Справа № 808/205/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

19 січня 2015 року Справа № 808/205/15 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Лілії Яковлівни, перевіривши матеріали адміністративного позову

за позовною заявою: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, сел. Приазовське

до відповідача: Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, м. Запоріжжя

треті особи: ОСОБА_3, сел. Приазовське; Комунальне підприємство «Нерухомість - П», сел. Приазовське

про: зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - позивач) до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Нерухомість - П», в якому позивач просить суд зобов'язати відповідача скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта (закусочної по АДРЕСА_1) до експлуатації № ЗП202120473, зареєстровану 28.03.2012.

При перевірці матеріалів адміністративного позову судом встановлено наступне.

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч. 1 ст. 99 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 28.03.2012 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації за номером ЗП202120473, об'єктом будівництва згідно якої є будівля закусочної по АДРЕСА_1.

У позовній заяві позивач зазначає, що про обставини щодо реєстрації відповідачем декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЗП202120473 позивачу стало відомо ще в 2012 році.

22.10.2014 позивач звернулась до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області із заявою про скасування реєстрації декларації на ім'я ОСОБА_3 як помилково зареєстрованої на підставі неправдивих документів. При цьому позивач посилається на п. 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, відповідно до якого у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Далі позивач вказує, що листом від 30.10.2014 № 7/8-3785/1-02 її було повідомлено про відмову у задоволенні заяви, оскільки декларація зареєстрована до внесення змін до законодавства та надання відповідачу права скасовувати реєстрацію декларацій.

Крім того, з матеріалів доданих до позову та на підставі ст. 15-1 КАС України судом з'ясовано, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зверталась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізької області про зобов'язання скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану 28.03.2012 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду (суддя Дуляницька С.М.) від 18.12.2014 по справі № 808/9251/14 позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Нерухомість-П» про зобов'язання відповідача скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану 28.03.2012 року залишено без розгляду, у зв'язку із пропуском позивачем строків звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом.

Враховуючи викладені обставини, позивачем у позовній заяві були надані пояснення з приводу строків звернення до адміністративного суду, визначені ст. 99 КАС України.

Зокрема, позивач вказує на те, що позовні вимоги стосуються саме відмови відповідача у задоволенні заяви про скасування раніше зареєстрованої декларації і у зв'язку з цим зобов'язання відповідача вчинити дії. Тому позивач вважає, що строк звернення до суду починає обчислюватись з моменту надання відповідачем відповіді на заяву, тобто з 30.10.2014.

Проте, у прохальній частині адміністративного позову, позивач просить суд саме зобов'язати відповідача скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта (закусочної по АДРЕСА_1) до експлуатації № ЗП202120473, зареєстровану 28.03.2012, і не порушує питання про визнання дій відповідача щодо відмови у задоволенні заяви про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 22.10.2014 протиправними.

Тобто, предметом розгляду в даному разі є зобов'язання відповідача скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а не дії відповідача щодо відмови у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 22.10.2014.

Тому, у суду відсутні підстави вважати, що підставою для звернення позивача із адміністративним позовом до суду стала саме відмова відповідача у задоволенні заяви.

Як зазначалося вище, обставини щодо здійснення відповідачем реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЗП202120473 стали відомі позивачу ще у 2012 році.

Також, позивач посилається на те, що до 30.10.2013 чинним законодавством України взагалі не був передбачений порядок скасування декларацій Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, тому позивач не могла і не зверталась до відповідача із заявою про скасування декларації.

Однак, з цього приводу суд зазначає, що вищезазначені зміни були внесені до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 № 918, тоді як позивач звернулась із відповідною заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області лише у жовтні 2014 року.

Суд звертає увагу позивача на те, що дотримання строку звернення із адміністративним позовом є однією з умов реалізації права звернення із позовом до суду у публічно-правових відносинах. Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи (ч. 2 ст. 100 КАС України).

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Із наданого суду адміністративного позову та доданих до нього документів взагалі не вбачаються причини такого тривалого зволікання позивача щодо звернення із позовом до суду.

Тому, виходячи з наявних у справі матеріалів суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 98 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Відповідно до п. 4 ч. 1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (зі змінами та доповненнями, далі - Закон України № 3674-VI), сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

Судом встановлено, що до матеріалів адміністративного позову додано оригінал квитанції від 10.12.2014 № N11WF38166, відповідно до якої позивачем за звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 73,08 (сімдесят три гривні 08 коп.) грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що судовий збір в розмірі 73,08 грн., сплачений відповідно до квитанції від 10.12.2014 № N11WF38166 підлягає поверненню заявнику з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 102, 107, 160-165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Нерухомість - П» про зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без розгляду.

Повернути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 суму судового збору в розмірі 73,08 (сімдесят три гривні 08 коп.) грн., сплачену відповідно до квитанції від 10.12.2014 № N11WF38166.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до ч. 3 ст. 155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко