Справа № 813/8421/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року Справа № 876/826/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Волошин М.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, третя особа головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними, скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, третя особа головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними, скасування постанови.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження №45638775 від 01.12.2014 року. Визнано протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження №45638775 від 01.12.2014 року та зобов'язано вирішити питання про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2а-1011/11/1370, виданого Львівським окружним адміністративним судом 07.05.2014р., з урахуванням висновків суду у цій справі. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області оскаржило її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову, оскільки виконавчим документом в справі №2а-1011/11/1370, виданого Львівським окружним адміністративним судом 07.05.2014р. не встановлено заходів примусового виконання рішення, встановлених статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження», тому ДВС ГУЮ у Львівській області правомірно винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Позивачка та її представник в судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області заперечила, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлялися про час і місце слухання справи, і оскільки їхня явка в суді апеляційної інстанції не є обовязковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2014р. у справі №2а-1011/11/1370 визнано протиправними дії відповідачів щодо нерозгляду скарг ОСОБА_1, поданих до Франківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

На виконання вказаної постанови суду 07.05.2014р. Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №2а-1011/11/1370, стягувачем за яким вказано ОСОБА_1, а боржником - начальника Львівського міського управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 24.11.2014р. про прийняття до виконання виконавчого листа №2а-1011/11/1370, виданого 07.05.2014р. Львівським окружним адміністративним судом.

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідачем винесено 01.12.2014р. постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №45638775.

Згідно з ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Умисне невиконання службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, являється ознакою складу злочину передбаченого ст.382 Кримінального кодексу України.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, відповідно до ч.2 ст.257 КАС України є підставою для його виконання.

За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, відповідно до ч.1 ст. 258 КАС України видається один виконавчий лист.

Згідно з ч.4 ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що 07.05.2014р. Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист в адміністративній справі №2а-1011/11/1370 за позовом ОСОБА_1 до Начальника Львівського міського Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, дільничного міліціонера Франківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області ОСОБА_4 про визнання протиправними дій

Відповідно до ч.1. ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим вказаним Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа у т.ч. за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення суду буде розпочате примусове виконання вказаного рішення із стягнення з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених вказаним законом (ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 вказаного Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених вказаним Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 вказаного Закону;

6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених вказаним Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а згідно з ч.2 вказаної статті державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і вказаним Законом.

Закріплений у ст. 8 КАС України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні. Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод. У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року (справа "Жовнер проти України") Суд відзначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявності, передбачених ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, зокрема, наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Посилання відповідача на ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" суд вважає безпідставним, оскільки п. 4 ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що заходами примусового виконання рішень є інші заходи, передбачені рішенням.

Хибними є покликання відповідача на ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки як вбачається з виконавчого листа в справі №2а-1011/11/1370, постанова в даній справі не носить зобовязального характеру.

Крім того, в разі ускладнення виконання судового рішення, державний виконавець може звернутися до суду, який видав виконавчий документ про встановлення способу і порядку виконання судового рішення чи його розяснення, адже, не може, на думку колегії суддів, залишатися невиконаним, рішення, яке набрало законної сили.

З урахуванням наведених норм законодавства та фактичних обставин справи суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження №45638775 від 01.12.2014р. прийнята без достатніх правових підстав, а тому, є протиправною та підлягає скасуванню. Відповідно, протиправними є дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження №45638775 від 01.12.2014р.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції встановивши протиправність постанови відповідача про відмову у відкритті виконавчого провадження №45638775 від 01.12.2014р., не вправі зобов'язати відповідача відкрити виконавче провадження, оскільки вирішення питання про відкриття виконавчого провадження належить до виключної компетенції державного виконавця, а тому, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до виключної компетенції такого суб'єкта владних повноважень. Тому суд першої інстанції вірно зобовязав відповідача вирішити питання про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2а-1011/11/1370, виданого Львівським окружним адміністративним судом 07.05.2014р., з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року у справі № 813/8421/14 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений 12 березня 2015 року.