Справа № 826/1132/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1132/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Київського міського центру зайнятості до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про стягнення 862,92 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач - Київський міський центр зайнятості звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про стягнення 862,92 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2015 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2015 року, та задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки не відповідають обставинам справи, порушено норми процесуального та матеріального права.

У судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості - задовольнити частково, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2015 року - змінити, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 201 КАС України суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції, якщо встановить, що воно правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначений спір не підсудний Окружному адміністративного суду міста Києва, а позовні матеріали підлягають до розгляду місцевим судом загальної юрисдикції в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Суд виходив з того, що відносини про стягнення матеріальної шкоди, завданої органу Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття внаслідок безпідставно виплачених коштів на підставі довідки, яка містить недостовірні відомості за своєю правою природою є цивільно-правовими, а не адміністративними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписам наведеної норми кореспондують положення частини четвертої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, яка була завдана лише суб'єктом владних повноважень; а також такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності останнього.

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 18 червня 2013 року у справі № 21-204а13.

Частиною другою статті 101 Закону України від 5 листопада 1991 року № ХІІ «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З наведеного також слідує, що відносини про стягнення матеріальної шкоди, завданої Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття внаслідок безпідставно виплачених коштів на підставі вищенаведених норм за своєю правою природою є цивільно-правовими, а не адміністративними.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вказана справа не підсудна Окружному адміністративному суду м. Києва, проте суд помилково вирішив, що позовні матеріали підлягають до розгляду місцевим судом загальної юрисдикції в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України

Так, колегією суддів встановлено, що відповідач у справі - Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» є юридичною особою.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами частини третьої статті 22 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Враховуючи викладене, за суб`єктним складом сторін та суттю спору зазначена справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, дотримано норм матеріального права, проте помилково застосовано норми процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості - задовольнити частково, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2015 року - змінити, в частині роз'яснення позивачу до юрисдикції якого суду віднесено розгляд цієї справи.

Керуючись ст. ст. 109, 160, 167, 195, 196, 199, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2015 року - змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини ухвали в наступній редакції:

«Роз'яснити позивачу, що справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному Господарського процесуального кодексу України.».

В решті ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.