Справа № 539/4415/14-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 р.Справа № 539/4415/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.01.2015р. по справі № 539/4415/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1( далі - позивач) звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області ( далі - відповідач) про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відповідно заробітної плати померлого годувальника за липень 1986 року згідно довідки про заробітну плату № 246 від 26.08.2014 року виданої ТОВ «Лубенське ШБУ-9».

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.01.2015року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області, щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати померлого годувальника за липень 1986 року згідно довідки про заробітну плату № 246 від 26.08.2014 року виданої ТОВ «Лубенське ШБУ-9» та на підставі діючого з 01.01.2012 року Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та надалі виплачувати щомісячно пенсію відповідно заробітної плати померлого годувальника за липень 1986 року згідно довідки про заробітну плату № 246 від 26.08.2014 року виданої ТОВ «Лубенське ШБУ-9» та на підставі діючого з 01.01.2012 року Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 28.11.2014 року.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою у зв»язку з неповним з»ясуванням судом, обставин, що мали значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу згідно ч.4 ст. 196 КАС України та п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги судом зроблено висновок, що посвідчення є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ. Таким чином, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАСЕ, експертний висновок про причину смерті ОСОБА_3 та довідки видані ТОВ «Лубенське ШБУ-9» і є підтвердженням безпосередньої участі батька позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки в довідці № 86 від 20.02.2004 року зазначено, що ОСОБА_3 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зазначено періоди та місце дислокації військових частин, в яких перебував ОСОБА_3 та вказує на доведеність факту участі його у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986-1987 роках.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач має статус інваліда ІІІ групи з дитинства та його батьком був учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, інвалід війни І групи, який помер . Після смерті батька управління Пенсійного фонду в м. Лубнах та Лубенському районі призначило та стало виплачувати позивачу пенсію по втраті годувальника.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 в період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС працював у ВАТ «Лубенському шляхово-будівельному управлінні № 9» на посаді машиніста автогрейдера з 07.12.1978 року, згідно довідки № 85 від 20.02.2004 рок та приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30 км. зоні населений пункт Опачичі, м. Чорнобиль неодноразово відбуваючи у відрядження починаючи з травня 1986 року та по вересень 1987 року відповідно довідок № 631 від 17.11.1992 року із зазначенням заробітної плати і № 86 від 20.02.2004 року виданої ВАТ «Лубенському шляхово-будівельному управлінні № 9».

В серпні місяці 2014 року позивач звернувся на підприємство де працював ОСОБА_3 для отримання довідки про заробітну плату, яку він отримував в період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

26.08.2014 року ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління № 9» надоло наступні документи, а саме: довідку № 244 про реорганізацію шляхом перетворення ВАТ Лубенське ШБУ-9 в ТОВ «Лубенському шляхово-будівельному управлінні № 9»; довідку № 245 про підтвердження участі в роботах під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зонах небезпеки; довідку № 246 про заробітну плату для обчислення пенсії за період роботи ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з найбільшим розміром заробітної плати за липень 1986 року; довідку № 247 про нараховану заробітну плату згідно розрахункових відомостей про заробітну плату за період з 1986 по 1987 роки із зазначенням, що надати завірені копії посвідчень про відрядження, табелів обліку робочого часу в зоні аварії, нарядів на виконання робіт, наказів підприємство не має можливості із-за відсутності первинних документів.

Судом пеком встановлено, що первинні документи за 1986 рік в архіві ТОВ «Лубенське ШБУ-9» не збереглися, так як закінчився, строк їх збереження. Згідно Закону України «Про архів» первинні документи зберігаються три роки.

Вищезазначені документи були надані позивачем до заяви від 28.11.2014р. та подано до управління Пенсійного фонду в м. Лубнах та Лубенському районі для здійснення перерахунку.

09.12.2014 року відповідачем було відмовлено та зазначено, що підстав для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати померлого годувальника за липень 1986 року згідно довідки № 246 від 26.08.2014 року виданої ТОВ «Лубенське шляхово-будівельне управління № 9» не має, так як відсутні первинні документи за 1986 рік.

В зв"язку з чим, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, колегія суддів зазначає, що основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України №796-ХІІ.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції чинній на час звернення позивача за призначенням пенсії, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що призначена внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, з аналізу вказаної норми випливає, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника може визначатися із заробітку, одержаного померлим годувальником в зоні відчуження або за її межами.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержали за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконаної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у ІІІ зоні -5, ІІ - 4, І -3).

Згідно зі ст. 65 Закону № 796-ХІІ за поданням районних державних адміністрацій Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС України, Радою Міністрів АРК, державними адміністраціями областей видаються посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Аналізуючи викладеного свідчить, що документами, що підтверджують статус громадянина, який приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», що надаює право користуватися пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії та пенсії по втраті годувальника.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАСЕ, експертний висновок про причину смерті ОСОБА_3 та довідки видані ТОВ «Лубенське ШБУ-9» і є підтвердженням безпосередньої участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підприємство надало достатньо документів, які підтверджують, що ОСОБА_3 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відповідно довідки № 86 від 20.02.2004 р. працював ОСОБА_3 в 30 км. зоні, населений пункт Опачичі, м. Чорнобиль із зазначенням періодів роботи під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та неодноразово був у відрядженні в зону відчуження із зазначенням періодів та отримував заробітну плату і на підставі цього видали довідку № 246 від 26.08.2014 року про заробітну плату для обчислення пенсії за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Отже, довідка № 246 від 26.08.2014 року про заробітну плату підприємство ТОВ «Лубенське ШБУ-9» видана відповідно чинного законодавства і на підставі фактів, які в повній мірі підтверджують участь ОСОБА_3 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з вище зазначених підстав і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.01.2015р. по справі № 539/4415/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калитка О.М.