Справа № 824/242/15-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

12 березня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/242/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Григораша В.О.;

секретаря судового засідання Сопко В.Ю.;

за участю:

позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому засіданні клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкова інспекція у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду 25.02.2015 року адміністративному позові ОСОБА_1 (позивач) просила зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області (відповідач) починаючи з 01.01.1999 року по 04.03.2003 року змінити стаж її роботи і встановити його згідно постанови Кабінету Міністрів України №1013 в розмірі 28 років 3 місяці та вислугу років 40% та зобов'язати здійснити виплату різниці між наново обчисленою сумою винагороди за вислугу років та фактично сплаченою сумою винагороди з 01.01.2003 року по 04.03.2003 року в сумі 88,20 грн.

Крім того, разом з позовною заявою позивачем подано до суду клопотання про визнання поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом. Вказане клопотання суд вирішив розглянути у попередньому судовому засіданні з викликом сторін по справі.

Ухвалою суду від 26.02.2015року відкрито провадження у справі та призначено її до попереднього судового засідання на 12:00 год. 12.03.2015 року.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначив, що в листопаді 2014 року з Єдиного державного реєстру судових рішень вона дізналась, що аналогічні по суті питання до даного адміністративного позову розглядались Вищим адміністративним судом України та Вінницьким апеляційним адміністративним судом в 2013-2014 роках. Зазначає, що не могла передбачити, що ДПІ у м. Чернівці, яка покликана захищати права та законні інтереси своїх працівників, може порушувати її права. Також позивач пояснила, що вона не має юридичної освіти, не знає особливостей законодавства, у зв'язку з чим не могла знати, що її права порушуються, а саме, що розмір встановленої суми надбавки за вислугу років не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того зазначила, що визначені ст. 99 КАС України строки не є строками позовної давності. На думку позивача вказані обставини дають суду підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами, подав до канцелярії суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення позивача до адміністративного суду.

Обгрутновуючи своє клопотання відповідач зазначив, що у позовній заяві позивач стверджує, що його права були порушені податковим органом протоколом засідання атестаційної комісії, яким станом на 01.01.1999 року підтверджено стаж роботи для одержання доплати за вислугу років з 17.07.1989 року по 01.01.1999 року - 9 років 54 місяців 14 днів. На думку позивача податковим органом мав бути підтверджений стаж в розмірі 23 роки, що давало б підстави для встановлення надбавки за вислугу років в розмірі40%. Відповідач зазначив, що позивачу було відомо про розмір встановленої надбавки за вислугу років за весь час перебування на державній службі до виходу на пенсію в березні 2003 року, оскільки їй щомісячно працівниками державної податкової служби видавались роздруківки нарахувань заробітної плати з розшифровкою нарахувань та утримань коштів. Вважає, що твердження позивача, що причиною звернення до суду з даним позовом слугувало те, що 09.07.2014 року Вищим адміністративним судом України винесено рішення по тотожному спору не є поважною обставиною пропуску строку на звернення до суду, оскільки вказана обставина немає відношення до самої суті вказаного спору.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду 24.02.2015 року, тобто з моменту виникнення спірних правовідносин пройшло приблизно 17 років, що, в свою чергу, свідчить про пропуск позивачем допустимих строків для звернення для суду з позовною заявою, просив відмовити в задоволенні клопотання позивача про визнання поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав заявлене ним клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Представник відповідача в попередньому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та просив суд залишити позовну заяву без розгляду.

Розглянувши клопотання про визнання поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, заслухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у його задоволенні, у зв'язку з чим вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (с.2 ст.99 КАС України).

Згідно ч.3 ст.99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивач працював на державній службі в ДПІ у м. Чернівцях з 04.01.1993 року та 04.03.2003 року звільнений з посади головного державного ревізора-інспектора, у зв`язку з виходом на пенсію. На думку позивача, під час проходження публічної служби в ДПІ у м. Чернівцях, останнім було порушено його права при визначенні стажу роботу, що давало б право на отримання надбавки за вислугу років 40% згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12.09.1997року №1013. Зокрема посилався на те, що 01.10.1997 року комісією відповідача було встановлено надбавку за вислугу років в розмірі 35% за економічний стаж роботи 23 роки. Протоколом засідання атестаційної комісії, станом на 01.01.1999 року, було підтверджено стаж роботи для одержання доплати за вислугу років з 17.07.1989 року по 01.01.1999 року - 9 років 54 місяців 14 днів. Зазначив, що ніяких доказів та підстав зменшення стажу роботи з 23 років та 35% доплат за вислугу років до 9 років 54 місяців 14 днів в протоколі не вказано. В наказі №208 від 27.12.2002 року та в протоколі засідання комісії ДПІ у м. Чернівцях підтверджено стаж роботи 13 років 5 місяців та 14 днів. Зазначив, що відповідачем не зараховано до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, час роботи на заводі "Кварц" на посаді інженера з нормування праці у відділі праці та зарплати в період з 01.10.1974 року по 16.07.1989року. Вважає, що фактично економічний стаж станом на 01.01.2000 року становить 25 років та доплата за вислугу років має складати 40% і, відповідно, в березні 2003 року (на момент виходу на пенсію) економічний стаж становить 28 років 3 місяці та доплата за вислугу років мала бути встановлена в розмірі 40%.

Посилаючись на вищевказані обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом про зобов'язання відповідача починаючи з 01.01.1999 року по 04.03.2003 року змінити стаж роботи і встановити його згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1013 в розмірі 28 років 3 місяці та вислугу років 40% та зобов'язати здійснити виплату різниці між наново обчисленою сумою винагороди за вислугу років та фактично сплаченою сумою винагороди з 01.01.2003 року по 04.03.2003 року в сумі 88,20 грн.

Фактично позовні вимоги позивача стосуються проходження ним публічної служби і у відповідності до ч.3 ст. 99 КАС України для звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби встановлено місячний строк.

З позовної заяви судом встановлено, та не заперечувалось позивачем в судовому засіданні, що при виході на пенсію в березні 2003 року в довідці про заробітну плату, що отримано позивачем, ДПІ у м. Чернівцях було зазначено про встановлення надбавки за вислугу років в розмірі 25%, тобто, з моменту звільнення з посади головного державного ревізора-інспектора, у зв`язку з виходом на пенсію (04.03.2003 року) позивач фактично був обізнаний про встановлений розмір надбавки за вислугу років. Крім того, позивачем не заперечувалось те, що в період з 01.01.1999 року по 04.03.2003 року йому щомісячно працівниками державної податкової служби видавались роздруківки нарахувань заробітної плати з розшифровкою нарахувань та утримань коштів.

Виходячи з наведеного слідує, що позивач звернуся до суду з позовом 25.02.2015 року, в той час як про порушення своїх прав, свобод та інтересів міг та повинен був дізнатись щонайменше 05.03.2003 року, тобто позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку звернення до суду встановленого ст. 99 КАС України, що більше ніж одинадцяти (11) річний термін, при цьому не надав належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку на звернення до суду за захистом порушених прав під час проходження ним публічної служби в ДПІ у м. Чернівцях.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що відсутність юридичної освіти та незнання особливостей законодавства завадило йому звернутись до суду в межах допустимого строку. Зазначене суперечить правовій природі презумпції знання законодавства - обов'язку кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України, який закріплений в ч. 1 ст. 68 Конституції України, що також передбачає і обов'язок їх знання.

Окрім іншого слід зазначити, що ознайомлення особи з судовим рішенням в подібних правовідносинах не є окремою підставою для визнання поважності причин пропуску строку на звернення до суду. Інших обставин для визнання поважними причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду, які б підтверджуються належними і допустимими засобами доказування, судом не встановлено.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи наведене суд вважає, що клопотання позивача про визнання поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом не належить до задоволення, оскільки вказані ним обставини не відноситься до таких, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість його звернення до адміністративного суду в межах встановленого законодавством строку, а тому позовну заяву слід залишити без розгляду, у зв'язку з пропущенням строку на звернення до адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 99, 100, 155, 158-159, 160, 165, 167 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними - відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області про зобов'язання вчинити дії - залишити без розгляду, у звязку з пропущенням строку на звернення до адміністративного суду.

У відповідності до ст.ст. 185, 186 КАС України ухвала може бути оскаржена повністю або частково в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно статті 254 КАС України ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.О. Григораш

Ухвала в повному обсязі складено 17 березня 2015 р.