Справа № 815/5994/14
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5994/14

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Турецької І.О.

- Стас Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № Ф-307-25 від 01.10.2014 року про заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 42 540, 64 грн.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначив, що не погоджується з прийнятою відповідачем вимогою, вважає її такою, що надіслана йому з порушеннями вимог чинного законодавства України, а також за відсутності підстав, що обумовлюють нарахування штрафних санкцій, у зв'язку чим вимога підлягає скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

В судове засідання по розгляду апеляційної скарги сторони не з'явились, про дату, час і місце судового засідання були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не сповістили, тому, відповідно до ст.197 КАС України, колегія суддів розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.09.2014 року ФОП ОСОБА_3 до ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за серпень 2014 року, в якому платником податків самостійно визначено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 42 540,64 грн.

Оскільки у встановлені чинним законодавством строки підприємець не сплатив самостійно нараховані суми єдиного внеску до відповідного бюджету, податковим органом 01.10.2014 року винесено Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-307-25, яку сформовано в автоматичному режимі за допомогою ІС "Податковий блок".

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки зазначена в оскаржуваній вимозі сума недоїмки самостійно визначена позивачем у звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, ця сума є узгодженою, отже, підлягає сплаті.

Колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає правильним, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства доходів і зборів в Україні від 09.09.2013р. за №455, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 19.09.2013р. №1622/24154 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.1 Закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Пунктом 10 зазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абз.2 п. 1 ч.1 ст. 4 Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Статтею 6 Закону встановлено, що платник єдиного внеску, зокрема, зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.9 Закону обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (ч.7 ст.9 Закону).

В той же час, відповідно до ч.8 Закону та п. 4.3.6 Інструкції платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суми яких нараховується єдиний внесок.

Згідно ч.10 ст.9 Закону днем сплати єдиного внеску вважається:

1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів;

2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Відповідно до ст. 25 Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано до суду жодного доказу, який би підтверджував факт сплати самостійно нарахованого єдиного внеску за серпень 2014 року в сумі 42 540,64 грн.

Оскільки зазначена сума самостійно нарахована позивачем, вона є узгодженою, отже не може бути оскаржена платником, а відтак вимога податкового органу про її сплату є обгрунтованою.

При цьому посилання апелянта на положення ст.25 Закону щодо процедури узгодження суми недоїмки та порушення відповідачем цієї процедури, на думку колегії суддів, є необгрунтованими, оскількі зазначені положення Закону регулюють питання узгодження сум, нарахованих податковим органом, а не платником податків і зборів самостійно, як це мало місце в даному випадку.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200,п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування вимоги - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Суддя - доповідач: І.П. Косцова

Судді: І.О. Турецька

Л.В.Стас.