Справа № 808/5866/14
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/5866/14

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року

Справа № 808/5866/14

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житломасив»

до Мелітопольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про скасування податкової вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана податкова Вимога та Рішення винесені на підставі Акту перевірки № 952/08-32-22-01/038446012.

У вступній частині Акту перевірки зазначено, що перевірка проводилася згідно із п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України. Разом з тим, відповідно до п.п. 78.1.8 п.78.1 ст.78 Кодексу документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин:

«78.1.8. платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень;»

ТОВ «Житломасив» являється платником єдиного податку і не зареєстроване платником ПДВ. Відповідно, позивач вважає, що у податкового органу взагалі відсутні підстави для проведення позапланової документально перевірки ТОВ «Житломасив» та перевірки питань, які не стосуються відшкодування ПДВ.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, з’ясувавши її обставини та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житломасив» зареєстроване як юридична особа 19.11.2012, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копія якої міститься в матеріалах адміністративної справи.

З 04.06.2014 по 18.06.2014 фахівцями відповідача проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Житломасив» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 20.11.2012 по 31.03.2014, валютного та іншого законодавства за період з 20.11.2012 по 31.03.2014.

За результатами проведеної перевірки відповідачем 20.06.2014 складено Акт № 952/08-32-22-01/038446012.

У вказаному Акті перевірки зазначено, що «ТОВ «Житломасив» за період з 01.01.2013р. по 31.03.2014 р. виплачувало щомісяця винагороду за надані послуги старшими по будинках згідно Договорів про надання послуг старшого по будинку (будинках), на які не нараховувало та не перераховувало єдиний соціальний внесок».

Також судом під час розгляду справи досліджені: Рішення Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради № 223 від 22.12.2011 «Про затвердження Положення про старших по будинках в житловому фонді міста Мелітополя, встановлення пільг з оплати, в новій редакції та втрату чинності рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 22.09.2011 №171/2»; «Положення про обрання старшого по будинку і взаємодії старших по будинках з підприємствами житлово-комунального господарства», Протоколи загальних зборів мешканців житлового будинку (будинків), Договір про надання послуг старшого по будинку (будинках).

Оцінивши надані документи та матеріали, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок обчислюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської рад Запорізької області від 22.12.2011 р. № 223 затверджено Положення про старших по будинках в житловому фонді міста Мелітополя, встановлення пільг з оплати, в новій редакції та втрату чинності рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської рад Запорізької області від 22.09.2011 р. № 171/2, надалі - Положення про старших по будинках.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про старших по будинках старший по будинку (будинках) є представником його мешканців та виступає від їхнього імені з правом контролювати та приймати кількісні і якісні показники виконання обслуговуючих робіт та поданих актів прийому-передачі послуг обслуговуючою організацією.

А відповідно до пункту 1.3 старший по будинку (будинках) обирається в кожному багатоквартирному будинку (або на групу будинків) з метою забезпечення взаємозв’язку між обслуговуючою організацією і мешканцями будинку (будинків) для:

- підвищення ефективності роботи з утримання будинку (будинків) та прилеглої території;

- активізації населення в плані збереження житлового фонду;

- залучення мешканців до складання спільно з обслуговуючою організацією поточних і перспективних планів ремонту та утримання будинку (будинків);

- підвищення платіжної дисципліни мешканців будинку (будинків) за надані послуги.

Пунктом 4.1 Положення про старших по будинках передбачено, що старші по будинку (будинках) можуть винагороджуватися за виконання своїх обов’язків, за умови укладання відповідного договору з обслуговуючим житловий фонд підприємством і залежно від кількості квартир в закріпленому будинку (будинках.)

Відповідно до статті 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV суб'єктами у сфері житлово-комунальних послуг є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 статті 9 зазначеного Закону передбачено, що органи виконавчої влади, а також органи місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень «можуть залучати до своєї роботи на громадських засадах представників органів самоорганізації населення та членів правлінь об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельних кооперативів, молодіжних житлових комплексів тощо».

Пунктом 2 частини другої статті 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що з метою забезпечення прав населення на отримання інформації щодо дотримання вимог законодавства, а також стандартів, нормативів, норм і правил у сфері житлово-комунальних послуг органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень залучають представників органів самоорганізації населення та членів правлінь об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельних кооперативів, молодіжних житлових комплексів тощо, які зареєстровані в установленому порядку, до участі в обговоренні стану та планів, проектів розвитку, реформування житлово-комунального господарства відповідного населеного пункту;

Таким чином, старші по будинку (будинкам):

- являються представниками органів самоорганізації населення;

- залучаються до своєї роботи на громадських засадах, т.т. є представниками громадських організацій;

- можуть отримувати винагороду за виконання своїх обов’язків;

- являються представником мешканців будинку (будинків) та виступають від їхнього імені;

- старший по будинку (будинках) обирається в кожному багатоквартирному будинку (або на групу будинків), що підтверджується протоколами загальних зборів мешканців житлових будинків.

