Справа № 826/11415/14
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 вересня 2014 року 13:03 № 826/11415/14

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Клименчук Н.М., за участю секретаря судового засідання Мині І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Транс»
до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області
про визнання незаконними та скачування припису та постанови

за участю представників сторін:

позивач: Сабітов С.В.

від відповідача: Бездоля Ю.О.

обставини справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сан Транс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області про визнання незаконними та скачування припису та постанови.

Позовні вимоги мотивовано тим, що винесені відповідачем постанова про накладення штрафних санкцій та припис не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а обставини встановлені перевіркою не відповідають дійсності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі із підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечив проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні, з обставин викладених у письмових запереченнях.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін по суті спору, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ВСТАНОВИВ:

Працівниками Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил Товариством з обмеженою відповідальністю «Сан-Транс» при реконструкції нежитлових приміщень з об'єднанням в громадському будинку № 3 за адресою : Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Юності №3. За результатами перевіркою складено акт від 12.06.2014р.

Проведеною перевіркою встановлено, що в порушення ч.10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» позивачем у декларації про готовність об'єкту до експлуатації (вх. №7/10-3005/30 від 30.05.2014р.) у п. 11 зазначено дату завершення будівництва - 2014р., а фактично відповідно до технічного паспорту від 04.03.2014р. інв.. №003-03/14 виданого ТОВ «КНД»КРОК назустріч», дата закінчення будівництва -2009р., також у п. 7 декларації зазначено, що проект розроблено генеральним проектувальником ТОВ «ОКСІ-К», а фактично, відповідно до договору на виконання проектних робіт, ТОВ «ОКСІ-К» розроблено лише стадія «П», що є наведенням недостовірних даних у декларації про готовність об'єкту до експлуатації.

У зв'язку із встановленням допущення позивачем зазначених порушень, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області видано припис про усунення правопорушень у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 25.06.2014р. № С-2506/12, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 25.06.2014р. № 2-Л-З-2506/262 та винесено постанову про накладення штрафних санкцій у сфері містобудівної діяльності № З-100713-7/10-22/1007/08/04 від 10.07.2014р. якою на позивача накладено штрафні санкції у розмірі 109 620,00грн.

Разом з тим позивач не погоджується із висновками, викладеними у акті перевірки, що слугували підставою для винесення спірного рішення оскільки вважає, що відомості наведені у декларації, є достовірними, оскільки дату завершення будівництва невірно зазначено у технічному паспорті, що в подальшому було виправлено, а з приводу виконавця проектних робіт вважає, що таким являється саме ТОВ «ОКСІ-К», у зв'язку із чим просить суд скасувати спірний припис та постанову.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI), Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 (далі - Порядок № 466) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» № 687-XIV від 20.05.1999р., для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно з частинами 1, 2 статті 41 Закону України № 3038 «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю розглядають відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 549 утворено територіальний орган - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області м. Києві.

Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 02.06.2011 №22 затверджено Положення про Інспекцію.

Згідно п. 3 Положення про Інспекцію, основними завданнями інспекції державного архітектурно-будівельного контролю є участь у реалізації державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм.

Як встановлено підп. 4 п. 4 Положення про Інспекцію, Інспекція відповідно до покладених на неї завдань: реєструє повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, декларації про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації або у визначених законодавством випадках відмовляє у реєстрації таких декларацій.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що набрав чинності 12.03.2011р. замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції України або її територіальному органу (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю) за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І - III категорій складності; 3) видачі замовнику відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів урегульовані приписами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (далі - Порядок № 461).

Відповідно до Порядку № 461 прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає, рекомендованим листом з описом вкладення: до Інспекції лише два примірники, декларації за відповідною формою. Подання інших документів Порядком не передбачено. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, а другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. Замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Частиною 10 ст. 39 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Судом встановлено, що відповідачем за результатами проведеної позапланової перевірки встановлено, що у поданій позивачем декларації про готовість об'єкт до експлуатації (вх. № 7/10-3005/30 від 30.05.2014р.) у п. 11 зазначено дату закінчення будівництва -2014р., хоча фактично відповідно до технічного паспорту від 04.03.2014р. інв. № 003-03/14 виданого ТОВ"КДН"КРОК НАЗУСТРІЧ", дата закінчення будівництва - 2009р., також у п. 7 зазначено, що проект розроблено генеральним проектувальником ТОВ «ОКСІ-К», а фактично, відповідно до договору на виконання проектних робіт, ТОВ «ОКСІ-К» розроблено лише стадія «П», що є наведенням недостовірних даних у декларації про готовність об'єкту до експлуатації.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, та не заперечується позивачем, на час подання позивачем декларації про готовість об'єкт до експлуатації, у технічній документації дійсно дата завершення будівництва значилась як 2009р. При цьому погодитись із доводами позивача, що фактично недостовірні дані зазначено у технічній документації, а не в декларації про готовність об'єкта до експлуатації, суд не вправі погодитись, оскільки перевірка достовірності даних, зазначених у декларації про готовність об'єкта до експлуатації здійснюється у відповідності до поданої підтверджуючої документації поданої разом із декларацією.

Враховуючи, що на час подання декларації про готовність об'єкту до експлуатації відомості, наведені у технічній документації та у самій декларації не співпадали , суд приходить до переконання що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області вірно встановлено допущення позивачем порушення ч. 10 ст. 39 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності».

Що ж стосовно доводів позивача з приводу відсутності технічної можливості зазначення у пункті 7 декларації про готовність об'єкту до експлуатації більше, ніж одного генерального проектувальника, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Приписами ДБН «Склад та зміст проектної документації на виробництво» визначено такі стадії проектування: техніко-економічне обґрунтування (ТЕО); техніко-економічний розрахунок (ТЕР); ескізний проект (ЕП); проект (П); робочий проект (РП); робоча документація (Р). Пунктом 4.8 вищевказаного ДБН визначено, що для об'єктів III категорії складності проектування здійснюється в дві стадії: проект (П); робоча документація (Р).

В розумінні Закону України „Про будівельні норми" державні будівельні норми це нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Норми ДБН є обов'язковим для виконання на всій території України.

Аналогічні стадії проектування для об'єктів ІІІ категорії складності встановлено Порядком розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 45 від 16.05.2011р.

Як встановлено проведеною перевіркою, та не заперечується позивачем, зазначений у п. 7 декларації, генеральний проектувальник ТОВ «ОКСІ-К» дійсно розробляв лише стадію «П», однак такий вказаний позивачем оскільки це єдиний проектувальник, що залишився незмінним за час проведення робіт. Натомість інші проектувальники, що здійснювали проектування решти стадій, являлись субпідрядниками та винаймались ТОВ «ОКСІ-К», а тому не потребують зазначення у декларації про готовність об'єкту до експлуатації.

Так дійсно нормами Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011р. № 45 встановлено, що генеральний проектувальник (далі - генпроектувальник) - проектувальник, який за згодою замовника залучає до виконання робіт третіх осіб (субпроектувальників).

Разом з тим позивачем до матеріалів справи не надано доказів укладення з ТОВ «ОКСІ-К» договору на надання послуг з розроблення проектної документації на вказаний об'єкт будівництва.

Натомість, відповідно до наданої позивачем копії договору № 12/07-01 від 12.07.2013 про надання консультаційних послуг та представницьких послуг з отримання дозвільної документації, укладеного між позивачем та ТОВ «Синергія Консалтинг», останнім надавались позивачу послуги з отримання дозвільної документації щодо реконструкції нежитлових приміщень за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Юності №3. (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2.1 вказаного договору ТОВ «Синергія Консалтинг» також зобов'язувалось розробити для позивача проектну документацію, що також підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи копіями Протоколу №1 узгодження вартості робіт, технічного завдання № 1 а також копією акту прийому-передачі документів №1.

За таких обставин зазначивши у п. 7 декларації про готовність об'єкту до експлуатації, як генерального проектувальника ТОВ «ОКСІ-К», позивачем зазначено недостовірну документацію.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, а також норми чинного законодавства суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69, 70, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Транс» відмовити .

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук