Справа № 150/64/15-а
Суддя: Суперсон С. П.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"16" березня 2015 р.
Справ №150/64/15-а
Провадження по справі №2-а/150/4/15
ПОСТАНОВА

ІМНЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Чернівецький районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Суперсона С.П.,

при секретарі Бровко Д.Г.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Могилів-Подільського МРВ УМВС України полковника міліції Дубецького Юрія Олександрівна про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. В позові зазначено, що 18 серпня 2014 року, в місці для куріння ОСОБА_1 докурював цигарку, коли викидав окурок, до нього під'їхали працівники міліції та почали складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 175-1 КпАПУ. Під час складання протоколу, працівник міліції не залучив до його участі свідків вказаного правопорушення, місце пригоди не фотографувалось. Більше того, біля місця, де позивач курив цигарку не було знака, яки би забороняв куріння. Сама ж постанова про адміністративне правопорушення є фальшивою, проставлений в ній підпис не відповідає підпису позивача. На підставі викладеного, ОСОБА_1 прохав суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 18.08.2014 року, а провадження закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити.

Відповідач, будучи у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи повідомленим у встановленому законом порядку, в судове засідання за невідомих причин не з'явився.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 256 КпАПУ уповноваженими на такі дії працівниками Могилів-Подільського МРВ УМВС у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом, у присутності свідків, а тому дані вказаного протоколу суд визнає належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що вказані дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175-1 ч.2 КпАП України, встановлено, що ОСОБА_1 дійсно курив в громадському місці, свідченням чого слугує наявне в матеріалах справи фото /а.с. 24/

Посилання позивача на те, що відповідачем не надано доказів, які підтверджували про заборону куріння саме в місці, де було складено протокол, суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Відсутність відповідного знака про заборону куріння, обґрунтована тим, що як слідує з довідки на ім'я в. о. начальника автобусної станції біля платформи №5 ці знаки постійно зривають.

Положення ст. 175-1 КУпАП являються бланкетними, і спрямовують до ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення».

Законом України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» від 22.09.2005 року до місць, в яких заборонено куріння, віднесено робочі місця та громадські місця, за винятком спеціально для цього відведених місць.

Згідно зі статтею 13 Закону (обмеження щодо реалізації (продажу) та вживання тютюнових виробів): громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно..

Відповідно до вимог статті 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Тобто, незалежно від наявності чи відсутності знака про заборону куріння, автобусна станція є громадським місцем, а тому, у відповідності до вимог ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» куріння у вказаному громадському місці є забороненим.

Крім того, у позові ОСОБА_1І, посилається на те, що постанова про адміністративне правопорушення, винесена начальником Могилів-Подільського МРВ УМВС України у Вінницькій області є фальшивою, тому що проставлений у ній підпис не належить позивачу.

Проте, ухвалою суду від 24.02.2015 року про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду було роз'яснено, зокрема й позивачу його право на заявлення клопотань про проведення експертизи. Однак, в судовому засіданні позивач не скористався правом на заявлення вказаного клопотання для доведення своїх тверджень.

На підставі наведеного, достовірність та належність підпису ОСОБА_1 в графі «Підпис про ознайомлення правопорушника» саме позивачу не викликає у суду сумнівів, адже в судовому засіданні не було доведено протилежного.

При вирішенні спору суд виходить з норми ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів посадовою особою, яка оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд вважає, що вирішуючи питання складання протоколу та постанови, начальник Могилів-Подільського МРВ УМВС України у Вінницькій області, який є посадовою особою та виконує посадові інструкції, оцінивши докази, керуючись законодавством, яке регулює дані правовідносини та своєю правосвідомістю, встановив порушення позивачем вимог ст. 175-1 ч.2 КпАП України, в результаті чого ним було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення від 18.08.2014 року відповідає вимогам ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення та дійсним обставинам справи, а відтак позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 122, 251, 268, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4, 7, 17, 94, 158,158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Могилів-Подільського МРВ УМВС України полковника міліції Дубецького Юрія Олександрівна про скасування постанови про адміністративне правопорушення, - залишити без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ СУПЕРСОН С.П.