Справа № 520/14642/14-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

12 березня 2015 р. Справа № 520/14642/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Прохоров П.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, в якому просила визнати дії відповідача в частині відмови у призначенні (перерахунку) пенсії протиправними та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси провести перерахунок та виплатити пенсію державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням всіх складових заробітної плати, які включені до «Довідки про складові заробітної плати», починаючи з 01.11.2013 року.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси №206-С-01 року від 14.10.2014 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2013 року з урахуванням всіх виплат, на які нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, включаючи допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію, надбавку за вислугу років, та провести відповідні виплати з 01.11.2013 року.

В апеляційній скарзі, управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2014 року та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка, ОСОБА_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, отримуючи пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується копією рішення вказаного органу №206/С-01 від 14.10.2014 року.

В жовтні 2014 року, позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеса з заявою про перерахування їй пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням всіх належних виплат. У такій заяві позивач, як на обґрунтування своїх вимог вказував відповідачу на наявну серед матеріалів пенсійної справи довідку «Про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», що видана Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради (від 31.10.2013 року, №115-Б).

Названа довідка містить відомості про інші виплати (матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація) та застереження про те, що на них нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За результатами розгляду вказаної заяви про проведення перерахунку пенсії 14.10.2014 року відповідачем було надано Відмову у задоволенні такої заяви №206/С-01, з тих мотивів, що на думку УПФУ у Київському районі відповідно до ст. 33 Закону України «Про Державну службу» виплати (матеріальна допомога, індексація та інші виплати) не входять до складу зарплати державних службовців.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з вище вказаними висновками суду першої інстанції та вважає, що при винесенні постанови про задоволення адміністративного позову судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи та застосовані норми матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно ч.2 ст.33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина 7 ст.33 Закону № 3723-ХІІ встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМУ від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Згідно частини 2 ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині 1 статті 1 Закону України від 24.03.1995 року «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин слід застосовувати спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», норми яких є загальними.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у рішенні прийнятому у справі № 21-430а11, яке відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було винесено обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій відповідача противоправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, з урахуванням «інших виплат».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: