Справа № 2а-372/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Справа № 6928/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 4.04.2013 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_2, про визнання висновку нечинним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_2, про визнання висновку нечинним та скасування розпорядження.

Позивач просив визнати нечинним висновок міжвідомчої комісії Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради - протокол № 16 від 11.05.2010 року та скасувати розпорядження відповідача № 346 від 13.05.2010 року.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 4.04.2013 року позивачу в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1, який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В апеляційній скарзі зазначає, що реконструкція балкону дійсно була самовільною, однак при цьому не було порушено жодних будівельних, санітарних, протипожежних та інших норм і правил, а також інтересів інших осіб, тому відсутні підстави для часткового демонтажу балкону. Висновки суду про те, що розширення балкону створили перешкоди та незручності у користуванні квартирою АДРЕСА_4 є безпідставними, оскільки згідно інсоляційного висновку щодо впливу балкону на помешкання ОСОБА_2, квартира № 42 забезпечена інсоляцією на час рівнодення тривалістю 10 год., що у кілька разів перевищує норматив.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що відповідно до протоколу міжвідомчої комісії Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 16 від 11.05.2010 року, комісія, заслухавши інформацію ЛКП «Богданівка» про заперечення мешканки кв. АДРЕСА_4 вирішила демонтувати самочинно розширений балкон АДРЕСА_2.

Згідно розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 346 від 13.05.2010 року про самочинне будівництво гр. ОСОБА_1, зобов'язано ОСОБА_1, власника АДРЕСА_2, в термін до 1.07.2010 року демонтувати самочинно розширений балкон та привести його планування до попередніх розмірів 0,85х3,00 м.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що висновок та розпорядження відповідача про демонтаж балкону в АДРЕСА_2 є правомірними, оскільки розширення балкону позивачем проведено самовільно без погодження з відповідними органами та службами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 3 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Згідно ст.152 Житлового кодексу України, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до п. 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року № 927/11207 (надалі - Правила), переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків (п. 1.4.3 Правил).

Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку (п. 1.4.6 Правил).

Таким чином, п. 1.4.6 Правил передбачено зобов'язання власника жилого приміщення, що допустив самовільне переобладнання або перепланування, яке призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Як видно з матеріалів справи, позивачем розширено балкон АДРЕСА_2 з порушенням встановленого законом порядку, без належного дозволу та рішення відповідних органів (дозволів відповідних управлінь та служб, висновку міжвідомчої комісії, розпорядження адміністрації), тобто самовільно, що не заперечується самим ОСОБА_1

Проект приведення на відповідність нормативним вимогам та правилам здійсненої прибудови балкону до АДРЕСА_2 від 2008 року, технічні висновки за результатами обстеження АДРЕСА_2, які долучені позивачем до матеріалів справи для обґрунтування позовних вимог, не дають права на початок виконання будівельних робіт, без погодження документації на реконструкцію квартири у встановленому порядку з управлінням архітектури та без отримання дозволу на виконання будівельних робіт від інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Листи відповідача, на які посилається ОСОБА_1 в позовній заяві та апеляційній скарзі, не були підставою для здійснення прибудови балкону, оскільки такими листами позивачу не надався дозвіл на відповідну реконструкцію.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що здійснення відповідачем прибудови балкону до АДРЕСА_3 призвело до створення перешкод та незручностей у користуванні кв. 42 у цьому ж будинку її мешканкою ОСОБА_2, яка звернулася з відповідною заявою на адресу відповідача.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною другою ст.383 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Враховуючи вищенаведене, реалізація власником квартири своїх прав обмежується правами власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та санітарно-технічними вимогами і правилами експлуатації будинку.

Оскільки позивачем самовільно здійснено розширення балкону АДРЕСА_2 без отримання відповідного дозволу, без погодження з власниками інших квартир багатоквартирного будинку, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що висновок міжвідомчої комісії Залізничної районної адміністрації м. Львова та розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 346 від 13.05.2010 року є законними, а позовні вимоги позивача про їх скасування - безпідставними.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції прийнята на підставі повно встановлених обставин справи, належної оцінки доказів, правильно застосованих нормах матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому не можуть бути підставою для її задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 4.04.2013 року в справі № 2а-372/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський