Справа № 808/8215/13-а
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/8215/13-а

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2015 року

справа № 808/8215/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізького державного підприємства «Радіоприлад»

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року за позовом Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя та державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів про визнання не чинним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Запорізьке державне підприємство «Радіоприлад» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просило скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя від 27.06.2013 р. № 1952 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, яким нараховані штраф в розмірі 1932,08 грн. та пеня в розмірі 78,68 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року у задоволенні позову відмовлено. При цьому суд виходив з того, що за змістом частини 11 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» відповідальність за несвоєчасну сплату внеску настає незалежно від поважності причин такого порушення.

В апеляційній скарзі Запорізьке державне підприємство «Радіоприлад» просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року та прийняти нову якою задовольнити його вимоги, посилаючись на те, що судом не були з’ясовані усі обставини справи. Апелянт вказує на те, що спірне рішення відповідача-1 прийнято з порушенням процедури його прийняття, а саме зазначає, що рішення №1952 від 27.06.2013 прийнято за період з 20.12.2012 по 28.12.2012 включно і не можна погодитись з правомірністю розрахунку пені та штрафних санкцій, оскільки за період з 20.12.2012 до 28.12.2012 приймалося рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені №1711 від 28.12.2012. Позивач вважає, що зазначені рішення пов'язані між собою, оскільки стосуються однакового періоду застосування штрафних санкцій та нарахування пені, тобто рішенням №1952 від 27.06.2013 позивача повторно притягають до юридичної відповідальності за таке саме правопорушення. Також звертає увагу, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.07.2009 порушено провадження у справі №26/48/09 про банкрутство ЗДП «Радіоприлад» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. На підставі викладеного вважає, що застосування відповідачем-1 штрафних санкцій та нарахування пені на підставі рішення №1952 від 27.06.2014 є необґрунтованим та незаконним.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу, відповідач просив відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови, не знаходить підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є страхувальником, платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Пенсійним фондом проведено перевірку своєчасності перерахування позивачем страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період з 20.12.2012 р. по 28.12.2012 року. В зазначений період позивачем несвоєчасно здійснювалось перерахування страхових внесків відповідачу.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначається частиною 6 статті України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік.

В силу ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Частинами другою і третьою ст. 25 Закону № 2464-VI передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

При цьому недоїмкою в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом.

Аналогічні норми містяться також в Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженій Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010р. № 21-5 (далі - Інструкція).

Зокрема, п. 7.1 цієї Інструкції встановлено, що за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до платників, на яких згідно з Законом № 2464-VI покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Також п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VI та пп. 7.2.2 п. 7.2 Інструкції визначено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску територіальний орган Пенсійного фонду застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

У відповідності до ч. 10 ст. 25 вказаного Закону № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа територіального органу Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом, за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску (абз. 1 ч. 14 ст. 25 Закону № 2464-VI).

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження відповідного рішення. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу Пенсійного фонду вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це територіального органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення (абз. 2 ч. 14 ст. 25 Закону № 2464-VI).

Судом першої інстанції дано вірну правову оцінку доводам позивача щодо наявності двох рішень про застосування штрафних санкцій, оскільки як вірно встановлено матеріалами справи відповідач застосував відповідні рішення №1952 від 27.06.2013 р. та №1711 від 20.05.2013 р. за окремі періоди.

Доводи апелянта про порушення справи про банкрутство стосовно ЗДП «Радіоприлад» також спростовуються встановленими у справі обставинами. З матеріалів справи вбачається, що справа про банкрутство підприємства позивача порушена господарським судом Запорізької області у 2009 році. При цьому, оскаржуване зобов’язання виникло у позивача після настання вищевказаних подій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки судове рішення суду першої інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2014 року – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з набрання законної сили.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський