Справа № 2а-0870/4842/11
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2011-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2011 року о 12 год. 37 хв. Справа № 2а-0870/4842/11

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Тєтєрєв В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за заявою Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 1980 грн. 47 коп. податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Вільнянська міжрайонна державна податкова інспекція Запорізької області (надалі - позивач або Вільнянська МДПІ Запорізької області) звернулася з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач або ФОП ОСОБА_1.) про стягнення 1980 грн. 47 коп. податкового боргу з єдиного податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб.

Від представника позивача 07.07.2011 та 25.07.2011 надійшли заяви про розгляд справи у письмовому провадженні. Позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Також, не надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Про дату, час та місце призначення судового засідання повідомлявся належним чином.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.4 ст.41 КАС України, не здійснюється.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач зареєстрований як суб'єкт господарювання за адресою: 70002, Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ, вул.Пушкіна, буд. 45-А. Відповідач має ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

16.12.2009 позивачем зареєстровано Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності (вх.№2175). Згідно цієї заяви вказаний суб'єкт господарювання з грудня 2009 року відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 за №727/98 (в редакції від 28.06.1999 за №746/99) повинен сплачувати єдиний податок для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

Згідно ст.2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 за №727/98 (в редакції від 28.06.1999 за №746/99) суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць. У разі коли фізична особа - суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких установлено різні ставки єдиного податку, нею отримується одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки. «…» Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України. Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до місцевого бюджету - 43 відсотки; до Пенсійного фонду України - 42 відсотки; на обов'язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням. Доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності.

Отже, починаючи з 22.02.2010 по 22.11.2010 відповідачу нараховано 1980 грн. 47 коп. (за рахунок наявної переплати у розмірі 19 грн. 53 коп. заборгованість за терміном сплати 22.02.2011 становить 180 грн. 47 коп.) єдиного податку за ставкою 200 грн. 00 коп. на місяць.

Вказане податкове зобов'язання не було погашене ФОП ОСОБА_1 про що свідчить витяг з облікової картки платника податків від 25.07.2011.

Також, судом досліджено надані позивачем: корінець першої податкової вимоги від 01.03.2010 за №1/39, поштове повідомлення про отримання особисто відповідачем даної податкової вимоги; корінець другої податкової вимоги від 11.05.2010 за №2/115, яка була повернута до Вільнянської МДПІ Запорізької області з відміткою «за закінченням терміну зберігання», про що був складений Акт №24-058/59 від 08.07.2010 про неможливість вручення податкової вимоги.

Позивачем надано до суду Рішення Вільнянської МДПІ Запорізької області від 09.08.2010 за №2636/14/24/-038/18 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

З урахуванням викладеного, сукупне податкове зобов'язання відповідача становить 1980 грн. 47 коп., яке не оскаржене в установленому порядку.

Відповідно до приписів п.1.3 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» дане податкове зобов'язання відповідача є узгодженим, тому підлягає сплаті.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010, № 2857-VI установлено, що податки і збори (обов'язкові платежі), які справлялися до 1 січня 2011 року та не встановлені Податковим кодексом України як загальнодержавні і місцеві податки та збори, включаючи розстрочені і відстрочені суми грошових зобов'язань, суми податкового боргу з урахуванням штрафних санкцій та пені, що обліковувалися станом на 31 грудня 2010 року, і суми, донараховані за актами перевірок, за цими податками і зборами (обов'язковими платежами), сплачуються платниками податку за правилами, встановленими відповідними законодавчими актами України, або стягуються у порядку, встановленому Податковим кодексом України, та зараховуються до: загального фонду державного бюджету - в частині податків і зборів (обов'язкових платежів), які зараховувалися до державного бюджету; загального чи спеціального фонду місцевих бюджетів - у частині податків і зборів (обов'язкових платежів), які зараховувалися відповідно до загального чи спеціального фонду місцевих бюджетів.

Відповідно до пп.6.2.4. п.6.2. ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (який діяв на час винесення податкових повідомлень-рішень) податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові повідомлення.

У разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення (пп.6.2.4. п.6.2. ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»).

Аналогічні норми містить і п.14.1.153. ст.14 Податкового кодексу України, згідно якого податкова вимога - це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п.1.3 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковий борг - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк.

Згідно з п.14.1.175. ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп.5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки визначені цим законом визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно з п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з приписами п.58.3. ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані спеціалізовані державні податкові інспекції, відповідно до п.11 ст.10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», виконують такі функції - подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Згідно Зворотного боку облікової картки платника податку (скорочена форма) станом на 25.07.2011 за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 1980 грн. 47 коп.

Враховуючи вищевикладене, судом з'ясовано, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 на час судового засідання має заборгованість у сумі 1980 грн. 47 коп., яка у добровільному порядку - не сплачена. У зв'язку з цим суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, вказана сума заборгованості повинна бути стягнута з відповідача.

Відповідно до приписів ч.4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 158-163 КАС України; ст.ст.14, 58, 59 Податкового кодексу України; ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»; ст.2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 за №727/98, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (70002, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1980 (одна тисяча дев'ятсот вісімдесят) грн. 47 коп. податкового боргу з єдиного податку на підприємницьку діяльність на користь місцевого бюджету м. Вільнянськ перерахувавши на р/р 0080, код одержувача 34677061, банк: ГУДКУ у Запорізькій області, МФО 813015, код б/к 18050200.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова виготовлена у повному обсязі 25.07.2011.

Суддя (підпис) О.О. Прасов

Постанова не набрала законної сили

Суддя О.О. Прасов