Справа № 521/19930/14-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 р. Справа № 521/19930/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Поліщук І.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Градовського Ю.М.

Ступакової І.Г.

при секретарі Римар Д.В.

з участю: представника позивача Дацюк А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 05 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третіх осіб - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання протиправними дії військової частини з відмови військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 у видачі довідки про розмір грошового забезпечення з 23 жовтня 2011 року;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_1 надати довідку про розмір грошового забезпечення з 23 жовтня 2011 року.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 січня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 з відмови військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 у видачі довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з 23 жовтня 2011 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 довідку про розмір грошового забезпечення з 23 жовтня 2011 року ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі військової частини НОМЕР_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції встановив, що постановою Приморського районного суду міста Одеси від 22 жовтня 2012 року, що набрала законної сили 28 січня 2014 року, по справі №1522/9587/12, частково задоволено вимоги позивача та прийнято рішення, згідно з яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з порушення приписів частини 2 статті 51, частин 2, 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", пункту 2 Порядку проведення перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року, з відмови ОСОБА_1 у зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогою про надання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії у відповідності із постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 р. та у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням встановлених військовослужбовцям розвідувальних органів Міністерства оборони України надбавок, згідно пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням надбавок військовослужбовцям розвідувальних органів Міністерства оборони України встановлених пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року, починаючи з 23.10.2011 р. з врахуванням виплачених сум.»

За вказаною постановою Приморським районним судом міста Одеси видано виконавчий лист та 28 березня 2014 року відкрито виконавче провадження.

Через Одеський обласний військовий комісаріат до військової частини НОМЕР_2 , ГУПФУ в Одеській області, направлено запит щодо надання довідки про грошове забезпечення позивача.

Однак, військова частина НОМЕР_1 відмовила у видачі довідки про грошове забезпечення позивача посилаючись на те, що відсутні передбачені законом підстави для надання такої довідки.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з протиправності дії відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 257 КАС України встановлюється порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Так, вказаною статтею передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Звернення судових рішень в адміністративних справах до примусового виконання регулюється статтею 258 КАС України.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 9 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Вирішуючи питання про застосування способів захисту та відновлення прав позивача у даній справі, колегія суддів звертає увагу на той факт, що порушення відповідачем прав позивача на отримання довідки про грошове забезпечення позивача має місце.

Обґрунтовано суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи військової частини НОМЕР_1 про відсутність передбачених законом підстав для надання такої довідки, через те, що з моменту набрання чинності наказом Міністерства оборони України «Про затвердження переліку відповідних посад військовослужбовців підрозділів, на які покладалося здійснення розвідувальної діяльності до набрання чинності Законом України «Про розвідувальні органи України» №528 від 13.08.2012 року, що набрав чинності 31.08.2012 року, Кабінетом Міністрів України не приймалось рішень про зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, які мають право на пенсію за Законом України «Про розвідувальну діяльність», оскільки, як Інструкцією, так і Наказом №528, встановлено обов`язок військової частини НОМЕР_1 подавати, у разі потреби, до органів що призначають пенсії, довідки про розмір грошового забезпечення осіб з числа співробітників розвідувальних органів, з урахуванням положень ст. 21 Закону України «Про розвідувальні органи України», а, відмовою у наданні довідки про розмір грошового забезпечення позивача, військова частина НОМЕР_1 перешкоджає примусовому виконанню рішення суду ГУПФУ в Одеській області, що призводить до порушення ст. 124 Конституції України та ст. 14 КАС України, якими встановлена обов`язковість виконання судових рішень на території України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач у спірних відносинах діяв з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання таких дій протиправними та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 надати довідку про розмір грошового забезпечення з 23 жовтня 2011 року.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності прийнятих ним рішень.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 05 січня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В.Лук`янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.Г. Ступакова