Справа № 822/597/15
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/597/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМатущака В.В.
при секретаріПисаренко О.Р.
за участі:позивача, представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його дід - ОСОБА_4, набув право власності на автомобіль RENAULT Laguna, 1995 року випуску, кузов НОМЕР_1. Цей автомобіль йому, як інвалідові 1 групи, був наданий в якості адресної гуманітарної допомоги. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Позивач, як внук померлого інваліда, що разом з ним проживав однією сім'єю, звернувся до відповідача із заявою про переоформлення автомобіля на своє ім'я. Листом від 16.02.2015 року №04.03-889 позивачу було відмовлено у переоформленні автомобіля на його ім'я.

ОСОБА_3 вважає дану відмову Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації неправомірною та просить суд: визнати протиправним рішення Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, викладеного в листі від 16.02.2015 року №04.03-889, щодо відмови в наданні дозволу на перереєстрацію на позивача права власності на легковий автомобіль RENAULT Laguna, 1995 року випуску, кузов НОМЕР_1; зобов'язати Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації надати дозвіл на перереєстрацію на позивача права власності на легковий автомобіль RENAULT Laguna, 1995 року випуску, кузов НОМЕР_1.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, 02.03.2015 року подав до суду письмові заперечення, в яких вказує, що відмова Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації у наданні дозволу на переоформлення автомобіля на ім'я позивача ґрунтується на тому, що ОСОБА_3 не підтвердив факт реєстрації по місцю реєстрації інваліда, натомість надана ним довідка виконавчого комітету Меджибізької селищної ради Летичівського району від 06.02.2015 року №306-д про те, що ОСОБА_3 проживав разом з дідом без реєстрації, але здійснював за ним догляд до дня смерті діда не взята до уваги відповідно до п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999. Просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що дід позивача - ОСОБА_4 набув право власності на автомобіль RENAULT Laguna, 1995 року випуску, кузов НОМЕР_1. Цей автомобіль йому, як інвалідові 1 групи, був наданий в якості адресної гуманітарної допомоги. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

06.02.2015 року ОСОБА_3, звернувся до відповідача із заявою про переоформлення автомобіля на своє ім'я. Листом від 16.02.2015 року №04.03-889 позивачу було відмовлено у переоформленні автомобіля на його ім'я.

Відмова Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації у переоформленні автомобіля ґрунтується на тому, що відповідно до п. 16 та п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999 передбачено, що після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи соціального захисту і користувався більше ніж 10 років, може бути переданий безоплатно у власність члену його сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації автомобіля.

Оскільки факт реєстрації позивача по місцю реєстрації інваліда відсутній, відповідачем було відмовлено у переоформленні автомобіля RENAULT Laguna, 1995 року випуску, кузов НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача та не погоджується з його правовою позицією, оскільки відповідно до згідно статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно із пунктом 3 вказаного вище Порядку, до членів сім'ї інваліда належать громадяни України, які проживають разом з ним, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на п. 37 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №999 від 08.09.1997 року відповідно до якого після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення.

Суд не погоджується із такими твердженнями позивача та вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99, відповідно до пункту 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У даній справі такою подією (фактом) є смерть інваліда ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Порядок від 8 вересня 1997 року був затверджений у зв'язку з прийняттям Законів України: від 22 грудня 1995 року N 488 "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та від 6 червня 1996 року N 230 "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - з метою впорядкування забезпечення автомобілями різних категорій інвалідів і спрямований на захист інтересів інвалідів.

Відповідно до пункту 37 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 1997 року N 999, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безоплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Частиною четвертою статті 4 ЦК України визначено, що актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Порядок від 8 вересня 1997 року був визнаний таким, що втратив чинність, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року.

Таким чином, питання про вилучення автомобіля після смерті інваліда, отриманого ним як гуманітарна допомога, повинно вирішуватись на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда.

Так, відповідно до пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року N 999, автомобіль, отриманий інвалідом як гуманітарна допомога, після його смерті повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку.

Отже, враховуючи те, що права та обов'язки у ОСОБА_3, як члена сім'ї померлого інваліда щодо спірного автомобіля виникли після його смерті, а не в момент забезпечення інваліда автомобілем, застосуванню до спірних правовідносин підлягає Порядок від 19 липня 2006 року.

Аналогічна правова позиція, що застосована судами при постановленні рішень, викладена у постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року № 21-437а13.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації діяв відповідно до вимог чинного законодавства і правомірно відмовив позивачу у наданні дозволу на переоформлення автомобіля.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 04 березня 2015 року

Суддя/підпис/В.В. Матущак
"Згідно з оригіналом" Суддя В.В. Матущак