Справа № 820/1742/15
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

820/1742/15

Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 березня 2015 р. № 820/1742/15

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Лук'яненко М.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відділом державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області не зазначено жодної передбаченої законом підстави при прийнятті постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом виданим Харківським окружним адміністративним судом № 2а-5008/12/2070 від 11.05.2012 року. На думку, позивача оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач, в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Постановою відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області ВП №46166496 від 26.01.2015 року відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання за виконавчим листом № 2а-5008/12/2070 від 25.06.2012 року, виданим Харківським окружним адміністративним судом (а.с. 6 зі зворотного боку) на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Відмову у відкритті виконавчого провадження відповідач мотивує тим, що п.95.3 ст. 95 Податкового кодексу України встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу. Органами стягнення за такими рішеннями, які здійснюють процедуру їх виконання, є контролюючі органи в розумінні Податкового кодексу України. Механізм виконання судових рішень про стягнення у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки України в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22. Таким чином, орган державної виконавчої служби до процедури примусового виконання рішень суду щодо стягнення податкового боргу з юридичних осіб не залучається, тому що ця процедура є самостійною та регулюється окремими нормами, а саме: Податковим кодексом України, а не законодавством про виконавче провадження.

Дослідивши зібрані докази по справі, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно статті 2 Закону, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Приписами статті 8 Закону встановлено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 17 Закону, відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до положень п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно до п.95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

При цьому приписами п.95.4 вищевказаної статті визначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що стягнення коштів з боржника провадиться органами податкової інспекції за умови стягнення податкового боргу з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Як встановлено судом з постанови Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2012 року та виконавчого листа виданого судом 25.06.2012 року, позивачем стягується заборгованість з відповідача на користь державного бюджету України.

А отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку у позивача, як органу податкової служби відсутні повноваження щодо стягнення коштів з боржника на користь Державного бюджету України.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, відповідач приймаючи оскаржувану постанову ВП №46166496 від 26.01.2015 року передчасно дійшов висновку про відсутність законних підстав для відкриття виконавчого провадження. А тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання незаконною постанови відповідача ВП № 46166496 від 26.01.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, суд зазначає, що вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки поглинається вимогою про скасування оскаржуваної постанови, крім того, з урахуванням приписів ч.3 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України саме скасування оскаржуваної постанови ВП № 46166496 від 26.01.2015 року є тим засобом захисту, який гарантуватиме захист прав позивача.

Поряд із цим, суд зазначає, що відповідно до ст. 11, 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи положення ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, для повного захист прав, свобод та інтересів позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа від 11.05.2012 року по адміністративній справі №2а-5008/12/2070 з урахуванням обставин скасування постанови "Про відмову у відкритті виконавчого провадження" від 26.01.2015 року.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області в частині позовних вимог про визнання дій відповідача щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавче провадження ВП № 46166496 від 26.01.2015 року неправомірними; скасування постанови відповідача ВП № 46166496 від 26.01.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження; зобов'язання відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа від 11.05.2012 року по адміністративній справі №2а-5008/12/2070 з урахуванням обставин скасування постанови "Про відмову у відкритті виконавчого провадження" від 26.01.2015 року. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавче провадження ВП № 46166496 від 26.01.2015 року неправомірними.

Скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області ВП № 46166496 від 26.01.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа від 11.05.2012 року по адміністративній справі №2а-5008/12/2070 з урахуванням обставин скасування постанови "Про відмову у відкритті виконавчого провадження" від 26.01.2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя М.О. Лук'яненко