Справа № 806/4994/14
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"18" березня 2015 р. Справа № 806/4994/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Франовської К.С.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Токма Альянс" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "23" грудня 2014 р. у справі за позовом Приватного підприємства "Токма Альянс" до Житомирської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 24.07.2014 року і № від 27.07.2014 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з Приватного підприємства "Токма Альянс" на користь Державного бюджету України судові витрати, що складаються із судового збору, у розмірі 2990,84 грн.

Не погоджуючись з даною постановою Приватне підприємство "Токма Альянс" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Позивач в засідання суду представника не направив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення сторонам рекомендованою кореспонденцією судових повісток та копій ухвал суду.

Згідно з ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до висновків акту від 11.06.2014 року №3553/06-25-22-02/36575389/0100 "Про результати позапланової виїзної документальної перевірки приватного підприємства "Токма Альянс" (код за ЄДПРОУ 36575389) з питань фінансово-господарських взаємовідносинах з ТОВ "Ярмак Трейд" (код за ) за період з 01.04.2011 року по 01.03.2014 року" (а.с.6-34) перевіркою встановлено порушення: п. 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу України в результаті чого ПП "Токма Альянс" занижено податок на прибуток за 2013 рік в сумі 64811,00 грн.; п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого ПП "Токма Альянс" занижено податок на додану вартість за травень-вересень 2013 року в сумі 68222,00 грн.

Не погоджуючись з актом від 11.06.2014 №3553/06-25-22-02/36575389/0100 ПП "Токма Альянс" були надані заперечення (а.с.126-128), у відповіді на які (а.с.66-69) податковий орган підтвердив правомірність висновків акту перевірки.

На підставі акту від 11.06.2014 року №3553/06-25-22-02/36575389/0100 Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 24 липня 2014 року (а.с.78), яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 81014 грн. (основний платіж - 64811,00 грн., штрафні санкції - 16203,00 грн.);

- № від 27 липня 2014 року (а.с.77), яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 85278 грн. (основний платіж - 68222,00 грн., штрафні санкції - 17056,00 грн.).

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку (а.с.56-58, 62-64), однак рішеннями податкового органу вони були залишені без задоволення (а.с.54-55, 59-61).

Висновки податкового органу про порушення податкового законодавства з боку позивача ґрунтуються на твердженні про відсутність поставок товарів від ТОВ "Ярмак Трейд" до ПП "Токма Альянс" у зв'язку із ненаданням останнім на перевірку відповідних первинних документів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства, викладені в акті від 11.06.2014 року №3553/06-25-22-02/36575389/0100 та прийняті на його підставі спірні податкові-повідомлення рішення є правомірними, а позов необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. З приводу того, що на податковому повідомленні-рішенні № вказана дата 27 липня 2014 року, суд вважає технічною опискою, яка не впливає на правомірність цього рішення, тим більш, що воно зареєстровано в журналі реєстрації податкових повідомлень-рішень 24 липня 2014 року (а.с.125).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст. 198 ПК України).

Відповідно до вимог п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням зі сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту; пункт 44.2, для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу; пункт 44.3, платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1. цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складання якої використовуються зазначені документи, а у разі її не подання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання.

Проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується і підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський обліку. У свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський обліку і фінансову звітність в Україні" на даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична і інші види звітності.

Із положень частин першої, третьої статті 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складені на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форму); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Водночас, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкових вигод виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, та податкового кредиту.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: 1) фактичного (реального) здійснення господарських операцій, які є об'єктом оподаткування; 2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; 3) придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності; 4) наявності ділової мети, розумних економічних причин (причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, недоведеність реальності здійснення юридичною особою господарських операцій свідчить про формальність первинної документації, складеної на їх підставі, що у свою чергу, позбавляє платника податків права на формування податкового кредиту.

Відповідно до Договору поставки товарів № ВН-3105-01 від 31.05.2013 року (а.с.35) ТОВ "Ярмак Трейд" (Постачальник) зобов'язується передати у власність ПП "Токма Альянс" (Покупець) Товар, а Покупець прийняти та оплатити; приймання - передача Товару оформлюється накладною на відпуск товару в момент передачі товару Покупцю, яка підписується уповноваженими представниками Сторін (п.4.2 Договору); приймання-передача Товару по кількості, якості, асортименту та комплектності згідно умов даного договору, відбувається відповідно до акту приймання-передачі, який підписується працівниками Покупця та Постачальника, що мають повноваження та відповідний освітньо-кваліфікаційний рівень для виявлення можливих недоліків товару в момент передачі товару(п.4.3 Договору).

Приймання-передача товарів за кількістю і якістю та складання про це відповідних актів регламентується Інструкціями про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю і якістю, затверджених постановами Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р. № П-6 та від 25.04.1966р. № П-7 із змінами та доповненнями (надалі по тексту - Інструкція № П-6, № П-7).

Інструкціями № П-6 та № П-7 встановлено основні вимоги стосовно оформлення первинних документів, згідно з якими передається відповідна продукція (п. 2, п. 3, п. 4, п. 6, п. 7-14), в яких відповідно до вимог Інструкції № П-7 та статті 13 Закону України "Про підтвердження відповідності" зазначено реєстраційні номери сертифікатів відповідності.

Відповідно до п. 2 Інструкції № П-6 при поставці товарів і створення умов для своєчасного та правильного приймання отримувач, відправник (постачальник) зобов'язаний дотримуватись:

а) суворого дотримання встановлених правил пакування і затарювання продукції, маркування і опломбовування окремих місць;

в) чіткого і правильного оформлення документів, що засвідчують якість і комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікати, посвідчення якості), відвантажувальних та розрахункових документів, відповідність вказаних в них даних про якість та комплектність продукції фактичній якості та комплектності її.

Пунктом 12 Інструкції № П-6 визначено, що приймання продукції по кількості проводиться по чітко і ясно оформлених відпускних і розрахункових, транспортних та супровідних документів (рахунок-фактура, специфікації, акт приймання-передачі, описи, пакувальні ярлики, інші) постачальника або виробника. У випадку відсутності таких документів, складається акт про фактичну наявність продукції за участю представників, визначених п. 17, п. 18, п. 20-22 Інструкції № П-6 по формі, передбаченій п. 25 Інструкції № П-6, при цьому в акті зазначаються які супровідні документи відсутні.

Відповідно до п.2 Постанови Держарбітражу СРСР від 25.04.1966 № П-7 "Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю", виробник (відправник) зобов'язаний забезпечити чітке і правильне оформлення документів, що підтверджують якість продукції і її комплектність (технічний паспорт, сертифікат, свідоцтво про якість тощо), відвантажувальних і розрахункових документах, відповідність вказаних у них даних про якість і комплектність продукції фактичній якості та її комплектності; своєчасне направлення документів, що підтверджують якість і комплектність продукції, покупцю. Ці документи надсилаються разом з продукцією, якщо інше не передбачено основними чи особливими умовами договору поставки, іншими зобов'язаннями для сторін правилами чи договором.

Позивачем не надано доказів на підтвердження факту прийняття товару кількості, якості, асортименту та комплектності у відповідності до вимог Інструкцій №№ П-6 та П-7, що прямо передбачено умовами пунктів 4.3 договору поставки.

На підтвердження господарських операцій за цими договором № ВН-3105-01 від 31.05.2013 року ПП "Токма Альянс" були надані під час перевірки податкові накладні №550, №667, №767, №802, №524, №636, №709, №454, №531 (а.с. 36-44), видаткові накладні №31/05-02 від 31.05.2013 року, №24/06-01 від 24.06.2013 року, №27/06-02 від 27.06.2013 року, №30/07-02 від 30.07.2013 року, № 21/08-01 від 21.08.2013 року, №27/08-02 від 27.08.2013 року, № 29/08-01 від 29.08.2013 року, №18/09-01 від 18.09.2013 року, №23/09-01 від 23.09.2013 року (а.с. 45- 53) та платіжні доручення за червень-вересень 2013 року на оплату поставленого товару від ТОВ "Ярмак Трейд" на суму 31683 грн., в т.ч. ПДВ 52805 грн. (а.с.17).

Згідно наданого позивачем реєстру реєстрації довіреностей (а.с.139-140), ПП "Токма Альянс" були видані ОСОБА_6 на отримання ТМЦ від ТОВ "Ярмак Трейд" доручення від 31.05.2013 року № 15, від 24.06.2013 року № 22, від 27.06.2013 року № 25, від 30.07.2013 року № 40, від 21.08.2013 року № 41, від 27.08.2013 року № 42, від 29.08.2013 року № 43, від 18.09.2013 року № 48, від 23.09.2013 року № 49, в той час як згідно видаткових накладних №31/05-02 від 31.05.2013 року, №24/06-01 від 24.06.2013 року, №27/06-02 від 27.06.2013 року ОСОБА_6 отримав товар за довіреністю № 16 від 31.01.2013 року, видаткових накладних №30/07-02 від 30.07.2013 року, № 21/08-01 від 21.08.2013 року, №27/08-02 від 27.08.2013 року, № 29/08-01 від 29.08.2013 року - за довіреністю № 40 від 30.07.2013 року, видаткових накладних №18/09-01 від 18.09.2013 року, №23/09-01 від 23.09.2013 року - за довіреністю № 48 від 18.09.2013 року, що свідчить про неналежне оформлення вказаних видаткових накладних.

В податкових накладних в графі "Вид цивільно-правового договору" вказані договори поставки, які відрізняються від договору № ВН-3105-01 від 31.05.2013 року, що свідчить про оформлення податкових накладних з порушенням вимог ст. 201 Податкового кодексу України.

Колегія суддів вважає, що з приводу наданих на підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ "Ярмак Трейд" подорожних листів (а.с.130-138), то суд першої інстанції вірно виходив з того , що вони не є належним доказом, оскільки заповнені з порушенням законодавства про автомобільний транспорт (підписи за водія, механіка, диспетчера виконані однією особою, підпис лікаря відсутній).

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами по справі докази, обґрунтовано відмовив у задоволені позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову Житомирським окружним адміністративним судом винесено відповідно до позовних вимог з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому її потрібно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Токма Альянс" залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "23" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено 19 березня 2015 року

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Приватне підприємство "Токма Альянс" вул.Шевченка,4,с.Лука,Житомирський район, Житомирська область,12433

3- відповідачу Житомирська об"єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4 - ОСОБА_7, АДРЕСА_1 - ,