Справа № 0870/250/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2015р. м. Київ К/800/50019/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Черпіцької Л.Т.,

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року у справі №0870/250/12 за позовом Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції до державної фінансової інспекції в Запорізькій області про скасування вимоги, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2012 року Запорізьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції звернулось в суд з позовом до державної фінансової інспекції в Запорізькій області, в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу суб'єкта владних повноважень КРУ в Запорізькій області від 08-04-14-14/11499 від 22.12.2011р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана вимога є необгрунтованою, винесена відповідачем без встановлених законом підстав та внаслідок невірного трактування норм Закону.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.01.2012 здійснена заміна первісного відповідача Контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області на його правонаступника - Державну фінансову інспекцію в Запорізькій області.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року, позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями Державна фінансова інспекція в Запорізькій області звернулвсь до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно п. 2.34 Плану контрольно-ревізійної роботи Контрольно-ревізійним управлінням в Запорізькій області проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.01.2009 по 01.10.2011, якою встановлений ряд порушень, що викладені в акті ревізії від 22.11.2011 №040/0033.

За результатами розгляду акту ревізії відповідачем була винесена вимога №08-04-14-14/11499 від 22.12.2011 щодо усунення порушень, виявлених ревізією, в якій пунктами 2.1 та 2.2 встановлено:

"2.1 Внаслідок придбання в 2009, 2010 роках путівок на дитяче оздоровлення за повну вартість з перевищення граничних норм витрат на організацію харчування (у частині вартості набору продуктів харчування), лікування та культурне обслуговування дітей, зайво витрачено коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на загальну суму 332 417,00 грн., чим порушено п.1.6 Розд.І Порядку фінансування оздоровлення дітей застрахованих осіб у дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду від 25.02.2009 №17 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.06.2009 за №502/16518; п.1.1, 1.2 Постанови правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 №10 "Про затвердження граничних норм витрат на харчування, лікування та культурне обслуговування дітей, які є членами сімей застрахованих осіб, у дитячих закладах оздоровлення на 2009 рік"; п.1.1, 1.2 Постанови правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 15.04.2010 №9 "Про затвердження граничних норм витрат на харчування, лікування та культурне обслуговування дітей, які є членами сімей застрахованих осіб, у дитячих закладах оздоровлення на 2010 рік", у зв'язку з чим:

- провести претензійно-позовну роботу щодо повернення зайво виплачених сум коштів. В іншому випадку стягнути з особи, винної у зайвих грошових виплатах кошти у загальній сумі 332417,00 грн. у порядку та розмірах, встановлених ст.ст. 130-136 КЗпП та ст.1166 ЦК України.

2.2 Через не підвищення у 2010 році 3 водіям Виконавчої дирекції відділення Фонду посадових окладів у відповідності до розміру мінімальної заробітної плати, порушено ст.3 Закону України "Про оплату праці", ними недоотримано заробітної плати на загальну суму 17386,71 грн., у зв'язку з чим:

- донарахувати та провести виплату сум недоотриманої заробітної плати працівникам в повному обсязі."

Позивач із встановленими порушеннями не погодився та направив відповідачу заперечення до акту ревізії, які були розглянуті та залишені без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що вимоги КРУ в Запорізькій області від 08-04-14-14/11499 від 22.12.2011р. є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону і як наслідок не підлягають виконанню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно обставин справи предметом спору є правомірність вимоги суб'єкта владних повноважень КРУ в Запорізькій області від 08-04-14-14/11499 від 22.12.2011р.

Держфініспекція утворена шляхом реорганізації Головного контрольно-ревізійного управління України відповідно до Указу Президента України від 9 грудня 2010 року № 1085/2010.

Частиною першою статті 1 Закону № 2939-ХІІ встановлено, що головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, ;станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у субєктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Пункт 7 статті 10 Закону № 2939-XII закріплює право контролюючого органу предявляти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Процедуру здійснення державного нагляду у сфері загальнообовязкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності(далі страхування від нещасного випадку) визначає Порядок нагляду у сфері соціального страхування (пункт 1 цього Порядку).

За правилами пункту 2 зазначеного Порядку державний нагляд у сфері соціального страхування від нещасного випадку здійснюють Мінпраці, Держпромгірнагляд, Держфінінспекція та їх територіальні органи.

Згідно з абзацом першим пункту 3 Порядку нагляду у сфері страхування від нещасного випадку контроль за додержанням страхувальниками законодавства про страхування від нещасного випадку здійснюється органами державного нагляду відповідно до законодавства та їх компетенції. У межах своєї компетенції такі органи надають і обовязкові до виконання подання щодо усунення порушень, виявлених під час перевірки (пункт 14 цього Порядку).

Пунктом 8 зазначеного Порядку до компетенції Держфінінспекції по нагляду у сфері соціального страхування віднесено перевірку фінансової діяльності виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів, а саме: перерахування, облік і цільове використання страхових коштів, матеріальних цінностей, їх збереження, стан і достовірність бухгалтерського обліку та фінансової звітності; розміщення тимчасово вільних коштів, у тому числі резерву коштів Фонду; використання і збереження державного та комунального майна, втому числі переданого в користування.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 № 1105-XIV за рахунок коштів Фонду, в межах асигнувань, передбачених бюджетом Фонду, здійснюється утримання дитячих оздоровчих закладів у порядку, визначеному правлінням Фонду. Порядок фінансування оздоровлення дітей застрахованих осіб у дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду затверджено постановою правління Фонду від 25.02.2009 №17, яким визначено два шляхи фінансування оздоровлення дітей, застрахованих осіб у дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду: шляхом часткового фінансування дитячих закладів оздоровлення та закупівлі путівок до дитячих закладів оздоровлення за повну вартість.

Згідно п.1.8 Порядку №17 правління відділення Фонду може приймати рішення щодо придбання путівок до дитячих закладів оздоровлення за рахунок коштів Фонду за повну вартість у межах асигнувань, передбачених кошторисом програми щодо відновлення здоров'я застрахованих осіб і членів їх сімей.

Судами встановлено, що даному випадку відділення Фонду виступало самостійним замовником закупівлі послуг дитячих закладів оздоровлення, процедура закупівлі здійснювалась відповідно до вимог Закону України "Про здійснення державних закупівель" від 01.06.2010 року № 2289-VI.

Зважаючи на наведене, вірним є висновок судів попередніх інстанцій, що при оцінці пропозицій учасників торгів основним критерієм є ціна (вартість) путівки, а не окремої її частини, отже постанови правління Фонду щодо затвердження граничних норм витрат на харчування, лікування та культурне обслуговування дітей у дитячих закладах оздоровлення не можуть застосовуватись до путівок, придбаних за повну вартість.

Судами також було встановлено, що водіям службових автомобілів виконавчих дирекцій відділень фонду з 1 листопада 2009 року відповідно до коефіцієнтів співвідношень до мінімальної заробітної плати, визначених за класом автомобілів (середній - 1,60грн.; особливо малий - 1,54грн.) та розміру мінімальної заробітної плати 744,00грн., встановлені посадові оклади у наступних розмірах: ОСОБА_2 - 1192,00 грн.; ОСОБА_3 - 1192,00 грн., ОСОБА_4 - 1146,00 грн.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" на 2010 рік мінімальна заробітна плата встановлена: у місячному розмірі: 1 січня - 869,00грн., з 1 квітня - 884,00грн., з 1 липня 888,00грн., 1 жовтня - 907,00грн., з 1 грудня 922,00грн.

Таким чином, у 2010 році оклади водіям встановлені в розмірі, який перевищує мінімальну заробітну плату, що відповідає ст.3 Закону України "Про оплату праці".

Враховуючи вищенаведене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до вірних висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу державної фінансової інспекції в Запорізькій області відхилити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року у справі №0870/250/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді:

/підписи/

З оригіналом згідно

суддя Н.В.Васильченко