Справа № 574/12/15-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 р.Справа № 574/12/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області на постанову Буринського районного суду Сумської області від 29.01.2015р. по справі № 574/12/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернулась до Буринського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області, в якому просила суд:

- визнати протиправними діївідповідача щодо відмови зарахування стажу роботи з 01.01.1992 року по 01.09.1996 року включно на посаді старшої піонервожатої у Буринський середній школі №2 до стажу роботи , що дає право на пільгову пенсію за вислугу років;

- зобов'язати відповідача зарахувати до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 01.01.1992 року по 01.09.1996 року включно на посаді старшої піонервожатої у Буринській середній школі № 2.

Постановою Буринського районного суду Сумської області від 29.01.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області, щодо відмови зарахування стажу роботи ОСОБА_1 з 01.01.1992 року по 01.09.1996 року включно на посаді старшої піонервожатої у Буринський середній школі №2 до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 01.01.1992 року по 01.09.1996 року включно на посаді старшої піонервожатої у Буринській середній школі №2.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Буринського районного суду Сумської області від 29.01.2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи з підстав та обґрунтувань викладених в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 у період з 08.09.1988 року по 31.08.1990 року працювала на посаді старшої піонервожатої в Червонослобідській середній школі Буринського району Сумської області, а з 22.08.1991 року була переведена на ту ж посаду до Буринської середньої школи № 2 де працювала до 02.09.1996 року, коли її перевели на посаду заступника директора по виховній роботі у Буринський середній школі №2. Потім школу перейменували на загальноосвітню школу 1-Ш ступенів м.Буринь де з 01.04. 1999 р. позивачка була переведена на посаду педагога організатора, а потім з 29.08.2001 р. переведена на посаду заступника директора школи з виховної роботи і працювала на цій посаді до 01.09.2014 року, після чого була переведена на посаду вчителя основ здоров'я та етики школи №2, яка після чергового перейменування стала Буринською спеціалізованою школою 1-Ш ступенів №2 Буринської міської ради Сумської області, що підтверджується трудовою книжкою позивача (а. с. 9-11).

Станом на грудень 2014 року трудовий педагогічний стаж ОСОБА_1 склав 26 років і 3 місяці.

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі з питанням виходу на пенсію за вислугою років, однак їй було роз'яснено, що вона не має необхідного стажу так, як період роботи позивачки з 01.01.1992 року по 01.09.1996 року не підлягає зарахуванню до спеціального стажу для призначення пенсії, в цей стаж буде зарахований лише період роботи позивачки в Буринській СШ № 2 на посаді старшої піонервожатої тільки з 22.08.1991 р. по 31.12.1991 року, так як згідно з приміткою 3 згаданого вище Переліку робота на посаді старшої піонервожатої зараховується до спеціального стажу лише до 01.01.1992 року. Також зазначено, що відповідно до рішення колегії Міністерства праці УРСР від 29.03.1991 року № 25 "Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській PCP" в загальноосвітніх навчальних закладах замість посади старшого піонервожатого з 01.04.1991 р. вводилася посада педагога-організатора, тому всі піонервожаті з 01.01. 1991 року мали бути переведені на посади педагогів-організаторів, що підтверджується листом УПФ України в Буринському районі Сумської області за №227/05-23 від 11.12.2014 року. (а.с. 6-7).

При зверненні ОСОБА_1 до керівництва відділу освіти Буринської районної державної адміністрації, з яким вона перебуває у трудових відносинах, позивач отримала письмову відповідь, що внести зміни до наказу по відділу освіти від 21.08.1991 р. № 53 про призначення позивачки на посаду старшої піонервожатої Буринської середньої школи № 2 можливості немає і не заперечують, що дійсно на підставі вище згаданого рішення колегії Міністерства праці УРСР в навчальних закладах була введена посада педагога-організатора, або старшої вожатої, що підтверджується листом відділу освіти Буринської РДА за №1100 від 18.12.2014 року.(а.с.8).

Із довідок Буринською спеціалізованою школою 1-Ш ступенів №2 Буринської міської ради Сумської області та відділу освіти Буринської РДА в Сумській області вбачається, що відомості щодо тарифних сіток, штатних розписів за період 1991-1996 р.р. не збереглися. (а.с. 28-29).

Не погодившись з діями відповідача щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років, стаж роботи на посаді старшої піонервожатої

Шевченківської середньої школи Глухівського району (після перейменування загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с. Шевченкове Глухівського району) за період з 01 січня 1992 року по 01 вересня 1996 року, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача за період з 01.01.1992 року по 01.09.1996 року включно на посаді старшої піонервожатої у Буринській середній школі №2 підлягає зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ, право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. При цьому згідно з ч.2 ст.7 цього закону, пенсії за вислугою років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1436 від 26.09.2002, затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно з даним Переліком, користуються правом на призначення пенсії за вислугу років особи, які працювали в загальноосвітніх навчальних закладах на посадах учителів, логопедів, вчителів-логопедів, вчителів-дефектологів, викладачів, навчальних сурдопедагогів, тифлопедагогів, вихователів, завідуючих та інструкторів слухових кабінетів, директорів, завідуючих їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Так, Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. № 909 не передбачає посади старшої піонервожатої. Проте, згідно з приміткою 3 до зазначеного Переліку робота на посаді старшої піонервожатої до 01.01.1992р. зараховується до стажу для призначення пенсії.

Це пов'язане з тим, що постановою колегії Мінпраці УРСР від 29.03.1991р. № 25 "Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР" замість посади старшого піонервожатого з 01.04.1991р. введена посада педагога-організатора. З того часу в жодному нормативному акті нема посади старшої піонервожатої і відповідно не визначені для неї посадові оклади.

При цьому, у листі Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 06.10.2011р. за № 10/2-724 стверджується про ідентичність посадових обов`язків працівників, які займають посади педагогів-організаторів або старших вожатих, та відповідно про можливість зарахування періоду роботи на посаді старшого вожатого до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

До спеціального стажу зараховується час роботи на посадах у відповідних закладах і установах, віднесених до Переліку за умови, що ця робота є основною.

З копії трудової книжки позивача - ОСОБА_1 встановлено, що у період з 08.09.1988 року по 31.08.1990 року вона працювала на посаді старшої піонервожатої в Червонослобідській середній школі Буринського району Сумської області, а з 22.08.1991 року була переведена на ту ж посаду до Буринської середньої школи № 2 де працювала до 02.09.1996 року, коли її перевели на посаду заступника директора по виховній роботі у Буринський середній школі №2. В подальшому школу перейменували на загальноосвітню школу 1-Ш ступенів м.Буринь де з 01.04. 1999 р. позивач була переведена на посаду педагога організатора, а з 29.08.2001 р. переведена на посаду заступника директора школи з виховної роботи і працювала на цій посаді до 01.09.2014 року, після чого була переведена на посаду вчителя основ здоров'я та етики школи №2, яка після чергового перейменування стала Буринською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №2 Буринської міської ради Сумської області (а. с. 9-11)

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У відповідності до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 року, № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (на далі - Інструкція № 58), записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у Класифікаторі професій.

Отже, робота позивача на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугою років, підтверджується записами у її трудовій книжці.

Крім того, в листі Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 06.10.2011 року за № 10/2-724 стверджується про ідентичність посадових обов'язків працівників, які займають посади педагогів-організаторів або старших вожатих та відповідно про можливість зарахування періоду роботи на посаді старшого вожатого до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Зміна трудової функції позивачки за період роботи з 01.01.1992 р. по 01.09.1996 року включно не відбулася, обсяг виконуваної роботи відповідав обсягу посадових обов'язків педагога-організатора, оплата праці здійснювалась як педагогу-організатору, що підтверджується листом Міністерства освіти і науки, молоді і спорту України від 06.10.2011 року № 10/2-724 та згаданим рішенням колегії Мінпраці УPCP.

При цьому, колегія суддів зазначає, що сам факт невнесення змін до первинних документів (особових рахунків, особових карток) щодо назви посади, яку обіймала ОСОБА_1, не може впливати на вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав для зарахування спірного періоду в стаж позивачці, оскільки внесення запису про перейменування посади старшої піонервожатої на посаду педагога-організатора до її трудової книжки і до первинних документів не залежало від неї і не було проведено не по її вині, а лише пов'язано з виконанням посадових обов'язків працівниками відділу освіти Буринської райдержадміністрації, тим більше, що зміна трудової функції позивачки не відбулася, оплата праці їй здійснювалась як педагогу-організатору.

З огляду на те, що відповідальність за належне і своєчасне оформлення штатних розкладів та вірне внесення в трудові книжки працівників освіти найменування посад покладається на керівників підприємств та установ, несвоєчасне приведення записів у трудовій книжці працівника у відповідність з діючим положенням не може позбавити особу гарантованого Конституцією права на належне пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо відмови зарахування стажу роботи ОСОБА_1 з 01.01.1992 року по 01.09.1996 року включно на посаді старшої піонервожатої у Буринський середній школі №2 до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років, є протиправними, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Буринського районного суду Сумської області від 29.01.2015 року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області - залишити без задоволення.

Постанову Буринського районного суду Сумської області від 29.01.2015р. по справі № 574/12/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 16.03.2015 р.