи зберігаються хаотично, не нумеруються, до описів документів не заносяться.

Таким чином, під час раптової перевірки встановлено, що діяльність Кіровоградського РВ УМВС за напрямком дозвільної системи перебуває на незадовільному рівні і потребує негайного покращення.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 - старший інспектор дозвільної системи, ліцензування та державного охоронного нагляду УГБ УМВС в Кіровоградській області, підтвердив виявлені в ході перевірки Кіровоградського РВ УМВС порушення за напрямком дозвільної системи.

Вирішуючи зазначений спір по суті та надаючи правову оцінку обставинам справи суд виходить з того, що правовідносини з проходження служби в органах внутрішніх справ, дисциплінарна відповідальність працівника органів внутрішніх справ є предметом адміністративного права та вирішуються на підставі спеціальних законодавчих актів.

Так, порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу ОВС, їх права і обов'язки визначаються Законом України "Про міліцію", Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 р. №3460-ІV, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.25 Закону України "Про міліцію" працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність. Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Згідно пункту 10 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Відповідно до преамбули Закону України від 22.02.2006 №3460-ІV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" цей Статут визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Згідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Водночас, у відповідності до ст. 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ст.7 Статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави тощо.

За змістом статті 12 вказаного Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Права та повноваження начальників щодо накладення на підлеглих осіб дисциплінарних стягнень визначені статтями 13 та 14 Статуту, згідно яких правом накладання дисциплінарних стягнень наділені прямі начальники. Тобто лише уповноважений прямий начальник наділений виключними повноваженнями щодо призначення службового розслідування, оцінки результатів його проведення, тяжкості проступку та обставин, за яких його скоєно, розмір заподіяної шкоди, попередньої поведінки винної особи та визнання нею вини тощо, а також безпосередньо затвердження висновку службового розслідування та визначення виду дисциплінарного стягнення, яке слід застосувати до конкретної особи в даному конкретному випадку.

Так, порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлено статтею 14 Дисциплінарного статуту, якою передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року №230 "Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 року за №541/23073 (далі Інструкція №230).

Відповідно п.2.2.1 п.2.2 п.2 Інструкції №230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі: невиконання або неналежного виконання особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю.

Начальники ГУМВС, УМВС мають право призначати службові розслідування стосовно осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України тих органів чи підрозділів внутрішніх справ, діяльність яких вони координують або контролюють.

Згідно до п.8.1 п.8 Інструкції №230 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Пунктом 6.2.2 Інструкції №230 встановлені обов'язки виконавця (голови, членів комісії): дотримуватися вимог законодавства при проведенні службового розслідування, уживати необхідних заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів учасників службового розслідування; доповідати начальнику, який призначив службове розслідування, про виявлені порушення законодавства, вимог нормативно-правових актів, а також інші недоліки. Виявляти та досліджувати причини і умови, що сприяли скоєному дисциплінарному проступку, готувати пропозиції щодо їх усунення.

Права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, передбачені п.6.3 Інструкції №230: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять).

Відповідно до наданих у судовому засіданні пояснень позивача, ні про призначення, ні про проведення службового розслідування, її ніхто не повідомляв, з висновком службового розслідування не ознайомлювали, що не було спростовано представником відповідача в судовому засіданні.

Так, службовим розслідуванням встановлено, що під час проведення перевірки Кіровоградського РВ УМВС виявлено ряд недоліків ведення позивачем службової документації по дозвільній системі.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998р. №622 затверджено Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів (далі - Інструкція № 622).

Згідно до п.3.1 Інструкції №622 об'єкти дозвільної системи інспекторами дозвільної системи та дільничними інспекторами міліції обстежуються щокварталу, а об'єкти, де зберігається велика кількість зброї (20 чи більше одиниць), і базові склади вибухових матеріалів і речовин - щомісяця. При цьому обстеження складів з вибуховими матеріалами і речовинами проводиться за участю посадових осіб Державної служби охорони при МВС України (далі - ДСО МВС України), вибухотехнічних підрозділів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та органів державного пожежного нагляду (за згодою).

Пунктом 3.5 Інструкції №622 встановлено, що у разі виявлення під час обстеження об'єктів дозвільної системи порушень складаються відповідні акти (додатки 9, 10), в яких докладно описується суть виявлених недоліків, указується строк їх усунення. Один примірник акта залишається на об'єкті дозвільної системи, а другий після доповіді керівнику органу внутрішніх справ підшивається до облікової справи на цей об'єкт.

Згідно до функціональних обов'язків інспектора ДС МГБ Кіровоградського РВ в області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, затверджених начальником Кіровоградського РВ УМВС України в області 09.01.2014 р. (а.с.53), а саме пункту 3 - проводить гласні обстеження об'єктів дозвільної системи на підпорядкованій території.

Перевіркою встановлено, що в обліковій справі на об'єкт дозвільної системи - склад вибухових матеріалів шахти "Інгульська ДП Схід ГЗК" у порушення п.3.1 Інструкції відсутні щомісячні акти перевірок базисного складу вибухових матеріалів. В обліковій справі на ВВО шахти "Інгульська ДП Схід ГЗК" відсутні щоквартальні акти перевірок технічної укріпленості та інвентаризації зброї і боєприпасів.

Позивач на посаді інспектора дозвільної системи перебуває з 04.06.2013 року.

01.07.2014 р. позивачем в складі комісії було проведено перевірку базисного складу шахти "Інгульська ДП Схід ГЗК" за результатами якої складено акт (а.с.51).

Як пояснила у судовому засіданні позивачка, нею і в подальшому проводились зазначені перевірки об'єктів дозвільної системи та складались відповідні акти, проте чому їх не було надано відповідачем у судове засідання, не знає. А враховуючи те, що із грудня 2014р. вона не працює та не перебуває на своєму робочому місці, самостійно надати вказані акти перевірок не в змозі.

Представник відповідача також не зміг пояснити суду чи є вказані акти, чи вони відсутні взагалі, а відтак, суд критично оцінює доводи представника в частині порушення вимог п.п.3.1, 3.5 Інструкції №622, оскільки в ході службового розслідування не зазначено з якого часу виникло дане порушення.

Щодо порушення п.17.26 Інструкції №622 суд зазначає наступне.

Згідно п.17.25 Інструкції №622 захист передбачає комплекс заходів щодо забезпечення охорони вибухових матеріалів у разі розбійного нападу, стихійного лиха, пожежі або іншої непередбаченої обставини, виходячи із реальної наявності сил і засобів, з урахуванням місцевих умов і конкретних обставин. Для кожного конкретного складу розробляється план оборони, який включає коротку характеристику об'єкта, обов'язки залучених нарядів і порядок їх взаємодії. План затверджується начальником органу внутрішніх справ і узгоджується з керівником відповідної господарської організації. Складається план у двох примірниках, один з яких зберігається в черговій частині органу внутрішніх справ, а другий - у підрозділі охорони (у представника адміністрації об'єкта).

Пунктом 17.26 Інструкції № 622 передбачено, що для відпрацювання взаємодії нарядів при відбитті нападу або інших надзвичайних обставинах на кожному складі ВМ не рідше одного разу на квартал проводяться навчання.

Водночас, відповідачем не надано доказів затвердження начальником органу внутрішніх справ і узгодження з керівником відповідної господарської організації Плану оборони, а згідно функціональних обов'язків, на позивача не покладено виконання зазначеного обов'язку.

Щодо порушень вимог п.6.2, 6.3 Інструкції №622.

Як вбачається із спірного наказу №1319 від 22.12.2014 р. та із висновку службового розслідування (а.с.55-57), в порушення п.6.1 Інструкції книга обліку об'єктів дозвільної системи в райвідділі відсутня, у книзі прийому громадян з питань дозвільної системи за 2014р. зроблено лише один запис датований 04.01.2014. Книга обліку власників мисливської вогнепальної зброї не прошита, не пронумерована, в канцелярії райвідділу не зареєстрована. Книги обліку власників вогнепальної та газової зброї ведуться неохайно, відмітки про продовження терміну дії дозволів, дати перевірки власників зброї дільничними інспекторами міліції заповнюються олівцем. При знятті зброї з обліку не зазначається вихідний номер та дата супровідного документа, номер дозволу на придбання нового власника, що ставить під сумнів достовірність наявних записів та відміток. Перевіркою особових справ власників мисливської вогнепальної, холодної зброї, спеціальних засобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії (газових пістолетів, револьверів), та звіркою їх з книгами обліку зазначених власників встановлено, що контроль за термінами перереєстрації зброї інспектором дозвільної системи старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 не здійснюється.

Згідно вимог п.6.1 Інструкції №622, облік предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, здійснюється в книзі обліку об'єктів дозвільної системи, які перебувають під контролем (додаток 11).

На кожний об'єкт дозвільної системи заводиться облікова справа, якій присвоюється реєстраційний номер. Облікові справи на об'єкти, які знаходяться на одному підприємстві, в установі, організації, ведуться окремо (п.6.2 Інструкції №622).

За приписами пункту 6.3 Інструкції №622, облікова справа на об'єкт дозвільної системи складається із двох розділів:

у першому містяться матеріали, які стали підставою для відкриття об'єкта: листування, пов'язане з одержанням дозволів на виготовлення, ремонт, придбання, зберігання, перевезення, використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття та функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, корінці цих дозволів, платіжний документ (платіжне доручення, квитанція) з відміткою банку, відділення поштового зв'язку або коду проведеної операції, копії актів перевірок або рапортів;

у другому - списки особового складу охорони, дані про осіб, які виконують роботи, пов'язані з виготовленням, ремонтом, зберіганням, придбанням, обліком, охороною, перевезенням і використанням предметів, матеріалів і речовин, матеріали перевірки зазначених осіб, дислокації постів охорони, довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування тощо.

Пунктом 7.7 Інструкції №622 встановлено, що контроль за зберіганням вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв, що належать громадянам, здійснюється органами внутрішніх справ відповідно до законодавства. Перевірка порядку зберігання зброї громадянами проводиться дільничними інспекторами міліції не рідше одного разу на три роки. Про результати перевірки складається рапорт, який підшивається до особової справи власника зброї, пристрою. Вимоги працівників органів внутрішніх справ щодо забезпечення схоронності вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, а також пневматичної, холодної зброї, пристроїв, патронів до них є обов'язковими для її власників. При оформленні завдання дільничному інспекторові міліції допускається його заповнення як на кожного власника окремо, так і на групу власників за списком.

Згідно до п.2 функціональних обов'язків позивача вбачається, що нею здійснюється контроль за термінами дії дозволів на об'єктах дозвільної системи, а також на право зберігання мисливської вогнепальної гладкоствольної, холодної та газової зброї, яка знаходиться в приватній власності громадян на території Кіровоградського району Кіровоградської області. При цьому, пунктом 12 визначено, що інспектор ДС організовує та проводить обстеження умов зберігання мисливської вогнепальної та газової зброї, яка знаходиться в особистому користуванні громадян (а.с.53).

В ході службового розслідування, як приклад зазначено, що на обліку дозвільної системи Кіровоградського РВ УМВС як власник газового револьвера іноземного виробництва НОМЕР_1 перебуває ОСОБА_6, мешканець с. Макове. Відповідно до книги обліку власників дозвіл на право зберігання та носіння газової зброї у нього закінчився ще 28.12.2002, згідно запису в картці-заяві особової справи-23.09.2003. Останній раз перевірка зазначеного власника за місцем проживання проводилася дільничним інспектором міліції 04.12.1998. Аналогічного характеру недоліки було виявлено в особових справах власників газових пістолетів гр. ОСОБА_7, мешканця с. Веселівка, дозвіл на право зберігання та носіння №5, термін дії до 14.01.2000 р., остання перевірка дільничним інспектором міліції проведена 22.03.1996, гр. ОСОБА_8, мешканця с. Крупське, дозвіл №16 термін дії до 31.02.2003 та інших. Всього, відповідно записів в книзі обліку, з 106 власників газової зброї на теперішній час не пройшли перереєстрацію 94. Аналогічні недоліки також виявлено і під час перевірки обліків власників мисливської гладкоствольної зброї. Відповідно до відміток в книзі обліку власників мисливської гладкоствольної зброї термін дії дозволів закінчився у 316 громадян із 738 власників.

Враховуючи, що позивач на посаді інспектора ДС перебуває з 04.06.2013 року, відтак не може мати відношення до вказаних вище порушень. Що ж стосується не перереєстрації 94 власників газової, а також 316 власників мисливської гладкоствольної зброї, то суд зазначає, що службовим розслідуванням не конкретизовано зазначені порушення, відтак не встановлено, за який саме період вони виникли.

При цьому, судом також враховано, що відповідачем не надано доказів, а представником відповідача у судовому засіданні не спростовано той факт, що службова документація особою, що перебувала на посаді інспектора ДС до призначення позивача (до 04.06.2013 р.), останній не була передана.

Щодо неналежного оформлення та ведення Книги обліку власників мисливської вогнепальної зброї, то позивач пояснила, що дійсно в її оформленні наявні порушення Інструкції №622, натомість, після призначення на посаду інспектора дозвільної системи вона поступово усувала вказані порушення, але на неї були покладені ще й обов'язки з ведення адміністративної практики, інспектора з охорони громадського порядку, що позбавило її можливості направити всі зусилля на усунення вказаних недоліків.

