Справа № 807/2916/14
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2015 рокум. Ужгород№ 807/2916/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Лумей В.Г.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2,

відповідача: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, представник - Яблонський О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 22 січня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 28 січня 2015 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, яким просить: визнати протиправним та скасувати наказ начальника УМВС України в Закарпатській області від 28 квітня 2014 року № 528 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УМВС України в Закарпатській області" в частині прийнятого рішення про його звільнення з органів внутрішніх справ; визнати протиправним та скасувати наказ начальника УМВС України в Закарпатській області від 27 травня 2014 року № 103 о/с в частині його звільнення з органів внутрішніх справ за ст. 64 п. "є" (за порушення дисципліни) та поновити його на займаній посаді оперуповноваженого відділу оперативних розробок управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в Закарпатській області.

Позов мотивовано тим, що позивач працював в органах внутрішніх справ з 2003 року. З червня 2013 року обіймав посаду оперуповноваженого УДСБЕЗ УМВС України Закарпатській області.

Наказом Управління УМВС України в Закарпатській області № 103 о/с від 27.05.2014р. "По особовому складу" його було звільнено з органів внутрішніх справ на підставі наказу начальника МВС України в Закарпатській області від 28 квітня 2014 року № 528 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УМВС України в Закарпатській області", за підпунктом "є" пункту 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Підставою для видання наказу став висновок по матеріалам службового розслідування, затвердженого начальником ГУМВС України у Закарпатській області, де зазначено, що позивач 26.04.2014р. грубо порушив транспортну дисципліну, що виразилася в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, зупинці у невстановленому місці, у вихідний день, тобто позаслужбовий час про що відповідно було складено протоколи про адміністративні правопорушення.

Позивач вважає, що інформація викладена у висновку за результатами службового розслідування не відповідає дійсності, Накази начальника Управління УМВС України в Закарпатській області винесені із порушенням Конституції України, Дисциплінарного статуту органу внутрішніх справ, є протиправними та підлягають скасуванню, а звільнення з органів внутрішніх справ є незаконним, безпідставним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з мотивів наведених у письмових запереченнях та просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в органах внутрішніх справ з 2003 року. З червня 2013 року обіймав посаду оперуповноваженого УДСБЕЗ УМВС України Закарпатській області.

Наказом від 28 квітня 2014 року № 528 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УМВС України в Закарпатській області" за грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України щодо неухильного дотримання законодавства, вимог наказу МВС України № 81-2007 та 90-2010 з питань дотримання службової та транспортної дисципліни, Правил дорожнього руху України оперуповноваженого відділу оперативних розробок УДСБЕЗ УМВС України в Закарпатській області капітана міліції ОСОБА_1 відповідно до п. 8 ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України було звільнено з органів внутрішніх справ за п. "є" ст. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України (а.с.24).

Наказом Управління УМВС України в Закарпатській області № 103 о/с від 27.05.2014р. "По особовому складу" відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України його було звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із поставленням на військовий облік) на підставі наказу начальника МВС України в Закарпатській області від 28 квітня 2014 року № 528 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УМВС України в Закарпатській області"(а.с.26).

Підставою для видання наказу став висновок по матеріалам службового розслідування за фактом порушення транспортної дисципліни (справа №66), затверджений начальником ГУМВС України у Закарпатській області, де зазначено, що позивач 26.04.2014р. грубо порушив транспортну дисципліну, що виразилася в одночасному керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, зупинці у невстановленому місці, у вихідний день, тобто позаслужбовий час про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення (а.с.59-84).

Наведені правовідносини регулюються Законом України "Про міліцію". Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІУ.

Пп. "є" п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ встановлено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 14. Закону України "Про державну службу" дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби.

Ст. 9 Закону України "Про державну службу" передбачено, що регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України. Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

До обов'язків особи, яка проводить службове розслідування належить складення висновку службового розслідування, подання його на розгляд та затвердження керівнику органів внутрішніх справ або його заступнику та ознайомлення із затвердженим висновком службового розслідування особи, стосовно якої воно проводилося, якщо це не суперечить вимогам дотримання державної або службової таємниці.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні, визначені Інструкцією про порядок службового розслідування в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013р. №230.

П. 5.1. цієї Інструкції службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Відповідно до п. 8.3. Інструкції в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про:

- наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками;

- умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього;

- вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено;

- наявність вини особи (осіб), обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Відповідно до ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ Дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Аналогічну позиції викладено ВАС України у Постанові від 22 січня 2013 року, справа № К/9991/82191/11 та у Постанові від 21 серпня 2014 року справа К/800/20979/14- (817/4204/13-а).

Згідно з п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61); обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч.3 ст.62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64).

Відповідно до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що службове розслідування проведено за фактом порушення транспортної дисципліни позивачем розпочато 26.04.2014р. та закінчено 28.04.2014р. тобто проведено за 2 дні, ґрунтується на однакових поясненнях осіб в упередженості яких є підставні сумніви та на підставі протоколів про адміністративні правопорушення за керування т/з без посвідчення водія та без реєстраційних документів (а.с.77), за порушення правил зупинки, зупинення автомобіля на пішохідному переході (а.с.78), керування т/з в стані алкогольного сп'яніння, які були направлені для вирішення до Ужгородського міськрайонного суду. По яких позивач взагалі притягнутий до відповідальності не був.

Крім того до матеріалів службового розслідування за фактом порушення транспортної дисципліни приєднано відмову від дачі пояснень, яку позивач підписав 26.04.2014р., що являлося вихідним днем (субота), Разом з цим, у подальшому бажав пояснити обставини ситуації та бути присутнім під час проведення перевірки. Однак, вже через день йому повідомили що це вже не є необхідним, оскільки винесено наказ про його звільнення, підставною якого є надрукований висновок службового розслідування за фактом порушення транспортної дисципліни позивачем, яким вказано застосувати до позивача найсуворіші заходи дисциплінарного стягнення - звільнення а службове розслідування з цього приводу припинено.

Станом на момент винесення рішення позивач не був притягнутий до адміністративної відповідальності по жодному складеному та наведеному вище протоколу. Не були підтверджені обставини, які б підтвердили що позивач здійснював саме рух на автомобілі, що нібито зачепив ногу пішохода що слугувало викликом працівників міліції та що залишив свій автомобіль на пішохідному переході.

Тобто всупереч п.8.3. Інструкції в описовій частині висновку службового розслідування не викладено умови дисциплінарного проступку, вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено та наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи та їх наслідками; а викладені обставини, які не знайшли свого підтвердження та матеріалами справи не доведені.

Додаткових пояснень від позивача не відбиралося. Пояснень стосовно короткої тривалості проведення службового розслідування не надавалася, можливість проведення службового розслідування на протязі одного місяця - строку передбаченого Інструкцією про порядок службового розслідування в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013р. №230 з метою повноти та об'єктивності встановлення обставин використана не була .

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт порушення позивачем дисципліни документально не доведений, мета службового розслідування проведеного за два дні не досягнута.

Відповідно Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України рішення про притягнення їх до дисциплінарної відповідальності приймаються тільки після встановлення їх винності або невинності у відповідності із законом, якщо цими працівниками не допущено порушень, за які можуть бути застосовані міри, передбачені дисциплінарним Статутом органів внутрішніх справ.

Службове розслідування відносно позивача проводилось за фактом порушення саме транспортної дисципліни (справа №66), а не з метою з'ясування обставин дисциплінарного проступку особою начальницького складу, як зазначає представник відповідача.

При цьому, встановивши в ході службового розслідування порушення службової дисципліни працівниками УМВС України в Закарпатській області, у висновку службового розслідування не зазначено, які саме дії позивача є на його думку порушенням службової дисципліни та призвели до порушення норм Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Згідно приписів встановлених п.п. 4, 5, 6 ч.3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкти владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Враховуючи наведене, позивач підлягає поновленню на займаній посаді оперуповноваженого відділу оперативних розробок управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в Закарпатській області.

Відповідно до положень, закріплених ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, в тому числі, на спори з приводу проходження публічної служби, якою є, зокрема, військова служба.

Згідно з вимогами ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 КАС України.

ч.2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності судового рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності прийнятих ним наказів.

Відповідно до вимог ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Положення ст.19 Конституції України закріплене у ст.9 КАС України, яка передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.3 ст.9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Оскільки позивач ознайомився з оскаржуваним наказом від 27 травня 2014 року № 103 о/с тільки 07.08.2014 року, а позов до суду відправлено поштовим зв'язком 07.09.2014 року (а.с.12), то суд вважає, що строк звернення до адміністративного суду позивачем не пропущено.

Зважаючи на вищевикладене, виходячи із заявлених позовних вимог, наявних у матеріалах справи доказів, на підставі аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст., 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі - задовольнити.

1. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника УМВС України в Закарпатській області від 28 квітня 2014 року № 528 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УМВС України в Закарпатській області" в частині прийнятого рішення про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника УМВС України в Закарпатській області від 27 травня 2014 року № 103 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за ст. 64 п. "є" (за порушення дисципліни).

3. Допустити до негайного виконання Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді оперуповноваженого відділу оперативних розробок управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в Закарпратській області.

4. У відповідності до ч.1 ст.267 КАС України зобов'язати відповідача подати суду до 20.02.2015р.- звіт про виконання судового рішення.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

СуддяП.П. Микуляк