Справа № 2а-1870/4736/12
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/74957/12

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Винокуров К.С., Пасічник С.С., розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.07.2011р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2012р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної судової адміністрації України

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 28.07.2011р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2012р., в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 працює на посаді судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області. Відповідно до наказу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12.05.2008р. № 55-6 "Про нарахування щомісячного грошового утримання" позивачу як судді, що має право на відставку та продовжує працювати на посаді судді, встановлено щомісячне грошове утримання в розмірі 90% заробітної плати.

Як вбачається із позову, в червні 2011 року ОСОБА_2 стало відомо про утримання з січня 2011 року податку на доходи фізичних осіб із належних йому сум щомісячного грошового утримання. Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з того, що суми щомісячного грошового утримання судді, який має право на відставку та продовжує працювати на посаді судді, включаються до його загального місячного оподатковуваного доходу, який оподатковується за ставками, встановленими пунктом 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України. При цьому зазначили, що питання стосовно неоподаткування щомісячного грошового утримання судді, який має право на відставку та продовжує працювати на посаді судді положеннями пп."е" пп.165.1.1 ч.165.1 ст.165 Податкового кодексу України не врегульовано, оскільки у вказаних нормах мова йде про суми щомісячного довічного грошового утримання.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками судів попередніх інстанцій та вважає їх передчасними з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом; загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 164.1.2 п.164.1 ст.164 зазначеного Кодексу встановлено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Пунктом 164.2 встановлений перелік доходів платника податку, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, але вказаний перелік не є вичерпним, оскільки підпунктом 164.2.19 передбачено включення й інших доходів, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до пп. "е" пп. 165.1.1 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається, зокрема, сума пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, а також з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії не підлягають оподаткуванню чи оподатковуються в країні їх виплати.

За змістом ст.51 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції та цього закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі; судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

При цьому, за нормами вказаного Закону розрізняється правове становище судді, який здійснює правосуддя, та судді у відставці, зокрема, у ст.138 Закону передбачено підстави набуття суддею у відставці права на пенсію або на щомісячне довічне грошове утримання.

Особливістю щомісячного грошового утримання судді полягає в тому, що воно не належить до суддівської винагороди і тому не є складовою заробітної плати судді, оскільки це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу. Щомісячне грошове утримання судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді, встановлюється у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків щодо здійснення незалежного, неупередженого та справедливого правосуддя, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення.

Отже, нормами Податкового кодексу України передбачено такий об'єкт оподаткування як загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (до якого включається у тому числі заробітна плата) й встановлено винятки з оподаткування доходів фізичних осіб, одним з яких передбачено невключення до такого доходу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. При цьому щомісячне грошове утримання працюючого судді по суті є тотожнім поняттю щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та також має звільнятись від оподаткування.

Зазначене узгоджується й з правовою позицією Конституційного Суду України, який в абзаці п'ятому пункту 7 мотивувальної частини Рішення від 11.10.2005р. №8-рп/2005 й абзаці третьому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 18.06.2007р. №4-рп/2007 вказав, що щомісячне довічне грошове утримання є гарантованою державою щомісячною звільненою від сплати податків грошовою виплатою, що слугує забезпеченню належного утримання судді, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді; відмінність же щомісячного грошового утримання працюючого судді від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці полягає у тому, що судді, які мають право на відставку та продовжують працювати на посаді судді, цю виплату одержують виключно з Державного бюджету України, а судді у відставці - з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Також Конституційний Суд України рішенням від 14.12.2011р. №18-рп/2011 у справі №1-33/2011 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо офіційного тлумачення поняття "щомісячне довічне грошове утримання", що міститься у пп."е" пп.165.1.1 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України, зазначив, що поняття "щомісячне довічне грошове утримання" означає неоподатковану грошову виплату як судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді і одержує її з Державного бюджету України у вигляді щомісячного грошового утримання, так і судді у відставці, який одержує її з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

З урахуванням вказаного колегія суддів дійшла висновку про те, що щомісячне грошове утримання ідентичне щомісячному довічному грошовому утриманню та є звільненою від оподаткування виплатою, а тому висновки судів попередніх інстанцій про правомірне утримання податку на доходи фізичних осіб із сум щомісячного грошового утримання ОСОБА_2 ґрунтуються на неправильному застосуванні судами норм матеріального права.

Враховуючи те, що в силу вимог ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, а судами попередніх інстанцій у даній справі не встановлювались обставини щодо утримання податку з щомісячного грошового утримання позивача саме з січня 2011 року, то судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.07.2011р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2012р. скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановлених статтями 237-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.