Справа № 802/114/15-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 березня 2015 р. Справа № 802/114/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника позивача: Зимницького Е.А.,

представника відповідача: Щолокової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Картес" до Крижопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року Приватне підприємство «Картес» (далі - ПП «Картес») звернулось в суд з адміністративним позовом до Крижопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області (далі - Крижопільська ОДПІ) про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.11.2014 року №.

Зазначили, що податковим органом проведено позапланову документальну виїзну перевірку з питань фінансово-господарських відносин ПП «Картес» з ТОВ «Айпі світ» за період з 01.07.2014 року по 31 липня 2014 року, результати якої оформлені актом від 04.11.2014 року №1716/2200/33143048. За наслідками проведеної перевірки винесено податкове повідомлення рішення від 27.11.2014 року №, яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 53675 грн., з яких 35783 грн. - за основним платежем; 17892 грн. - штрафні (фінансові) санкції. Позивач вважає, що вказане рішення необґрунтоване, не відповідає вимогам законодавства, порушує його права, у зв'язку з чим звернувся в суд з даним адміністративним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях наданих в матеріали справи (а.с. 169-171).

Представник відповідача щодо позову заперечувала та просила у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях, що знаходяться у матеріалах справи (а.с.90-93).

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ПП «Картес» як юридична особа зареєстроване 10.11.2004 року, згідно довідки АБ №555551 з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України (а.с. 39-40). Перебуває на обліку в Крижопільській ОДПІ та зареєстроване платником податку на додану вартість згідно свідоцтва № 01456161 (а.с. 41).

Головним державним ревізором-інспектором відділу податкового аудиту Крижопільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області відповідно до наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Картес» від 13.10.2014 року за №408 та службової записки оперативного управління Вінницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області №2753/7/07-06-02 від 02.10.2014 року, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань фінансово-господарських відносин ПП «Картес» з ТОВ «Айпі світ» за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року., результати якої оформлено Актом від 04.11.2014 року №1716/2200/33143048 (а.с. 15-19).

За результатами перевірки встановлено порушення п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2756-V (із змінами та доповненнями) в результаті чого платником занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет всього на суму 35782,74 грн.

Не погодившись з прийнятим актом, позивачем подано заперечення, на підставі якого Крижопільською ОДПІ надана відповідь № 294/22 від 25.11.2014 року про результати розгляду заперечення, яким заперечення залишено без задоволення, а висновки акту перевірки без змін (а.с. 27-28).

У відповіді про результати розгляду заперечення податковий орган вказав, що в ході перевірки встановлено, що ПП «Картес» отримано правову допомогу від ТОВ «Айпі світ» та віднесено до податкового кредиту за липень 2014 року в сумі 35782,74 грн.

В податковому кредиті дані послуги відображено згідно слідуючих податкових накладних:

- накладна №48 від 04.07.2014 року - гонорар партнера в сумі 52425,58 грн., в т. ч. ПДВ 8742,10 грн.;

- накладна №106 від 11.07.2014 року - гонорар партнера в сумі 47724,80 грн., в т. ч. ПДВ 7954,13 грн.;

- накладна №172 від 18.07.2014 року - гонорар партнера в сумі 55143,96 грн., в т. ч. ПДВ 9190,66 грн.;

- накладна №256 від 25.07.2014 року - гонорар партнера в сумі 59375,13 грн., в т. ч. ПДВ 9895,85 грн.;

Загальна сума 214696,47 грн., в т.ч. ПДВ 35782,74 грн.

Станом на 31.08.2014 року оплата згідно договору про надання правової допомоги №АС-ПД/01-07-14 від 01.07.2014 року за послуги правової допомоги не проводилась.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включені до податкового кредиту відповідного періоду та відображені у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за перевіряє мий період.

Придбання послуг у ТОВ «Айпі світ» в бухгалтерському обліку відображено наступними бухгалтерськими проведеннями: Дт 92 «Адміністративні витрати» КТ 685 «Розрахунки з іншими кредиторами». (зі слів бухгалтера, так як документально не підтверджено).

На запити Крижопільської ОДПІ про надання всіх первинних документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини ПП «Картес» з ТОВ «Айпі світ» та є необхідними у фінансово-господарській діяльності (крім договору про надання правової допомоги №АС - ПД/01-07-14 від 01.07.2014 року та протоколу № 1 до договору про надання правової допомоги, актів приймання виконаних робіт, податкових накладних), в ході перевірки не надано.

Підприємство-постачальник послуг - ТОВ «Айпі світ» зареєстровано за адресою:м. Київ, вул. Костянтинівська, 21, кв. 3. З 07.03.2014 року перебуває на обліку в ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, основний вид діяльності - діяльність у сфері проводового електрозв'язку.

В ході перевірки підприємство для підтвердження понесених витрат по ТОВ «Айпі світ» надано договір про надання правової допомоги, податкові накладні, акти виконаних робіт щодо надання правової допомоги. Інших документів, що підтверджують фактичне виконання вищезазначених послуг, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку до перевірки не надано.

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактично здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку мають братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З викладеного податковий орган зробив висновок про порушення позивачем п.198.1., п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, до складу податкового кредиту за перевіряє мий період віднесено суми податку на додану вартість по операціях та взаємовідносинах по яких не доведено пов'язаність з господарською діяльністю підприємства, чим завищено податковий кредит на загальну суму 35782,74 грн., та відповідно занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет за липень 2014 року на суму 35782,74 грн.

На підставі встановлених порушень податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.11.2014 року № , яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 53675 грн., з яких 35783 грн. - за основним платежем; 17892 грн. - штрафні (фінансові) санкції (а.с. 30).

Суд не погоджується з вказаними висновками акту перевірки Крижопільської ОДПІ та бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів, послуг місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу.

Згідно до п. п. 14.1.181 п. 14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до п. 198.2 ст.198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду позначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом, державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими визначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Вимоги до оформлення податкової накладної перелічені у п.201.1 ст.201 ПК України, за змістом якого платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою ватником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, продавця поварів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору.

Відповідно до п.201.4 ст.201 розділу V Податкового Кодексу податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п.201.6 ст.201 розділу V Податкового Кодексу податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих та податкових накладних продавця та реєстрі ' отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. Згідно з п.201.8 ст.201 розділу V Податкового Кодексу право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст.183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, виписана платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду (п.201.9 ст.201 розділу V Податкового Кодексу). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу). Законом України "Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Отже, для підтвердження включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (виконані роботи, надані послуги) до складу податкового кредиту, необхідні первинні документи (видаткові накладні, податкові накладні, акти виконаних робіт тощо), оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до ст.1 зазначеного Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з акту перевірки, відповідачем досліджувався Договір про надання правової допомоги № АС-ПД/01-07-14 від 01.07.2014 року, протокол № 1 до договору про надання правової допомоги № АС-ПД/01-07-14 від 01.07.2014 року, акти приймання виконаних робіт та податкові накладні.

Так, в періоді, що перевірявся, господарські взаємовідносини між ПП «Картес» з TOB «Айпі світ» реалізовувались на підставі укладеного Договору про надання правової допомоги № АС-ПД/01-07-14 від 01.07.2014 року. У відповідності до вказаного Договору виконавець TOB («Айпі світ») бере на себе зобов'язання надати правову допомогу замовнику (ПП «Картес») (а.с. 70-71). Протоколом № 1 до договору про надання правової допомоги №м АС-ПД/01-07-14 від 01.07.2014 року визначено тарифи надання правової допомоги (а.с. 72).

Дана угода сторонами виконана, розрахунки проведені сторонами у повному обсязі, що підтверджується актами приймання виконаних робіт (а.с. 73-74) та банківськими виписками по рахунках (а.с.77-78).

Розрахунки за отримані послуги проведено у безготівковій формі. Безготівкові кошти були списані з рахунків ПП «Картес», тобто вибули з його власності.

За правилами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов'язань такого платника, що є доказами реальності вчинених між позивачем та контрагентом позивача господарських операцій.

У вказаних вище первинних документах зазначено назву документа, дату і місце їх складання, назву підприємств, від імені яких складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, особистий підпис уповноважених осіб, печатки підприємств, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та її посадових осіб, тобто, всі обов'язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних бухгалтерських документів.

Зауважень до оформлення первинних бухгалтерських документів в ході проведення перевірки у відповідача не було, тобто останні містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних бухгалтерських документів.

Платник податку - ПП «Картес» має всі необхідні документи, що свідчать про правомірність формування ним сум податкового кредиту (договори, акти здачі-приймання виконаних послуг, податкові накладні (а.с. 75-76).

Позивач мав всі підстави для включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі вартості отриманих послуг, оскільки його контрагент був належним чином зареєстрованими підприємством, наділеним цивільною правосуб'єктністю, зареєстрованим платником податку на додану вартість, яким були виписані та надані позивачеві податкові накладні, а позивачем були сплачені кошти за отримані послуги, в т.ч. податок на додану вартість.

Договір про надання правової допомоги, акти виконаних робіт, та отримані від контрагента податкові накладні містять всі необхідні для них реквізити, підписи керівників та печатки підприємств.

Як вбачається з акту перевірки, на момент видачі на адресу позивача податкових накладних ТОВ «Айпі світ» був зареєстрований органами державної податкової служби у встановленому законодавством порядку в якості платника податку на додану вартість, про що мало відповідне свідоцтво, а отже мало право складати податкові накладні.

