Справа № К/9991/12014/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/12014/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Головчук С.В.,

Олендера І.Я.,

секретар судового засідання Іванова Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2011 року в справі за його позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Сумського міського управління управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, третя особа Головне управління Державного казначейства України у Сумській області про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що у вересні 2010 року був звільнений з посади старшого слідчого відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Сумського міського управління за порушення дисципліни.

Вважаючи звільнення незаконним та уточнивши позовні вимоги просив суд скасувати наказ про звільнення з органів внутрішніх справ, поновити на посаді та стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2010 року позов задоволено: визнано протиправними наказ начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 03 вересня 2010 року № 187 о/с та наказ від 20 серпня 2010 року № 697 в частині звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_4; поновлено в органах внутрішніх справ на посаді старшого слідчого відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Сумського міського управління управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області; стягнуто з Сумського міського управління управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 3 381,60 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, позивач просив суд скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач проходив службу на посаді старшого слідчого відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Сумського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 20 серпня 2010 року №697 за грубе порушення ОСОБА_4 вимог кримінально-процесуального законодавства України, наказів Міністерства внутрішніх справ України від 26 березня 2010 року №60 та від 03 грудня 2007 року №460, що виразилось у внесенні неправдивих даних до протоколу огляду місця події та схеми дорожньо-транспортної пригоди, проявлену нещирість його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни після виходу з лікарняного.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 03 вересня 2010 року №187 о/с його звільнено у запас Збройних Сил на підставі підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни).

Підставою для прийняття вказаних наказів став висновок службової перевірки, затверджений начальником відділу внутрішньої безпеки в Сумській області служби внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України 21липня 2010 року, за фактами, викладеними у заяві громадянина ОСОБА_5 щодо неправомірних дій працівників Сумського міського управління та відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Суми та автомобільно-технічної інспекції, підпорядкованого Головному управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, що полягали у підробленні документів по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23 травня 2010 року в селищі Нижнє Піщане міста Суми.

Даною перевіркою встановлено, що інспектор з дізнання відділення оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод та дізнання відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Суми та автомобільно-технічної інспекції, підпорядкованого управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області ОСОБА_6 та старший слідчий слідчого відділу Сумського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області ОСОБА_4, будучи працівниками правоохоронного органу, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, в порушення статей 5, 10, 11 Закону України «Про міліцію», статті 190 Кримінально-процесуального кодексу України, вимог наказів Міністерства внутрішніх справ України від 05 грудня 2007 року №458 та від 03 грудня 2007 року №460, при виїзді 23 травня 2010 року на місце дорожньо-транспортної пригоди не зафіксували факт дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Фольксваген-Венто», державний номерний знак НОМЕР_1 та моторолера «Форвард Фрідом» під керуванням ОСОБА_5, в результаті якої пасажир цього моторолера ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, не склали відповідні процесуальні документи, безпідставно оформили матеріали по факту падіння моторолера на проїжджу частину дороги. Дані дії завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_5 і ОСОБА_7, підірвали авторитет і престиж правоохоронних органів.

Вирішуючи спір окружний суд виходив з того, що відповідачем порушено процедуру звільнення, оскільки наказ про призначення службового розслідування не видавався, рішення про звільнення прийнято до порушення кримінальної справи і закінчення провадження у ній та ґрунтувалося лише на висновку службової перевірки, крім того, матеріалами службової перевірки не підтверджено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, тому наказ про звільнення є незаконним.

Скасовуючи рішення окружного суду та відмовляючи в задоволенні позову апеляційний суд виходив з того, що позивачем порушено службову дисципліну та вчинено дії, які не сумісні з подальшим проходженням служби в органах внутрішніх справ і звільнення є законним.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Порядок проходження служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України «Про міліцію», Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Згідно частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що по-становою старшого слідчого прокуратури Ковпаківського району міста Суми від 25 жовтня 2010 року було закрито матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за відсутністю в його діях складу злочинів, передбачених частиною третьою статті 364, частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України. У постанові слідчий прокуратури виходив з того, що в ході досудового слідства не було здобуто достатньо даних, що вказували б на факт умисного внесення ОСОБА_4 завідомо неправдивих даних до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23 травня 2010 року та схеми до нього. Тобто, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем вимог закону щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, не звернув увагу на дану постанову старшого слідчого прокуратури Ковпаківського району міста Суми від 25 жовтня 2010 року та не надав їй правової оцінки.

У зв'язку з закриттям кримінальної справи наказом т.в.о. начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 09 листопада 2010 року № 1111 скасовано пункт 2 наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 20 серпня 2010 року №697 «Про грубі порушення вимог нормативних документів Міністерства внутрішніх справ України окремими працівниками управління ДАІ, відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Сумського міського управління та покарання винних» у частині звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_4

Проте залишилося нез'ясованим питання щодо наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 03 вересня 2010 року № 187 о/с про звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ, виданого на підставі наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 20 серпня 2010 року №697 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, чи було його скасовано у зв'язку з відсутністю підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності, чи було реалізовано наказ від 09 листопада 2010 року № 1111, чи поновлено позивача на службі в органах внутрішніх справ.

Відповідно частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про до-стовірність того чи іншого доказу.

Наведені порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд.

На підставі наведеного та керуючись статтями 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2010 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2011 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ С.В. Головчук /підпис/ І.Я. Олендер /підпис/