Справа № 754/17961/14-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними, зобов'язання призначити пенсію за вислугу років, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась у суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, в якому просила визнати протиправними дії та зобов'язати відповідача призначити та виплачувати їй пенсію по вислузі років, як працівнику охорони здоров'я, у відповідності до пункту «е» частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 20.05.2014, із зарахуванням (включенням) до спеціального стажу періодів роботи в закладах охорони здоров'я на посадах, віднесених до провізорських, з 01.08.1985 по 27.06.2002, з 19.12.2002 по 23.12.2003, з 24.12.2003 по 29.04.2005, з 10.05.2005 по 31.03.2011, з 22.04.2011 по 16.08.2011, з 13.02.2012 по 31.10.2014.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано частково протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови зарахувати (включити) позивачу періоди роботи, віднесені до провізорських, для подальшого призначення та виплати пенсії по вислузі років, як працівнику охорони здоров'я, у відповідності до п. «e» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано відповідача призначити та виплачувати позивачу з 01.11.2014 року пенсію по вислузі років, як працівнику охорони здоров'я, у відповідності до вищевказаної норми, починаючи з 01.11.2014 року, зарахувавши до спеціального стажу періоди її роботи на посадах, віднесених до провізорських, з 01.08.1985 по 27.06.2002 в аптеці №26 аптекоуправління Київського міськвиконкому, з 19.12.2002 по 23.12.2003 в аптеці УАРТП «Шанс-Драгстор», з 24.12.2003 по 29.04.2005 в аптеці ТОВ «Євроаптека», з 10.05.2005 по 31.03.2011 на посаді провізора аптеки №1 ТОВ «Мегсифарм», з 22.04.2011 по 16.08.2011 на посаді провізора - завідувача аптеки №3 у ФОП ОСОБА_3, з 13.02.2012 по 31.10.2014 на посаді провізора аптечного складу ТОВ «Трансатлантік Україна». У решті позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Задовольняючи частково адміністративний позов, місцевий суд виходив із того, що робота у закладах охорони здоров'я на посадах, віднесених до провізорських, відноситься до спеціального трудового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції оскаржується лише відповідачем, колегія суддів не переглядає судове рішення в межах залишених без задоволення позовних вимог.

Колегією суддів установлено, що згідно даних трудової книжки, позивач в період з 01.08.1985 по 27.06.2002 працювала на посадах провізора-технолога, заступника завідуючого відділу-провізора та заступника завідуючого аптекою в аптеці №26 аптекоуправління Київського міськвиконкому, з 19.12.2002 по 23.12.2003 - на посадах провізора та завідуючого лікарським відділом в аптеці УАРТП «Шанс-Драгстор», з 24.12.2003 по 29.04.2005 - на посаді провізора в аптеці ТОВ «Євроаптека», з 10.05.2005 по 31.03.2011 - на посаді провізора аптеки №1 ТОВ «Мегсифарм», з 22.04.2011 по 16.08.2011 - на посаді провізора-завідувача аптеки №3 у ФОП ОСОБА_3, з 13.02.2012 по 31.10.2014 - на посаді провізора аптечного складу ТОВ «Трансатлантік Україна».

Матеріали справи свідчать про те, що 20.05.2014 позивач зверталась до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Проте, позивачу було відмовлено через недостатність спеціального стажу. Із листа відповідача від 24.06.2014 №5036/06-1 випливає, що періоди роботи позивача в УАРТП «Шанс-Драгстор», ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Трансатлантік Україна» не були враховані відповідачем як спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років.

Не погоджуючись із такою відмовою, ОСОБА_2 звернулася у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, судова колегія виходить із наступного.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров'я, при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згаданий у приведеній нормі порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Відповідно до вказаної постанови Уряду України до закладів і установ охорони здоров'я, робота в яких дає право на вислугу років, за наявності стражу понад 25 років, відносяться аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії. До посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років у вказаних закладах відносяться провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти.

Також, зазначеною урядовою постановою визначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Згідно з Переліком провізорських посад у закладах охорони здоров'я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28.10.2002 №385, посади керівників фармацевтичних (аптечних) закладів, їх заступники, в тому числі, завідувач та директор є провізорськими.

Таким чином, посади завідувача лікарським відділом, провізора-завідувача аптеки та провізора аптечного складу відносяться до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. При цьому, дане право не залежить від форми власності або відомчої належності аптеки.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Враховуючи дані трудової книжки позивача, період її роботи на посаді провізора та завідуючого лікарським відділом в аптеці УАРТП «Шанс-Драгстор» - з 19.12.2002 по 23.12.2003, на посаді провізора-завідувача аптеки №3 у ФОП ОСОБА_3 - з 22.04.2011 по 16.08.2011 та на посаді провізора аптечного складу ТОВ «Трансатлантік Україна» - з 13.02.2012 по 31.10.2014 має зараховуватись як спеціальний трудових стаж, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необхідності врахування при розрахунку спеціального трудового стажу позивача роботи позивача в періоди з 01.08.1985 по 27.06.2002 на посадах провізора-технолога, заступника завідуючого відділу-провізора та заступника завідуючого аптекою в аптеці №26 аптекоуправління Київського міськвиконкому, з 24.12.2003 по 29.04.2005 - на посаді провізора в аптеці ТОВ «Євроаптека», з 10.05.2005 по 31.03.2011 - на посаді провізора аптеки №1 ТОВ «Мегсифарм». До того ж, відповідач не заперечує щодо включення цих періодів роботи до спеціального стажу позивача.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що спеціальний стаж роботи позивача на відповідних посадах в закладах охорони здоров'я перевищує 25 років, відтак вона має право на призначення та виплату пенсії за вислугу років.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Враховуючи приведені норми, а також те, що позивач звільнилась з останнього місця роботи, як свідчить її трудова книжка, 31.10.2014, суд першої інстанції правильно зобов'язав відповідача призначити та виплати пенсію за вислугу років, починаючи з 01.11.2014.

Оскільки доводи апелянта не спростовують висновки місцевого суду, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та застосував норми матеріального і процесуального права.

Тому, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Романчук О.М