Справа № К/9991/48572/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2015 р. м. Київ К/9991/48572/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2010р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, апеляційного суду Чернігівської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання перерахувати та виплатити 34504,38 грн незаконно відрахованої суми вихідної допомоги.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2010р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2011р., в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач працював суддею апеляційного суду Чернігівської області та був звільнений з посади з 26.04.2010р. у зв'язку із поданням заяви про відставку постановою Верховної Ради України від 15.04.2010р. №2137-VI. В зв'язку з цим, позивачу була виплачена вихідна допомога. Згідно довідки апеляційного суду Чернігівської області від 25.08.2010р. №7-37/57 з вихідної допомоги позивача утримано податок з доходів фізичних осіб у сумі 34504,38 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що утримання податку з доходів фізичних осіб з вихідної допомоги позивача здійснювалось на підставі спеціального закону про оподаткування - Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а не Закону України «Про статус суддів», який не відноситься до законів про оподаткування, а тому суд не вбачає в діях Державної судової адміністрації України та апеляційного суду Чернігівської області порушень законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про статус суддів», чинного на час виникнення спірних правовідносин, судді, який пішов у відставку, виплачується вихідна допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку за останньою посадою за ко жен повний рік роботи на посаді судді, але не менше шестимісячного заро бітку.

Згідно з підпунктом «д» пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», чинного на час виникнення спірних правовідносин, дохід із джерелом його походження з України - це будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахова ний на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України, у тому числі дохід у вигляді заробітної плати, нарахований (випла чений, наданий) унаслідок здійснення платником податку трудової діяльно сті на території України, від працедавця.

Пунктом 1.1 статті 1 цього Закону визначено, що для цілей цього Закону під терміном «заробітна плата» розуміються також інші заохочува льні та компенсаційні виплати або інші виплати та винагороди, які випла чуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Відповідно до підпункту 22.2 статті 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» у разі, якщо норми інших законів чи інших законо давчих актів, що містять правила оподаткування доходів (прибутків) фізич них осіб, суперечать нормам цього Закону, пріоритет мають норми цього Закону.

Проте Конституційний Суд України у Рішенні від 11.10.2005р. N8-рп/2005 зазначив наступне. Конституція України з метою забезпечення права громадян на судовий захист, здійснення правосуддя неупередженим судом закріпила правило, що незалежність суддів гарантується Конституцією і законами України. Гарантії, встановлені у законах України «Про статус суддів», «Про судоустрій України», мають конституційний зміст і разом з визначеними Основним Законом України складають єдину систему гарантій незалежності суддів.

Частиною третьою статті 11 Закону України «Про статус суддів» передбачено, що гарантії незалежності суддів, включаючи заходи їх правового захисту, матеріального і соціального забезпечення, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами України і Автономної Республіки Крим. Це положення кореспондується з частиною восьмою статті 14 Закону України «Про судоустрій України», згідно з якою при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.

Оскільки положення частини третьої статті 43 Закону України «Про статус суддів» були чинними до 01.01.2011р., а тому при виплаті суддям вихідної допомоги до зазначеної дати мали застосовуватись вимоги саме цієї норми, а не будь-яких інших законів, якими зменшувався рівень гарантій незалежності суддів.

Згідно статті 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені і повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування судових рішень, які прийняті з порушенням норм матеріального права та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 229, 230, 232, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2010р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2011р. у даній справі скасувати.

Позов задовольнити.

Зобов'язати Державну судову адміністрацію України перерахувати ОСОБА_1 34504,38 грн незаконно відрахованої суми вихідної допомоги.

Зобов'язати апеляційний суд Чернігівської області виплатити ОСОБА_1 34504,38 грн вихідної допомоги.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський