Справа № 2а-0370/2797/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 р. Справа № 876/10667/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 22 липня 2013 року про відмову у роз'ясненні судового рішення у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ягодинської митниці, Головного управління Державного казначейства України у Волинській області про скасування рішення, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07.11.2011 року, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду від 30.10.2012 року, позов ФОП ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Ягодинської митниці про визначення митної вартості товару від 18.04.2011 року № 205000017/2011/600109/1; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 18.04.2011 року № 205000017/1/00962; стягнуто з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_1 надмірно сплачені митні платежі в розмірі 7068,32 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 77,48 грн.

Державна казначейська служба України, яка є правонаступником Державного казначейства України, подала до суду першої інстанції заяву, якою просила суд роз`яснити зазначену постанову, а саме за рахунок якого коду доходів бюджету можливо виконати постанову в частині стягнення на користь ФОП ОСОБА_1 223,42 грн. - різниці між сумою надмірно сплаченого податку на додану вартість, перерахованою на користь позивача Державною казначейською службою України, та сумою, встановленою судом.

Заяву обґрунтовувала тим, що визначену постановою суду суму 7068,32 грн. Державна казначейська служба України перерахувати не має можливості, оскільки вона містить у собі як надмірно сплачене мито, так і надмірно сплачений податок на додану вартість, проте, виходячи з постанови відсутнє чітке розмежування, яка сума мита та податку на додану вартість зараховувалась на бюджетні рахунки. Різниця між сумою, визначеною судовим рішенням, та сумою, підтвердженою Ягодинською митницею, становить 223,42 грн. При цьому, Державна казначейська служба України не має повноважень самостійно тлумачити судові рішення.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22 липня 2013 року у задоволення заяви відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що у заяві про роз'яснення рішення суду фактично ставиться питання про роз'яснення порядку виконання цього рішення, що не є тотожним роз'ясненню самого судового рішення. При цьому, на думку суду, постанова викладена чітко, зокрема, вказано, яку суму необхідно стягнути на користь позивача, і зміст судового рішення є зрозумілим.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржили заявник та Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області, вважають, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а також не встановив всіх обставин, що мають значення для вирішення питання. Просять скасувати ухвалу та постановити нову, якою заяву задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначають ті ж підстави і обставини, що й на обґрунтування заяви, а також вказують, що незважаючи на зміст заяви і пояснення сторін у справі, суд першої інстанції не дослідив всіх фактів, наведених сторонами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як зазначено вище, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07.11.2011 року, зокрема, стягнуто з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_1 надмірно сплачені митні платежі в розмірі 7068,32 грн.

Із заяви Державної казначейської служби України вбачається, що заявник просить роз'яснити дане судове рішення з огляду на неможливість його виконання, а саме у зв'язку з відсутністю в судовому рішенні чіткого розмежування сум мита та сум податку на додану вартість, які відшкодовуються з різних кодів бюджетної класифікації.

Тобто, як правильно зазначив суд першої інстанції, Державна казначейська служба України просить роз'яснити порядок та спосіб (механізм) виконання постанови суду, а не саму постанову.

Однак встановлення порядку та способу виконання рішення суду, як підстава для роз'яснення судового рішення, положеннями ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачена, а тому не може бути підставою для його роз'яснення.

Також колегія суддів звертає увагу заявника на те, що питання зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення регулюється норами ст. 263, а не ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, в апеляційній скарзі Державна казначейська служба України не наводить жодних доводів та мотивів в чому полягає помилковість чи необґрунтованість зазначеного висновку суду першої інстанції.

Одночасно колегія суддів зазначає, що, як вбачається з мотивувальної та резолютивної частин постанови Волинського окружного адміністративного суду від 07.11.2011 року, всі досліджені та встановлені судом обставини справи викладені чітко, зрозуміло і в достатньому обсязі.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області залишити без задоволення.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 22 липня 2013 року про відмову у роз'ясненні судового рішення у справі № 2а-2797/11/0370 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ягодинської митниці, Головного управління Державного казначейства України у Волинській області про скасування рішення, стягнення коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді О.О. Большакова

І. В. Глушко