Справа № 537/6580/14-а
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2015 рокум. ПолтаваСправа №537/6580/14-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кльопової І.Г.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Трунової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Укртрансінспекції у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до управління Укртрансінспекції у Полтавській області (надалі також відповідач) та з урахуванням заяви від 18.12.2014 просив визнати протиправною і скасувати постанову від 18.08.2014 №032511.

В обґрунтування позовних вимог посилався на протиправність та необґрунтованість спірної постанови, оскільки ним не допущено порушень вимог статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт". Стверджував, що висновки відповідача є надуманими, не підтверджені належними доказами та спростовуються поясненнями, викладеними у позовній заяві.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнала. У письмових запереченнях посилалась на правомірність та обґрунтованість оскарженої постанови, оскільки 27.07.2014 під час відповідної перевірки належного ОСОБА_1 транспортного засобу зафіксовано порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: водій транспортного засобу відмовився пред'явити для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, які передбачені законодавством, чим порушив вимоги статті 40 Закону України "Про автомобільний транспорт" (посвідчення водія). Також встановлено надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень без оформлення документів, перелік яких передбачено статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутня ліцензійна картка, не оформлений договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує сплату транспортних послуг, узгодження з ДАІ та УУТІ, страховий поліс водія від нещасних випадків на транспорті. Наголошувала, що результати перевірки відображено в акті №033205, водій з актом ознайомлений, від пояснень та підпису відмовився, про що зроблено відповідну відмітку. Крім того, зазначала, що позивача завчасно повідомлено про дату час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що свідчить повідомленням від 07.08.2014 за №2902/5/59-14. Позивач 18.08.2014 на засідання комісії не з'явився, жодних клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Таким чином, посилання позивача, викладені у позовній заяві, не відповідають дійсним обставинам та спростовуються наданими доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

26.07.2014 при проведенні рейдової перевірки, місце перевірки: Херсонська обл., а/д М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 203 км.+500 м., відповідно до завдання на перевірку від 21.07.2014 №002808, державними інспекторами управління Укратрансінпекції у Херсонській області перевірено транспортний засіб марки SETRA д.н.з. НОМЕР_1, який відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 /а.с. 51-53/.

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 26.07.2014 №033205 /а.с. 57/.

У вказаному акті зафіксовано порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, а саме - надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень без оформлення документів, перелік яких, передбачено статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" (відсутня ліцензійна картка, не оформлений договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує сплату транспортних послуг, узгодження з Державною автомобільною інспекцією та управлінням Укртрансінспекції, страховий поліс водія від нещасних випадків на транспорті) /а.с. 57/.

До акта перевірки внесено запис про те, що водій з актом перевірки ознайомлений, від підпису та письмових пояснень відмовився /а.с. 57/.

Матеріали перевірки передано до управління Укртрансінспекції у Полтавській області.

Відповідач 07.08.2014 за вих. №2902/5/59-14 рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслав позивачу повідомлення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт /а.с. 55/. Однак поштове відправлення повернулось до управління Укртрансінспекції у Полтавській області із зазначенням причин невручення "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 55, 55 - зворот/.

За результатами розгляду матеріалів перевірки відповідачем 18.08.2014 винесено постанову №032511 "Про застосування адміністративно-господарського штрафу" /а.с. 8/. Даною постановою позивача зобов'язано сплатити штраф в розмірі 1700 грн.

Листом від 19.08.2014 вих. №3001/5/59-14 відповідач надіслав позивачу примірник зазначеної постанови /а.с. 54/. Однак поштове відправлення повернулось до управління Укртрансінспекції у Полтавській області із зазначенням причин невручення "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 54 - зворот/.

Про прийняття відповідачем постанови від 18.08.2014 №032511 позивач дізнався 17.11.2014.

Не погодившись із зазначеною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності такого рішення, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дане рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, 26.07.2014 він знаходився за кермом транспортного засобу SETRA д.н.з. НОМЕР_1, що належить йому на праві власності. Під час зупинки транспортного засобу співробітниками управління Укртрансінспекції у Херсонській області в салоні автобуса знаходились, крім водія, шість осіб: дружина та донька позивача разом з друзями, яких ОСОБА_1 забрав з відпочинку у зв'язку з поломкою їхнього транспортного засобу. За твердженням позивача, він не надавав послуг з нерегулярних пасажирських перевезень, а лише перевозив своїх рідних та близьких. При цьому, позивач визнав, що на посту ДАІ його транспортний засіб було зупинено співробітниками Укртрансінспекції.

Оцінюючи наведені доводи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Правові засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначено Законом України "Про автомобільний транспорт".

За приписами статті 1 вказаного Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.

Позивачем до матеріалів справи надано копію договору, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов'язувався здійснити перевезення пасажирів в кількості 49 осіб автобусом SETRA S215HD д.н.з. НОМЕР_1 за маршрутом м. Залізний Порт - м. Кременчук /а.с. 59/.

Крім того, позивачем надано договір обов'язкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті (при нерегулярних перевезеннях) від 25.07.2014 №36/3648693/1706/14, укладеного між ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" та ФОП ОСОБА_1, предметом якого визначено страхування майнових інтересів, що не суперечать закону і пов'язані з життям та здоров'ям пасажирів транспортного засобу протягом поїздки під час нерегулярних пасажирських перевезень терміном дії з 00 год. 00 хв. 26.07.2014 до 24 год. 00 хв. 26.07.2014 /а.с. 58/. За вказаним договором позивач сплатив кошти в розмірі 52,43 грн, що підтверджено копією квитанції ПАТ "А-Банк" від 25.07.2014 №12283.899.1 /а.с. 60/.

Окрім того, як пояснила представник відповідача, зазначені вище документи пред'явлено ОСОБА_1 в ході проведення співробітниками управління Укртрансінспекції у Херсонській області рейдової перевірки транспортного засобу - автобус SETRA S215HD д.н.з. НОМЕР_1 /а.с. 56, 56 - зворот/.

Враховуючи наведені вище положення статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" та повідомлені позивачем і представником відповідача обставини справи, суд дійшов висновку, що 26.07.2014 мало місце надання позивачем, як автомобільним перевізником, послуг з нерегулярних пасажирських перевезень.

Твердження позивача про те, що у автобусі перебували його дружина, донька та друзі, а зазначені вище документи оформлено з метою здійснення перевезень у зв'язку з поломкою основного транспортного засобу не спростовують висновків перевірки.

Посилання позивача на начебто неправомірну поведінку інспектора управління Укртрансінспекції під час проведення перевірки суд вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують вини позивача.

За приписами частини першої статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України /частина четверта статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт"/.

Зі змісту акта перевірки від 26.07.2014 №033205 судом встановлено, що в ході проведення співробітниками управління Укртрансінспекції у Херсонській області рейдової перевірки транспортного засобу - автобус SETRA S215HD д.н.з. НОМЕР_1 водієм транспортного засобу - ОСОБА_1 не надано ліцензійну картку, договір із замовником перевезень (за твердженням представника відповідача - додаток до договору - інформаційний лист з переліком пасажирів), документ про оплату транспортних послуг, узгодження з ДАІ та УУТІ, страховий поліс водія від нещасних випадків на транспорті.

Позивач в судовому засіданні не заперечував, що ліцензійна картка, документ про оплату транспортних послуг, узгодження з ДАІ та УУТІ, страховий поліс водія від нещасних випадків на транспорті (під час перевезень у салоні автобуса перебував другий водій - ОСОБА_4, про що зазначено у позовній заяві) співробітникам управління Укртрансінспекції у Херсонській області не надавались.

Пунктом 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, визначено, що cправа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач 07.08.2014 за вих. №2902/5/59-14 рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслав позивачу повідомлення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт /а.с. 55/. Однак поштове відправлення повернулось до управління Укртрансінспекції у Полтавській області із зазначенням причин невручення "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 55 - зворот/.

Таким чином, відповідач вчинив залежні від нього дії з метою повідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до пункту 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Оскільки позивач не з'явився на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, матеріали перевірки від 26.07.2014 розглянуто без його участі.

Згідно з абзацом третім частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що позивач не надав на перевірку документи, перелік яких визначено статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", постановою управління Укртрансінспекції у Полтавській області до нього застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляду штрафу в розмірі 1700 грн.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивач не надав до суду належних доказів, якими було б підтверджено правомірність його позовних вимог та протиправність спірного рішення суб'єкта владних повноважень.

Разом з цим, наданими сторонами та дослідженими в ході судового розгляду справи письмовими доказами спростовано доводи позивача, покладені останнім в основу позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. А відтак, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем доказів сплати судового збору чи наявності підстав для звільнення від його сплати не надано. Оскільки у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 суд відмовив повністю, з позивача до Державного бюджету України необхідно стягнути мінімальну суму судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, що становить в розмірі 1827 грн.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Укртрансінспекції у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень на розрахунковий рахунок: 4002, код класифікації доходів бюджету: 22030001, одержувач коштів: УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області 22030001, код за , банк отримувача - ГУДКСУ у Полтавської області, код МФО банку 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2015 року.

Суддя О.О. Кукоба