Справа № 2а-4102/11/0970
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Справа № 106141/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 січня 2012 року у справі за позовом військового прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі до Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" про стягнення заборгованості з відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

в с т а н о в и в:

Військовий прокурор Тернопільського гарнізону в інтересах держави в особі УПФ України в м. Тернополі 07.12.2011 року звернувся в суд з адміністративним позовом до ДП «Івано-Франківський військовий ліс промкомбінат», в якому просив стягнути заборгованість з відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 6 656,63 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 січня 2012 року позов задоволено. Стягнуто із Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" на користь управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі заборгованість з відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 6 656 (шість тисяч шістсот п'ятдесят шість) гривень 63 копійки.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ДП «Івано-Франківський військовий ліс промкомбінат» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що Тернопільське УВТК є структурним підрозділом ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», діє на підставі Положення про підрозділ і не є юридичною особою. Тернопільське УВТК здійснює свою діяльність на принципах госпрозрахунку, має розрахунковий рахунок в банку, круглу печатку та штамп і бланки із своєю назвою та емблемою. Також Тернопільське УВТК зареєстровано як страхувальник та самостійно здійснює перечислення страхових внесків, тому воно повинно нести відповідальність.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ДП "Івано-Франківський військовий лісопромисловий комбінат" є юридичною особою, зареєстроване виконкомом Івано-Франківської міської ради 22.06.1993 року, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій, виданою Головним управлінням статистики в Івано-Франківській області 25.01.2010 року за №03-1/03/1-27-109.

Тернопільське управління виробничо-технічної комплектації є відокремленим підрозділом відповідача. Даний структурний підрозділ зареєстрований як платник страхових внесків в управлінні Пенсійного фонду України в м. Тернополі та є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивач на адресу відповідача надсилав розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.10-15), згідно якого відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, здійснених у травні-жовтні 2011 року, по списку №2 в розмірі 6 656,63 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявність заборгованості відповідача перед УПФ України в м. Тернополі підтверджена розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, виданих УПФ України в м. Тернополі, розрахунком заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій, та іншими матеріалами справи, при цьому, відповідачем не надано суду доказів сплати цієї заборгованості. Оскільки суми заборгованості відповідачем добровільно не сплачено, такі підлягають стягненню в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-ІV (надалі - Закон №1058-ІV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ (надалі - Закон №1788-ХІІ). При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" відшкодуванню підлягають пенсії, призначені за пунктами "а", „б"-„з" статті 13 Закону №1788-ХІІ.

Крім того, статтею 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року №400/97-ВР (надалі - Закон №400/97-ВР) визначено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів „б" - „з" статті 13 Закону №1788-ХІІ до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного Фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року N21-1 (надалі - Інструкція).

Пунктом 6.1 Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону №1058-ІV у розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень вказаного Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону №1058-ІV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно із пунктом 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як видно з матеріалів справи, що ОСОБА_1, який досяг відповідного віку та отримав право на пільгову пенсію за відпрацьований у відповідача стаж призначено пенсію на пільгових умовах у відповідності до пункту "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", виплата та доставка якої здійснена позивачем по списку №2 ОСОБА_1 у травні-жовтні 2011 року в загальному розмірі 6 656,63 грн.

Вказана особа набула трудового стажу, що дає право призначення пенсії за віком на пільгових умовах під час роботи в Тернопільському управлінні виробничо-технічної комплектації Державного підприємства "Івано-Франківський військовий лісопромисловий комбінат". Тернопільське управління виробничо-технічної комплектації є структурним підрозділом Державного підприємства "Івано-Франківський військовий лісопромисловий комбінат" без права юридичної особи, а тому не може самостійно відповідати за своїми зобов'язаннями.

Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню понесених позивачем витрат на виплату і доставку у травні-жовтні 2011 року пільгової пенсії за списком №2 в розмірі 6 656,63 грн. (а.с.9).

Враховуючи наведене, а також те, що відповідачем доказів про сплату заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 6 656,63 грн. не подано, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 січня 2012 року у справі №2а-4102/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук