Справа № 806/4937/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Київ К/800/21147/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 06.02.2014

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014

у справі № 806/4937/13-а

за позовом Приватного підприємства "Кемілайн Агро"

до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області

про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.02.2014, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014, частково задоволено позовні вимоги: визнано неправомірним та скасовано в частині податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 18.04.2013 № 00009522 на суму 556 112, 00 грн.; в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань підтвердження правомірності проведення імпортних операцій за період 01.01.2012 по 30.06.2012; фінансово-господарських взаємовідносин з ФГ "Хмельове" за квітень 2012 року та ПАТ "Ямпільський кар'єр" за вересень 2012 року, складено акт № 1728/22-2/31052661/0100 від 03.04.2013, в якому встановлені, зокрема, порушення вимог: п.187.8. ст. 187. п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено від'ємне значення по податку на додану вартість р. 24 Декларації за: січень 2012 року в сумі 210 417,00 грн., лютий 2012 року в сумі 188 210,00 грн., березень 2012 року в сумі 188 210,00 грн., квітень 2012 року в сумі 148 653,00 грн., травень 2012 року в сумі 148 653,00 грн.; занижено податок на додану вартість в сумі 683 157,00 грн., в тому числі: квітень 2012 року в сумі 161 605,00 грн., травень 2012 року в сумі 148 653,00 грн., червень 2012 року в сумі 372 899,00 грн.; порушення вимог Наказу Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість".

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем 18.04.2013 було прийняте спірне податкове повідомлення-рішення № 000095222, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1 024 736,00 грн. (основний платіж - 683 157,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 341 579,00 грн.)

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновками судів про скасування вказаного повідомлення-рішення в частині, враховуючи наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі акта перевірки від 03.04.2013 № 1710/22-2/31052661 «Про результати виїзної позапланової документальної перевірки приватного підприємства "Кемілайн Агро" з питань подання уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість за жовтень 2011 року - грудень 2011 року», відповідачем 15.04.2013 було прийнято окреме податкове повідомлення-рішення за формою "В4" № 000090222 про зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість на 210 417,00 грн. за грудень 2011 року.

Також, встановлено, що позивач задекларував суму завищення залишку від'ємного значення 210 417,00 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 15.04.2013 № 000090222 з від`ємним знаком у рядку 21.3 "зменшено /збільшено/ залишок від'ємного значення за результатами перевірки податкового органу" податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2013 року.

Пунктом 2.2 р. II Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1236 від 28.11.2012 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 20.12.2012 за № 2135/22447, визначено, що у разі зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податку структурний підрозділ органу Державної податкової служби складає податкове повідомлення-рішення за формою "В4".

Відповідно до пп.4.6.7 п. 4.6 р.V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1492 від 25.11.2011, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за № 1490/20228, рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації, у якій відображаються розрахунки з бюджетом (далі - декларація 0110) - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби.

Отже, як вірно зазначено судами, у разі коли за результатами перевірки податковим органом встановлено перевищення платником задекларованого залишку від'ємного значення податкової декларації з ПДВ, то сума зменшення залишку від'ємного значення на підставі повідомлення-рішення за формою "В4" відображається платником зі знаком "-" у рядку 21.3 податкової декларації з ПДВ податкового (звітного) періоду, в якому таке повідомлення-рішення отримано.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про безпідставність врахування відповідачем правопорушення за актом № 1710/22-2/31052661 від 03.04.2013 в акті № 1728/22-2/31052661/0100 від 03.04.2013 та в послідуючому при визначенні суми збільшення грошового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням № 000095222 від 18.04.2013, що призвело до подвійного збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на додану вартість, оскільки за вказаним правопорушенням прийнято окреме податкове повідомлення-рішення від 15.04.2013 за формою "В4", яке самостійно відображене позивачем в податковому обліку, а саме, шляхом декларування суми зменшення залишку від'ємного значення на підставі повідомлення-рішення за формою "В4" зі знаком "-" у рядку 21.3 податкової декларації з ПДВ податкового (звітного) періоду, в якому таке повідомлення-рішення отримано.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що перевіркою відображених у рядку 12.1 Декларацій "обсяг придбання, податок на додану вартість, сплачений митним органам" показників за період з 01.01.2012 по 30.06.2012 у загальній сумі 10 437 745,00 грн. встановлено, що підприємство здійснювало сплату податку на додану вартість митним органам при операціях з придбання хімічних речовин - у нерезидентів. Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2012 по 30.06.2012 в сумі 10 437 745,00 на підставі належним чином оформлених документів: контрактів, платіжних доручень та банківських виписок, вантажно-митних декларацій, та інших документів, встановлено завищення задекларованих підприємством показників у даному рядку на загальну суму 496 947,00 грн.

Так, судами встановлено, що згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість за квітень 2012 року за ряд.12.1 "обсяг придбання товару та податок на додану вартість, сплачений митним органам" в сумі ПДВ 171 588,00 грн. задекларовано податковий кредит за вантажно-митними деклараціями від 25.04.2012 № 101060000/2012/006197 на суму податку на додану вартість 49 539,74 грн., від 17.04.2011 № 101000009/2011/007328 на суму податку на додану вартість 128 740,13 грн.

За вантажно-митною декларацію від 25.04.2012 № 101060000/2012/006197 на суму податку на додану вартість 49 539,74 грн. включено до складу податкового кредиту податку на додану вартість в розмірі 42 848,00 грн. на підставі п.198.4 ст.198 Податкового кодексу України через використання частини імпортованого товару не в оподатковуваних операціях, що підтверджується наявною в матеріалах справи бухгалтерською довідкою від 13.01.2014 № 13/01/1/14.

Доказів подвійного включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за вказаними вантажними митними деклараціями в попередніх податкових періодах, відмінних від квітня 2012 року, судами встановлено не було.

Відповідно до п.187.8 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

За приписами п.201.12 ст.201 Податкового кодексу України, у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

У відповідності із п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

З урахуванням наведених норм, а також з урахуванням наявності у позивача належним чином складених вантажних митних декларацій, копії яких долучені до матеріалів справи, реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, вірними є висновки судів попередніх інстанцій про відсутність у відповідача підстав для висновків про завищення позивачем податкового кредиту на суму 122 048,00 грн. за рядком 12.1 "обсяг придбання, податок на додану вартість, сплачений митним органам" податкової декларації за квітень 2012 року.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області - відхилити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 06.02.2014 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, установленому статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В.Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль