Справа № 816/2627/14
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2015р. м. Київ К/800/52062/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Ситников О.Ф. , розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2014р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014р. у справі за позовом Полтавської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2013 року Полтавський прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги за заявою ОСОБА_1 та зобов`язати надати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги за заявою ОСОБА_1 .

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2014р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014р., позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання головному розпоряднику бюджетних коштів висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги за заявою ОСОБА_1 . Зобов`язано Полтавський обласний військовий комісаріат надати головному розпоряднику бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги за заявою ОСОБА_1 в порядку, встановленому п. 7 Порядку та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 499. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ІНФОРМАЦІЯ_1 з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущених судами попередніх інстанцій просить скасувати судові рішення та відмовити в задоволенні позову.

Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 20.12.2013р. внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби безтерміново, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК до довідки серії 10 ААА № 172383 від 08.01.2014р.

04.03.2014р. ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.03.2014р. № 8/727 ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні такої виплати з тих підстав, що п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №499 передбачає призначення та виплату одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року.

Оскільки ОСОБА_1 звільнений з військової служби до 31.12.2006р., у нього відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №499.

Вирішуючи спір та часткового задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно з ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 499, оскільки йому встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби. Звідси, відповідачем допущено протиправну бездіяльність стосовно неподання головному розпоряднику бюджетних коштів висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги за заявою ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Розділом ІІ цього Закону встановлені права військовослужбовців, зокрема, щодо грошового забезпечення.

Частиною 2 ст.16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови № 499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01.01.2007р., здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Згідно з пп. 2 п. 2 Порядку одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, одноразова грошова допомога інвалідам ІІ групи виплачується у розмірі 24-місячного грошового забезпечення.

Виходячи з буквального тлумачення ст. 16 Закону № 2011-ХІІ колегія суддів дійшла висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові 18.11.2014р. (справа № 21-446а14).

За таких обставин суди дійшли правильного висновку, що встановлення 20.12.2013р. позивачу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, тобто після звільнення з військової служби, не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач звільнений з військової служби 29.03.1996р., тому положення ст.16 Закону № 2011-ХІІ в редакції від 03.11.2006р. не можуть застосовуватися до спірних правовідносин, не ґрунтуються на нормах вказаного Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2014р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановлених статтями 237-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя - доповідач В.М. Кочан

судді С.С. Пасічник

О.Ф. Ситников