Головне управління Міндоходів у Запорізькій області в Рішенні про результати розгляду скарги від 07.08.2014 р. № 2830/10/08-01-10-04-13 також зазначає, що старші по будинкам забезпечують взаємозв’язок між Замовником та мешканцями житлових будинків, сприяють роботі органів місцевого самоврядування, правоохоронним органам та депутатам всіх рівнів.

Зазначене є підставою стверджувати, що старші по будинку (будинкам) є представниками громадських організацій і ТОВ «Житломасив» здійснювало виплати на утримання саме такої громадської організації.

ТОВ «Житломасив» до перевірки надавалися Протоколи загальних зборів мешканців житлових будинків щодо виборів старшого по будинку (будинках).

Дослідивши зазначені Протоколи, суд звертає увагу що старші по будинку (будинкам) обираються загальними зборами мешканців житлових будинків, є представниками його мешканців та виступають від їхнього імені з правом контролювати та приймати кількісні і якісні показники виконання обслуговуючих робіт та поданих актів прийому-передачі послуг обслуговуючою організацією.

Статтею 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» визначена база нарахування єдиного внеску.

Перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, затверджено постановою КМУ від 22.12.2010 р. № 1170 «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» (далі Перелік).

До зазначеного Переліку віднесено витрати на утримання громадських служб (крім оплати праці працівників, які їх обслуговують), - пункт 10 розділу ІІ Переліку.

Отже, кошти, виплачені старшим по будинку (будинках) не є базою для нарахування єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, а являються виплатами на утримання громадських служб.

В абзаці другому пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» визначено, що платниками єдиного внеску є:

- роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

81.10. Комплексне обслуговування об’єктів;

43.22. Монтаж водопровідних мереж,систем опалення та кондиціювання;

43.31. Штукатурні роботи;

81.29. Інші види діяльності з прибирання;

33.14. Ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування;

В Акті перевірки (сторінка 10) наведено перелік обов’язків старшого по будинку (будинках).

Порівняння зазначених документів надає підстави стверджувати, що громадські обов’язки старшого по будинку (будинках) є зовсім іншими, ніж житлово-комунальні послуги, які надає ТОВ «Житломасив» в межах своєї основної діяльності. Відповідно, зазначені відносини не є трудовими у розумінні пп.14.1.222 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України. Виконувані старшими по будинку (будинкам) функції не відповідають видам діяльності ТОВ «ТОВ «Житломасив», що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно, виплачені старшим по будинку (будинках) кошти не є базою для нарахування єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

Суд звертає увагу на те, що статтею 7 вищеназваного Закону визначено базу нарахування єдиного внеску. А пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» передбачено – «Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 11 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв’язку з вагітністю та пологами.

Платники, зазначені у пунктах 10, 12, 13 та 14 частини першої статті 4 цього Закону, звільняються від сплати єдиного внеску із сум отриманих ними грошового забезпечення, допомоги або компенсації.».

Крім того, на сторінці 9 Акту перевірки відповідач зазначає: «Перевіркою повноти відображення у звітності сум допомоги по тимчасовій непрацездатності порушень не встановлено». На сторінці 10 Акту перевірки також зазначено: «Перевіркою правильності нарахування та утримання єдиного внеску із сум допомоги по тимчасовій непрацездатності порушень не встановлено».

Таким чином, в Рішенні від 09 липня 2014 р. № 271702 мова йде про порушення, які фактично під час перевірки позивача фахівцями Мелітопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області, встановлені не були.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок дії органів державної податкової служби України під час реалізації владної управлінської функції контролю за правильністю та повнотою справляння податкових зобов’язань станом на момент виникнення спірних правовідносин, визначений Законом України «Про державну податкову службу України» та Податковим Кодексом України.

Абзацом четвертим частини четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» передбачено, що у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пп. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України, він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також в інших сферах, у тому числі, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №455.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є зокрема роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 158-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Мелітопольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 09.07.2014 р. № 271702 про застосування штрафних санкцій.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житломасив» (код ЄДРПОУ 38446012) судовий збір у сумі 197,10 грн. (сто дев’яносто сім гривень десять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака