Справа № 816/602/15-а
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/602/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Муравйова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови неправомірною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2015 року ОСОБА_1 /надалі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 /надалі відповідач/ про визнання неправомірною відмови Полтавського обласного військового комісаріату від 19.02.2015 здійснити перерахунок і доплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити перерахунок і доплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей" в розмірі 25% місячного грошового забезпечення з урахуванням фактично отриманої за час проходження військової служби щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої підпунктом 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 у місячний строк з дня набрання постановою суду законної сили подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби не враховано суму щомісячної додаткової грошової винагороди, яку позивач отримував на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889. Вважає неправомірною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у здійсненні перерахунку і доплати позивачу грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, оскільки, на думку позивача, Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595, звужено поняття грошового забезпечення, визначеного у частині 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей".

10 березня 2015 року до суду надійшли письмові заперечення проти позову, у яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що Полтавський обласний військовий комісаріат при виплаті одноразової грошової допомоги позивачу діяв у межах повноважень, відповідно до законодавства та у спосіб, передбачений законодавством. Пояснює, що згідно з пунктом 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовцям не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Зазначає, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовцям має тимчасовий характер, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути включена у розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що наказом начальника Генерального штабу Головнокомадувача Збройних Сил України Муженко В.М. від 31.12.2014 № 764 відповідно до частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" підполковника ОСОБА_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " Сухопутних військ Збройних Сил України звільнено з військової служби у запас відповідно за пунктом "д" (через сімейні обставини у зв`язку з утриманням батьком - військовослужбовцем, який не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з ним проживають без матері) /а.с. 25/.

Пунктом 3 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) ОСОБА_2 від 06.02.2015 № 26 підполковника ОСОБА_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільненого наказом начальника Генерального штабу Головнокомадувача Збройних Сил України від 31.12.2014 № 764 у запас за пунктом "д" (через сімейні обставини у зв`язку з утриманням батьком - військовослужбовцем, який не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з ним проживають без матері) частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з 06.02.2015 виключено із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та всіх видів забезпечення /а.с. 7-8/.

Даним наказом від 06.02.2015 № 26, зокрема, встановлено виплатити підполковнику ОСОБА_1 грошову допомогу у разі звільнення з військової служби в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 31 календарний рік служби.

Позивачу виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 28155 грн. 75 коп., що підтверджується грошовим атестатом та платіжним дорученням № 129 від 06.02.2015, копії яких наявні у матеріалах справи /а.с. 28, 29/.

Як вбачається з матеріалів справи, при розрахунку грошової допомоги при звільнені позивача враховано місячне грошове забезпечення позивача в розмірі 3633 грн., яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років в розмірі 40%, надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%, премії в розмірі 90%, що підтверджується з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 № 9/77 від 17.02.2015 /а.с. 9/.

17.02.2015 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про здійснення перерахунку та доплати грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% /а.с. 11/.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.02.2015 № 9/493 позивача повідомлено про те, що підстави для перерахунку грошової допомоги відсутні, оскільки щомісячна додаткова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення /а.с. 12/.

Позивач не погодився відмовою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.02.2015 здійснити перерахунок і доплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/, встановлено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Пунктом 38.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, передбачено, що особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу та звільняються зі служби за власним бажанням, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, визначених Переліком сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року N 413, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" установлено щомісячну додаткову грошову винагороду: військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Пунктом 2 цієї постанови встановлено, що граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
Порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода) визначено Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595 /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Інструкція/.

Відповідно до підпункту 2.2 п. 2 Інструкції виплата винагороди здійснюється в таких розмірах на місяць військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 2.1 цього пункту): з 01 квітня 2013 року - до 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 вересня 2013 року - до 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 січня 2014 року - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

Пунктом 3 Інструкції передбачено, що до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Згідно з пунктом 5 Інструкції винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Пунктами 8, 9 Інструкції встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.
Згідно з пунктом 10 Інструкції командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди за:

порушення статутних правил несення служби;

особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки;

уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння);

порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб.

Військовослужбовцям зменшується розмір винагороди згідно з наказами командирів (начальників) за той місяць, у якому були допущені ці порушення, або за місяць, у якому ці накази надійшли до військової частини.

Таким чином, щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути включена у розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 15.10.2013 у справі № 21-368а13.

Частиною 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв законно і не порушив прав позивача, не включивши до складу грошового забезпечення, з якого визначається одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій".

Отже, враховуючи відсутність протиправності у діях відповідача підстави для задоволення позову відсутні.

Таким чином, позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови неправомірною, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 16 березня 2015 року.

Суддя С.С. Сич