Справа № 823/579/15
Суддя: Л.В.Трофімова
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 березня 2015 року м. Черкаси справа № 823/579/15

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В., перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 823/579/15

за позовом ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1.)

до головного управління Держземагентства у Черкаській області (надалі - ГУ Держземагентства у Черкаській області)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, прийнято ухвалу.

ОСОБА_1, звернувшись до суду з адміністративним позовом ГУ Держземагентства у Черкаській області просить:

- визнати бездіяльність ГУ Держземагентства у Черкаській області стосовно ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 02.02.2015 (отриману відповідачем 059.02.2015) протиправною;

- зобов'язати ГУ Держземагентства у Черкаській області негайно розглянути заяву ОСОБА_1 та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки загальною площею 0,1 га у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд з земель державної власності розміщених в адміністративних межах Черкаської міської ради Черкаського району за межами населеного пункту.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.106 цього Кодексу. Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя встановив, що вона не відповідає вимогам ст.106 КАС України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.106 КАС України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача, поштову адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Відповідно до п.3 ч.1 ст.106 КАС України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) відповідача, посаду і місце служби посадової чи службової особи, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку, адресу електронної пошти, якщо такі відомі. У позовній заяві повинні бути зазначені точні і докладні відомості про позивача, відповідача. Це має значення для повідомлення осіб, які беруть участь у справі, та забезпечення їх явки у судове засідання. У позовній заяві не зазначено адресу електронної пошти позивача, та не повідомлено про відсутність такої, не зазначено адресу електронної пошти відповідача та не повідомлено чи така відома.

Відповідно до ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а у разі неможливості - зазначає докази, що не може самостійно надати із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1242, затверджено Типову інструкцію з діловодства, де передбачено порядок видачі копій документів (далі - Інструкція). Зокрема, згідно п. 76 Інструкції установа може засвідчувати копії лише тих документів, що створюються в ній, а також у випадках, передбачених в абзаці другому цього пункту. Копія документа виготовляється і видається тільки з дозволу керівника установи, його заступників або керівника структурного підрозділу. У разі підготовки документів для надання судовим органам, під час вирішення питань щодо прийняття громадян на роботу, навчання, засвідчення їх трудових, житлових та інших прав у взаємовідносинах з установою, а також під час формування особових справ працівників установа може виготовляти копії документів, виданих іншими установами (копії дипломів, свідоцтв про одержання освіти тощо). Пунктом 77 Інструкції визначено, що напис про засвідчення документа складається із слів «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту документа «Підпис». Суддя зазначає, що позивачем до позовної заяви додано відповідні ксерокопії документів, однак жодну фотокопію та/або ксерокопію не завірено у встановленому порядку.

Згідно з п.4 ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з ч.4 і ч.5 ст.105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Згідно ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи не вчиненої дії. Позовна заява містить вимогу зобов'язати ГУ Держземагентства у Черкаській області негайно розглянути заяву ОСОБА_1 та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки загальною площею 0,1 га у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд з земель державної власності розміщених в адміністративних межах Черкаської міської ради Черкаського району за межами населеного пункту. Разом з тим згідно Рекомендації R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи 11.03.1980 державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 (надалі - також Рекомендація R (80) 2), під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - критеріями здійснення адміністративного судочинства є принципи судочинства. Предмет та мета Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагають, щоб її положення тлумачились та застосовувались у такий спосіб, щоб зробити її вимоги не просто теоретичними або ілюзорними, але й практичними та ефективними.

Суддя зазначає, що згідно ст.1 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 №858-ІV документація із землеустрою - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо. Відповідно до абз.8 ч.1 ст.1 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою - сукупність нормативно-правових, економічних, технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити протягом 5 - 10 і більше років. При визначенні компетенції адміністративний суд виходить не лише із суб'єктного складу, а з суті самого спору. Згідно абз. 2-3 п.3 постанови пленуму Вищого адміністративного суду «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 №8 передбачено обов'язок суду звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій, що необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань. Земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - у порядку цивільного судочинства. Така правова позиція міститься у постанові пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7 (зі змінами, внесеними згідно з постановою пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 № 2). Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із земельних відносин відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України від 18.03.2004 №1618-ІV.

Позивач, зазначаючи про неотримання відповіді на заяву, одержану відповідачем 05.02.15 (у позовній вимозі вказано 059.02.2015), одночасно стверджує, що остання знаходиться на розгляді (16.02.15, 27.02.15), проте позовна заява підписана 25.02.15 і місячний відлік часу не настав. Європейська конвенція про обчислення строків від 16.05.1972 (ст. 2) для цілей цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає, (ст.3) строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках, починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. Проте положення попереднього пункту не заважають тому, щоб та чи інша дія, яка має бути здійснена до спливу встановленого строку, виконувалася у день dies ad quem лише до закінчення нормального робочого часу.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, що з'являється у володільця регулятивного права, зокрема у момент порушення останнього. Відповідно до змісту п.4 ч.1 ст.106 КАС України позовна заява повинна містити інформацію про те, які саме права, свободи або інтереси, на думку позивача, були порушені діями (бездіяльністю) відповідача - суб'єкта владних повноважень.

Суддя зазначає, що усі документи, що надаються позивачем до суду, повинні також містити їх копії відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

За таких обставин позовна заява не відповідає вимогам адміністративного процесуального законодавства, а тому, згідно ч.1 ст.108 КАС України, залишається без руху з наданням позивачу строку до 03.04.2015 для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 106, 108 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до головного управління Держземагентства у Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії залишити без руху.

Надати позивачеві строк до 03 квітня 2015 року для усунення недоліків позовної заяви.

Роз'яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В.Трофімова