Суд погоджується з цим та зазначає, що поряд з виконанням функціональних обов'язків за напрямком дозвільної системи за позивачем наказом Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області від 12.09.2014 р. №242 "Про призначення відповідального за ОГП Кіровоградського РВ УМВС України в області" та від 12.09.2014 р. № 243 "Про призначення відповідального за ведення адміністративно-штрафної діяльності Кіровоградського РВ УМВС України в області" було закріплено ОСОБА_2 відповідальною за охороною громадського порядку та за веденням адміністративно-штрафної практики Кіровоградського РВ УМВС України в області (а.с.144-145).

Вказане також підтверджено допитаними у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_12 - начальник громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС України в області, ОСОБА_13 - дільничний інспектор Кіровоградського РВ та Сердюком Олександром Вікторовичем - о/у сектору карного розшуку Кіровоградського РВ.

При цьому, суд не бере до уваги доводи представника відповідача (а.с.140-141) в частині того, що виконання вказаних вище обов'язків по веденню адміністративно-штрафної діяльності та охорони громадського порядку під час проведення масових заходів являє собою невеликий об'єм роботи, чим фактично не відволікає службову особу від основних функцій, оскільки такі доводи є суто внутрішнім переконанням представника та не підтверджені жодним доказом. Суд також звертає увагу на те, що в ході службового розслідування та обрання позивачу виду дисциплінарного стягнення не були враховані зазначені обставини, що на думку суду мають важливе значення при встановлені обставин, за яких скоєно дисциплінарний проступок.

Крім того, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що факт порушення позивачем деяких вимог Інструкції №622, зокрема п.6.2, 6.3, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, проте суд вважає, що характер та тяжкість вчиненого проступку не відповідає тяжкості застосованого дисциплінарного стягнення.

До того ж, суд зазначає, що відповідно до п.48 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, атестація осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу проводиться на кожній із займаних посад через чотири роки, а також при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу посаду і звільненні з органів внутрішніх справ, якщо переміщення по службі або звільнення провадиться по закінченні року з дня останньої атестації, а у виняткових випадках незалежно від цього строку.

Порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України регламентований відповідною Інструкцією, затвердженою наказом МВС України №181 від 22.03.2005р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.05.2005р. №559/10839 (надалі - Інструкція про порядок проведення атестування особового складу ОВС).

Згідно з п.3.1 Інструкції про порядок проведення атестування особового складу ОВС атестаційні листи на підлеглих складають безпосередні начальники. Начальники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: ознайомитись з вимогами цієї Інструкції; проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники роботи працівника; вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до інших центральних органів виконавчої влади із залишенням у кадрах МВС України; провести бесіду з працівником, який атестується, з питань проходження ним служби, підвищення рівня професійних та спеціальних знань, дати необхідні поради та рекомендації стосовно поліпшення особистої підготовки і стану справ на дорученій ділянці роботи; ознайомитися з висновком військово-лікарської комісії на працівника, який атестується; на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей працівника, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною у додатку 1 до цієї Інструкції; ознайомити працівника, який атестується, зі змістом атестаційного листа.

З дослідженого в судовому засіданні атестаційного листа, вбачається, що його зміст суперечливий, оскільки в ньому зазначено, що за час служби в ОВС ОСОБА_2 зарекомендувала себе позитивно, свої функціональні обов'язки намагається виконувати в повному обсязі, в роботі з документами охайна. На належному рівні ставиться до виконання поставлених перед нею завдань, має достатній рівень теоретичної та практичної підготовки по займаній посаді, з відповідальністю ставиться до виконання своїх службових обов'язків і т.і. Тобто, позивачу надано позитивну характеристику, разом з тим, у висновку безпосереднього начальника зазначено, що займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню з посади (а.с.24-25)

Згідно ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Також у відповідності до п.24 Положення у разі незаконного звільнення особи рядового, начальницького складу органу внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

За правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 21 травня 2014 р. (справа №6-33цс14), яка в силу ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України, звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині 1 статті 235 та статті 240-1 КЗпП України, а відтак, встановивши, що звільнення позивача відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі.

Відтак, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем при винесенні наказу від 22.12.2014 р. №1319 "Про неналежне виконання службових обов'язків працівником дозвільної системи Кіровоградського РВ УМВС в Кіровоградській області та покарання винного" не дотримано вимог статті 14 Дисциплінарного статуту, якою зокрема передбачено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Також, відповідачем не було враховано той факт, що за час проходження служби в ОВС позивачка заохочувалась п'ять разів, а до дисциплінарної відповідальності притягнута двічі в частині оголошення усного зауваження (а.с.115).

Водночас, позивачка у судовому засіданні не заперечувала щодо наявності ряду недоліків ведення службової документації по дозвільній системі.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що накази УМВС України в Кіровоградській області від 22.12.2014 року № 1319 "Про неналежне виконання службових обов'язків працівником Кіровоградського РВ УМВС в Кіровоградській області та покарання винного" та від 13.01.2015 р. № 9 о/с дск є такими, що винесені необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, а позивача слід поновити на посаді інспектора дозвільної системи Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області.

Окрім цього, відповідачем при прийнятті наказу від 20.01.2015 р. №20 о/с дск згідно якого позивача призначено на посаду оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей кримінальної міліції Устинівського РВ УМВС України з 20.01.2015 р. (а.с.83) також не були враховані приписи Основного Закону України, де передбачено, що Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності та захист від незаконного звільнення (стаття 38 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про міліцію", Порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначає Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114 (далі по тексту - Положення)

Поряд з цим, на думку суду, в частині правовідносин, неврегульованих Положенням, обґрунтованим буде застосування загальних правових норм Кодексу законів про працю України, який в силу статті 1 регулює трудові відносини всіх працівників.

Зазначена позиція узгоджується з принципом законності при здійсненні адміністративного судочинства, а саме ч.7 ст.9 КАС України встановлює, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Суд вважає, що відсутність у Положенні про проходження служби правових норм з регулювання деяких правовідносин, які виникають у сфері проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, зокрема, щодо дотримання гарантій працівника при переведенні на роботу в іншу місцевість, не може бути підставою для обмеження прав осіб, які перебувають у кадрах МВС України.

Досліджуючи правомірність наказу від 20 січня 2015 року №20 о/с дск про призначення позивача о/у кримінальної міліції у справах дітей кримінальної міліції Устинівського районного відділу УМВС України в області, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 32 КЗпП України визначено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Так, призначення позивача о/у кримінальної міліції у справах дітей кримінальної міліції Устинівського РВ УМВС України в області фактично є переведенням на роботу в іншу місцевість, що потребує згоди позивача, як працівника.

У пункті 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника.

Таким чином, законодавець визначив, що переміщення працівника на вищі, нижчі та рівнозначні посади за новою спеціальністю або в іншу місцевість - це переведення на іншу роботу, яке можливе тільки за згодою працівника наданою в письмовій формі (рапорті), з врахуванням набутого досвіду, рівня його кваліфікації та виконання роботи по попередній посаді.

Разом з тим, відповідач не надав суду доказів того, що позивач надала згоду стосовно призначення її на іншу посаду та переведення її на роботу в іншу місцевість. Натомість, згідно протоколу засідання кадрової комісії УМВС України в Кіровоградській області від 20.01.2015 р. №3 (а.с.87) вбачається, що рішення щодо переведення на роботу в іншу місцевість прийнято без присутності позивача, а відтак, без її згоди, що суперечить статті 32 КЗпП України.

При цьому, суд також враховує норми пункту 21 Положення, відповідно до якого особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників, однак, звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що призначення позивача на посаду в Устинівський РВ УМВС України в області викликано саме інтересами служби. Крім того, в будь-якому випадку, при переведенні на роботу в іншу місцевість працівникові мають бути забезпечені відповідні гарантії та компенсації.

Так, частина 1 статті 120 КЗпП України встановлює, що працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з переведенням, прийняттям або направленням на роботу в іншу місцевість.

Як зазначила позивач, вона перебуває у шлюбі та є матір'ю трьох малолітніх дітей 2004, 2008 та 2010 років народження. Їх сім'я є багатодітною відповідно до законодавства, про що видане відповідне посвідчення. При цьому, призначаючи на посаду в іншу місцевість відповідачем не враховані вказані обставини. А тому суд дійшов висновку, що спірний наказ від 20.01.2015 р. №20 о/с дск грубо порушує право позивача на працю, а тому винесений не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Отже, на підставі аналізу встановлених обставин та правовідносин, що їм відповідають, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, підтверджені належними та допустимими доказами, та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 22 грудня 2014 року №1319 "Про неналежне виконання службових обов'язків працівником дозвільної системи Кіровоградського РВ УМВС в області та покарання винного", в частині звільнення ОСОБА_2 з посади інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області та зменшення на 5% від суми, яка буде нарахована, грошової премії.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 13 січня 2015 року №9 о/с дск в частині звільнення ОСОБА_2 з посади інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 20 січня 2015 року №20 о/с дск в частині призначення ОСОБА_2 оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей кримінальної міліції Устинівського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області.

Поновити ОСОБА_2 на посаді інспектора дозвільної системи міліції громадської безпеки Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області з 14 січня 2015 року.

Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді підлягає негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду в повному обсязі складена 17 березня 2015 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Т.М.Кармазина