Справа № 816/451/15-а
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/451/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Носенка М.В.,

представника позивача - Філатова О.П.,

представника відповідача - Боровик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" до Головного Управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" (далі по тексту - позивач або ПАТ "АвтоКрАЗ") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Міндоходів у Полтавській області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 18 листопада 2014 року № , №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що спірними рішення його повторно було притягнуто до відповідальності за одне й те саме порушення, а саме за порушення Угоди укладеної між Урядом України та Урядом Російської Федерації про вільну торгівлю від 24 червня 1993 року в частині отримання пільг по сплаті ввізного мита передбаченого для кодів товарів, згідно УКТЗЕД визначеного групою 84 розділу IV "Митного тарифу України", що призвело до заниження податкового зобов'язання по сплаті ввізного мита та відповідно вимог п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України у частині визначення бази оподаткування для товарів, які ввозяться на митну територію України, що призвело до заниження податкового зобов'язання по сплаті податку на додану вартість.

Стверджував, що товариством на протязі 2013 року було сплачено кошти в сумі 496 445,34 грн. в рахунок погашення податкового зобов'язання визначеного податковими повідомленнями-рішеннями винесеними Державною митною службою Полтавської області, а тому спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У наданих до суду письмових запереченнях просив в задоволенні адміністративного позову відмовити посилаючись на те, що спірні податкові повідомлення-рішення були винесенні у зв'язку з порушенням позивачем граничних строків сплати суми грошового зобов'язання з мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності та за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість з товарів увезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

У період з 18 травня 2012 року по 29 травня 2012 року працівниками Полтавської митниці проведено невиїзну документальну перевірку дотримання Публічним акціонерним товариством "АвтоКрАЗ" вимог законодавства з питань митної справи при ввезенні на митну територію України товарів "Двигуни дизельні ЯМЗ…".

Результати перевірки оформлено актом від 29 травня 2012 року №Н/0005/12/806000000/, яким зафіксовано порушення умов застосування митного режиму -імпорт, встановлені Митним кодексом України, шляхом невикористання згідно із заявленою метою імпортованих товарів на митну територію України та умови статті 1 Угоди від 24 червня 1993 року. Внаслідок невиконання вимог Угоди від 24 червня 1993 року в частині отримання пільги по сплаті ввізного мита Підприємством були порушені вимоги застосування звільнення від ввізного мита передбаченого для кодів товарів , згідно УКТЗЕД визначених групою 84 розділу IV "Митного тарифу України", що призвело до заниження податкового зобов'язання Підприємства по сплаті ввізного мита у розмірі 184 589,18 грн., та відповідно вимог пункту 4.3 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість", вимог п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України в частині визначення бази оподаткування для товарів, які ввозяться на митну територію України, що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 36 917,85 грн.

На підставі висновків акту перевірки від 29 травня 2012 року №Н/0005/12/806000000/ Полтавською митницею 19 червня 2012 року винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

- №27 про нарахування ПАТ "АвтоКрАЗ" податкового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України у розмірі 6 500,25 грн., з них 6 498,25 грн. -за основним платежем, 2,00 грн. -за штрафними санкціями;

- №28 про нарахування податкового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України у розмірі 222 613,66 грн., з них 178 090,93 грн. -за основним платежем, 44 522,73 грн. -за штрафними санкціями;

- №29 про нарахування податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України у розмірі 1 301,65 грн., з них 1 299,65 грн. -за основним платежем, 2,00 грн. -за штрафними санкціями;

- №30 про нарахування податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України у розмірі 44 522,75 грн., з них 35 618,20 грн. -за основним платежем, 8 904,55 грн. -за штрафними санкціями;

- №31 про нарахування податкового зобов'язання за платежем штраф за порушення податкового законодавства у розмірі 221 507,03 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішенням Публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19 червня 2012 року №27, №28, №29, №30, №31.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 липня 2012 року визнано протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Полтавської митниці від 19 червня 2012 року №27, №28, №29, №30 та №31.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 квітня 2013 року апеляційну скаргу Полтавської митниці задоволено постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26 липня 2012 року скасовано та прийнято нову якою в задоволенні позову відмовлено.

За результатами контрольно-перевірочних заходів, що проводились підрозділами митного аудиту митних органів, рішення про визначення грошових зобов'язань підприємств приймались керівниками митних органів та контроль за погашеннями суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності податкових боргів за результатами пост-митного аудиту здійснювався митними органами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №229 "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів" утворено територіальні органи Міндоходів, які були визнані правонаступниками територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби, що реорганізуються; функції контролю за погашенням суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності податкових боргів за результатами пост-митного аудиту було покладено на підрозділи податкового та митного аудиту Головних управлінь Міндоходів.

Відповідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Граничний термін сплати зобов'язання визначеного податковими повідомленнями-рішеннями Полтавської митниці від 19 червня 2012 року №27, №28, №29, №30 та №31 з урахуванням постанови Харківського апеляційного адміністративного суду становить 23 грудня 2012 року.

Сума грошового зобов'язання визначена податковим повідомленням-рішенням №27 від 19 червня 2012 року була сплачена ПАТ "АвтоКрАЗ" 27 червня 2013 року згідно платіжного доручення №5305. Перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 186 календарних днів.

Сума грошового зобов'язання визначена податковим повідомленням-рішенням №28 від 19 червня 2012 року була погашена ПАТ "АвтоКрАЗ" трьома частинами, а саме: 19 серпня 2013 року згідно платіжного доручення №7280 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 239 календарних днів, 30 вересня 2013 року згідно платіжного дорученням №8615 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 281 календарний день та 29 листопада 2013 року згідно платіжного дорученням №10926 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 341 календарних днів.

Сума грошового зобов'язання визначена податковим повідомленням-рішенням №29 від 19 червня 2012 року була сплачена ПАТ "АвтоКрАЗ" 27 червня 2013 року згідно платіжного доручення №5306. Перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 186 календарних днів.

Сума грошового зобов'язання визначена податковим повідомленням-рішенням №30 від 19 червня 2012 року була сплачена ПАТ "АвтоКрАЗ" 27 червня 2013 року згідно платіжного доручення №5307. Перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 186 календарних днів.

Сума грошового зобов'язання визначена податковим повідомленням-рішенням №31 від 19 червня 2012 року була погашена ПАТ "АвтоКрАЗ" дванадцятьма частинами, а саме: 29 листопада 2013 року згідно платіжного доручення №10927 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 341 календарний день, 12 лютого 2014 року згідно платіжного дорученням №1285 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 416 календарних днів, 13 лютого 2014 року згідно платіжного дорученням №1344 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 417 календарних днів, 14 лютого 2014 року згідно платіжного дорученням №1426 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 418 календарних днів, 17 лютого 2014 року згідно платіжного дорученням №1433 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 421 календарний день, 18 лютого 2014 року згідно платіжного дорученням №1468 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 421 календарний день, 19 лютого 2014 року згідно платіжного дорученням №1512 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 423 календарний день, 20 лютого 2014 року згідно платіжного дорученням №1574 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 424 календарний день, 21 лютого 2014 року згідно платіжного дорученням №1591 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 427 календарний день, 25 лютого 2014 року згідно платіжного дорученням №1621 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 429 календарний день, 26 лютого 2014 року згідно платіжного дорученням №1664 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 430 календарний день, 27 лютого 2014 року згідно платіжного дорученням №1695 перевищення граничного строку сплати грошового зобов'язання становить 431 календарний день.

Відповідно пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 58.1 статті 58 встановлено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, відповідач правомірно застосував до позивача штрафні санкції за несвоєчасну сплату суми узгодженого грошового зобов'язання.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

А відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено факт порушення Публічним акціонерним товариством "АвтоКрАЗ" граничних строків сплати узгодженого грошового зобов'язання.

Разом з тим, позивачем не доведено, що його було повторно притягнуто до відповідальності за одне й те саме порушення та не надано суду доказів сплати узгодженої суми грошового зобов'язання у становленні чинним законодавством строки.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржені податкові повідомлення-рішення Головне Управління Міндоходів у Полтавській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо. А позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та повністю спростовані в ході розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ".

Відповідно до положень частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Розмір судового збору який мав сплатити позивач при зверненні до суду з позовом майнового характеру становить 1 827,00 грн.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір, в сумі 198,58 грн., таким чином, позивач має сплатити недоплачену суму пропорційно відхиленої суми вимог, що становить 1 628,42 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" (ідентифікаційний код 05808735) судовий збір в розмірі 1628 (одна тисяча шістсот двадцять вісім) гривні 42 (сорок дві) копійки на розрахунковий рахунок 4002, код класифікації доходів бюджету 22030001, одержувач коштів - УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, , банк одержувача - ГУДКСУ у Полтавської області, код МФО банку 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 17 березня 2015 року.

Суддя С.С. Бойко