Свідоцтво про реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності платником податку на додану вартість діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, передбачених законодавством. Одночасно з анулюванням Свідоцтва органи державної податкової служби здійснюють виключення платника податку на додану вартість з Реєстру.

Відсутність доведення факту правопорушення та неналежна оцінка міжгосподарських відносин призвела до невідповідності висновків контролюючого органу фактичним обставинам справи.

Під час перевірки позивач надав всі документи, що підтверджують дійсність намірів сторін. Акт перевірки не містить жодних доказів, які б підтверджували, що зміст правочинів не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання господарських зобов'язань, що виникли на підставі цих договорів.

Таким чином, господарські операції, проведені між позивачем та його контрагентом підтверджуються відповідними документами бухгалтерського та податкового обліку, оформленими належним чином, що підтверджують фактичне отримання позивачем послуг від контрагента.

Виходячи з викладеного, висновки податкового органу про нереальність угоди ґрунтується виключно на припущеннях. При цьому Крижопільська ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області не надала ніяких доказів щодо підтвердження своїх припущень.

Судження Крижопільської ОДПІ про порушення ПП «Картес» вимог закону за даними господарськими операціями є помилковим, позаяк податковим органом не доведені ні нікчемність спірних правочинів, ні нереальність господарських операцій, ні неналежність складення первинних документів, ні наявність наміру на безпідставне отримання податкової вигоди позивачем.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльні платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п. 198.1ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, утому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенні таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативної або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, яка відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

-дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В п. 198.6 ст. 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Отже, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на фактично отриманий товар (роботи, послуги), що призначений для використання у власній господарській діяльності.

Суд не погоджується з твердженнями податкового органу стосовно того, що реальність проведення господарських операцій ПП «Картес» по взаємовідносинам із постачальником послуг ТОВ «Айпі світ» не підтверджується, у зв'язку з відсутністю за податковою та фактичною адресою підприємства, відсутністю трудових ресурсів у ТОВ «Айпі світ», про що ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві було складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання від 18.08.2014 року. Окрім того, відповідач зауважує, що основним видом діяльності ТОВ «Айпі світ» є діяльність у сфері проводового електрозв'язку, що дає змогу ставити під сумнів факт здійснення господарювання - надання правової допомоги. З викладеного відповідач зробив висновок, що вищевказаний договір укладено без наміру створення цивільно-правових наслідків, лише з метою отримання певної преференції, зокрема права на податковий кредит з ПДВ.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 04.07.2014 року, ТОВ «Айпі світ», ідентифікаційний код юридичної особи 39125820, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 21, офіс 3 та перебуває на обліку у ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві як платник податків з 07.03.2014 року (а.с. 65).

Суд зауважує, що в матеріалах справи міститься довідка ДПІ у Подільському районі м. Києва, згідно якої станом на 16.09.2014 року ТОВ «Айпі світ» перебуває на обліку в ДПІ як платник податків, дата взяття на облік - 07.03.2014 року (а.с. 122), є платником податку на додану вартість, що підтверджується витягом з реєстру платників, індивідуальний податковий номер 61 (а.с. 68).

Крім того, згідно листа ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 17.09.2014 року, податковий орган підтвердив, що звіти ТОВ «Айпі світ» з податку на додану вартість прийняті та зареєстровані за червень, липень, серпень 2014 року.

В матеріалах справи також містяться звіти ТОВ «Айпі світ» про виконану роботу згідно умов договору №АС-ПД/01-07-14 від 01.07.2014 року про надання правової допомоги ПП «Картес» (а.с. 100-102).

В контексті наведеного суд також зазначає, що відповідач не навів жодних обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність проведення господарських операцій, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або у сукупності могли свідчити про фіктивність вчинених операцій, відсутність факту надання послуг, а також того, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що при фактичному здійсненні оподатковуваних операцій, наявності у позивача первинних документів, що супроводжували дані операції, у т.ч. податкових накладних, підстав для невизнання права позивача на спірні суми податкового кредиту не має.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що юридична особа ТОВ «Айпі світ» не знаходиться за юридичною адресою, з чого зроблено висновок про порушення податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП «Картес».

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського Суду від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України"). Додатково суд звертає увагу, що матеріали, які є підставами для висновків під час проведення перевірок згідно зі ст. 83 Податкового кодексу є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом чи іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що висновки акту перевірки є безпідставними, а податкове повідомлення-рішення від 27.11.2014 року № підлягає скасуванню як протиправне.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, надані позивачем, дають суду підстави для постановлення висновків, які спростовують доводи відповідача, та встановлені у справі обставини підтверджують позиції позивача.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Крижопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області від 27.11.2014 року №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Картес" (вул. Горького, 8, смт. Крижопіль, Вінницька область, ) судовий збір у розмірі 1827 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович