Справа № 815/5538/14
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5538/14

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

при секретарі - Іленко В.В.,

за участі сторін:

позивач - представник Пашаєв Г.В.

позивач в особі - не з'явився,

відповідач - представник Поперечний Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Заступника прокурора Одеської області та Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів в м.Київі на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року, у справі за позовом Прокурора Солом'янського району м.Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів в м.Києві до Приватного підприємства Торговий дім "Каштан" про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурором Солом'янського району м.Києва в інтересах ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів в м.Києві подано до суду позов, у якому заявлено вимоги до ПП Торговий дім "Каштан", про стягнення з останнього податкової заборгованості зі сплати орендної плати за землю, у розмірі 97138,66 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2014 року - в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням прокурором та податковим органом подано апеляційні скарги з яких вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Вимоги апеляційних скарг обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам у справі, так як у 2001 році відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки з Київською міською радою та у 2014 році ним не сплачено відповідну суму орендної плати, що й призвело до утворення вищевказаної заборгованості, а оскільки заборгованість добровільно не погашено - це є підставою для її стягнення у примусовому порядку.

Позивачем надано заперечення на апеляційні скарги, у яких зазначено, що у підприємства відсутній обов'язок щодо сплати орендної плати за землю, оскільки у 2006 році ним продано споруду, яка розміщена на даній земельній ділянці, іншому підприємству, а відтак право користування земельною ділянкою у орендаря припинилось.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.12.2001 року між відповідачем та Київською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки за адресою: м.Київ, вул.Індустріальна, 46-Б, площею 0,2500 га, для будівництва та експлуатації торговельно-побутового комплексу, строком на 15 років.

Після закінчення будівництва та введення будівлі в експлуатацію відповідачем, 11.01.2006 року, продано дану будівлю торговельно-побутового комплексу ТОВ "ЕЛЛЕРОН", і з того часу відповідачем фактично припинено користування земельною ділянкою, на якій розміщена ця споруда. В подальшому право власності на вказану будівлю перейшло до ПрАТ "ЄВРОПОРТ", яка на теперешній час використовує вказану земельну ділянку у своїй господарській діяльності та сплачує за неї земельний податок.

Через відсутність згоди Київської міської ради на розірвання вищевказаного договору оренди, відповідачем з січня 2006 року по лютий 2014 року, сплачено орендну плату, а в березні 2014 року відповідачем припинено дані виплати. У листопаді 2014 року відповідачем подано до податкового органу уточнюючу декларацію з плати за землю, у якій виключено суму орендної плати, сплачену за січень-лютий 2014 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2014 року (яке вступило в законну силу 17.06.2014 року), по справі №910/4566/14, вищевказаний договір оренди земельної ділянки - розірвано.

За період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року, у відповідача утворилась заборгованість з орендної плати за землю, у розмірі 97138,66 грн.

При цьому на адресу підприємства направлено відповідну податкову вимогу, яку ним отримано та у встановленому законом порядку не оскаржено і заборгованість добровільно не погашено, що й стало підставою для звернення прокурора до суду, для її стягнення у примусовому порядку.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необґрунтованості позовних вимог, оскільки фактично дана земельна ділянка перебуває у користуванні іншого підприємства, а відтак у відповідача відсутній обов'язок сплачувати орендну плату за договором, з чим не погоджуються судова колегія, з огляду на наступне.

Згідно з п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України - платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України - платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.59.1, 59.5 ст.59 ПК України - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України - платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Згідно з п.287.3 ст.287 ПК України - податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 50.1. ст. 50 Податкового кодексу України - у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Частинами 1, 2 ст.125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Статтею 126 цього ж Кодексу передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно з ч.3 ст.653 Цивільного кодексу України - якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Судовою колегією встановлено, що 25.12.2001 року між відповідачем та Київською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки за адресою: м.Київ, вул.Індустріальна, 46-Б, площею 0,2500 га, для будівництва та експлуатації торговельно-побутового комплексу, строком на 15 років.

У 2006 році відповідачем продано будівлю, яка розміщена на орендованій земельній ділянці, та на теперішній час власником споруди є ПрАТ "ЄВРОПОРТ", якою не укладено нового договору оренди з Київською міською радою.

Протягом 2006-2013 років та у січні-лютому 2014 року, відповідачем сплачено орендну плату, яку визначену вищевказаним договором та лише у червні 2014 року, рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2014 року (яке вступило в законну силу 17.06.2014 року), по справі №910/4566/14, даний договір оренди земельної ділянки - розірвано.

При цьому сплачені підприємством суми орендної плати за січень-лютий 2014 року, відкликані відповідачем, шляхом подання уточнюючої декларації до податкового органу та жодних доказів відмови у прийнятті даної уточнюючої декларації судом не зібрано.

На адресу підприємства направлено відповідну податкову вимогу про сплату заборгованості, яку ним отримано у травні 2014 року (а.с.17) та у встановленому законом порядку не оскаржено і заборгованість добровільно не сплачено.

За період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року, у відповідача утворилась заборгованість з орендної плати за землю, у розмірі 97138,66 грн.

У відкритому судовому засіданні, 03.03.2015 року, представником підприємства також вказано про вірний арифметичний розрахунок вказаної заборгованості.

За результатом встановлених обставин колегія суддів приходить до висновку, що платником орендної плати є особа, яка володіє відповідним речовим правом на земельну ділянку (в даному випадку правом користування), у зв'язку з чим обов'язок особи сплачувати відповідну суму орендної плати виникає з моменту виникнення права на землю та припиняється з дня фактичного припинення такого права, що в даному випадку є розірвання договору оренди.

При цьому після фактичного припинення користування орендованою земельною ділянкою, підприємство мало право вчинити відповідні юридичні дії, спрямовані на розірвання договору оренди, що ним не зроблено протягом 2006-2013 років та вчинено лише у червні 2014 року.

Таким чином, наявність дійсного договору оренди земельної ділянки є підставою для сплати визначеної ним суми орендної плати, що зумовлено такою ознакою будь-якого договору, як обов'язковість його виконання.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивачем не сплачено відповідну суму орендної плати за земельну ділянку, то це є підставою для її стягнення у примусовому порядку.

Такої правової позиції додержується й Вищий адміністративний суд України у своєму рішенні від 01.10.2014 року, по справі №К/800/34999/14.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що після отримання податкової вимоги, якою визначено заборгованість підприємства, останнє не скористалось своїм правом на його оскарження у встановленому законом порядку, що також вказує на правомірність нарахованої заборгованості.

Посилання відповідача на те, що новим власником будівлі та фактичним землекористувачем - ПрАТ "ЄВРОПОРТ", у 2014 році сплачено земельний податок за цю ж земельну ділянку (у значно меншому розмірі ані ж зобов'язаний сплачувати відповідач за договором оренди) (а.с.81) - не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки сплата однією особою земельного податку у визначеному законом розмірі, не звільняє сторону за договором виконувати свої зобов'язання зі сплати орендної плати.

Разом з тим не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення вказаної заборгованості з усіх розрахункових рахунків підприємства, відкритих у банках, оскільки позивачами не надано конкретного переліку таких рахунків із зазначенням відповідних реквізитів. До того ж стягнення судом вищевказаних коштів є належним способом захисту порушених прав позивачів, а питання визначення тих чи інших рахунків та можливість стягнення з них коштів - вирішується державним виконавцем під час виконання даного судового рішення.

Оскільки позивачі є суб'єктами владних повноважень, то на підставі ч.4 ст.94 КАС України - з відповідача судові витрати не стягуються.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Заступника прокурора Одеської області та Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів в м.Київі - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року - скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою позов Прокурора Солом'янського району м.Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів в м.Києві до Приватного підприємства Торговий дім "Каштан" про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства Торговий дім "Каштан" податкову заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку, у розмірі 97138,66 гривень (дев'яносто сім тисяч сто тридцять вісім гривень шістдесят шість копійок), на користь бюджету - код платежу - 13050200, р/р №0010 відкритий в УДКСУ у Солом'янському районі м.Києва, банк отримувача ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку 820019.

В іншій частині - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 10 березня 2015 року.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Вступна та резолютивна частини)

03 березня 2015 року м.Одеса Справа №815/5538/14

Категорія: 9.2.1 Головуючий І інстанції: Андрухів В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

при секретарі - Іленко В.В.,

за участі сторін:

позивач - представник Пашаєв Г.В.

позивач в особі - не з'явився,

відповідач - представник Поперечний Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Заступника прокурора Одеської області та Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів в м.Київі на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року, у справі за позовом Прокурора Солом'янського району м.Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів в м.Києві до Приватного підприємства Торговий дім "Каштан" про стягнення податкового боргу,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Заступника прокурора Одеської області та Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів в м.Київі - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року - скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою позов Прокурора Солом'янського району м.Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів в м.Києві до Приватного підприємства Торговий дім "Каштан" про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства Торговий дім "Каштан" податкову заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку, у розмірі 97138,66 гривень (дев'яносто сім тисяч сто тридцять вісім гривень шістдесят шість копійок), на користь бюджету - код платежу - 13050200, р/р №0010 відкритий в УДКСУ у Солом'янському районі м.Києва, банк отримувача ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку 820019.

В іншій частині - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло