Справа № 808/8804/14
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року 12 год. 10 хв. Справа № 808/8804/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Р.В. Сацького,

при секретарі судового засідання А.С. Ярошенко,

за участю представників сторін :

від позивача: Барков С.Є.

від відповідача: Лактіонова О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовною заявою: Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь»

до: Запорізької митниці Міндоходів

про: визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (далі - позивач, ВАТ «Запоріжсталь») до Запорізької митниці Міндоходів (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Запорізької митниці Міндоходів про коригування митної вартості № 112030000/2014/000176/1 від 15.08.2014.

У позовній заяві позивач зазначає, що на підставі контракту №ВП.1323.37515.12.123И від 30.10.2012 з фірмою «Kumas Manyezit Sanayi A.S.» (м. Кютахья, Туреччина) він отримав товар - магнезитовий порошок марки КМ-4-ONF та марки КМ-II OHF-Y. З метою митного оформлення імпортованого товару позивач 11.08.2014 подав до Запорізької митниці Міндоходів вантажну митну декларацію № 112030000/2014/014014. На підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу необхідний пакет документів, визначений ст. 53 Митного кодексу України. Разом з вантажною митною декларацією позивачем була подана декларація митної вартості товару форми ДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі статтями 57, 58 Митного кодексу України, тобто, - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Також, ВАТ «Запоріжсталь» додатково було надано каталог виробника, прайс на DAP № 07055 від 25.07.2014, прайс на FOB № 07054 від 25.07.2014, калькуляція на KM-II OHF-Y від 25.07.2014, калькуляція на KM-4-OHF від 25.07.2014, видання «Огляд цін» за липень, експортна декларація №14160400EX060330 від 22.07.2014. Однак, відповідачем митна вартість за ціною договору (контракту) не визнана, 15.08.2014 прийнято рішення №112030000/2014/000176/1 про коригування митної вартості товару за резервним методом - згідно наявної у митного органу інформації щодо раніше визначених органами доходів і зборів митних вартостей за методом 1-6 (з розрахунку 0,40217 USD/кг, МД №112030000/2014/009020 від 28.05.2014).

Позивач вважає, що ним було надано всі необхідні документи для визначення митної вартості задекларованого товару за ціною договору (контракту). Висновки митниці про розбіжності у поданих до митного оформлення документах не доведені, що й призвело до прийняття протиправного рішення.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, надав пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях. Пояснив суду, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог ст. 53 Митного кодексу України орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи надані до митного контролю та митного оформлення, не містять всіх відомостей відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять наступні розбіжності:

1) в інвойсах від 21.07.2014 № 709747 та від 21.07.2014 № 709761, в калькуляціях собівартості від 25.07.2014 № б/н KM-4-OHF та від 25.07.2014 № б/н КМ-ІІ OHF-Y, в сертифікатах якості від 21.07.2014 № б/н не зазначено № специфікації від 25.03.2013 № 3 та від 25.03.2013 № 4 до контракту № ВП.1323.37515.12.123И від 30.10.2012, що унеможливлює підтвердження ціни на дану партію товару;

2) підпис, яким завірено інвойси від 21.07.2014 № 709747 та від 21.07.2014 №709761 та підпис уповноваженої особи продавця (Nafiz OZDEMIR), що зазначено в контракті №ВП.1323.37515.12.123И від 30.10.2012 відрізняється від підпису уповноваженої особи продавця (Nafiz OZDEMIR), що зазначено в специфікаціях від 25.03.2013 № 3 та від 25.03.2013 № 4, що унеможливлює ідентифікувати особу.

На думку відповідача, застосування митним органом резервного методу відповідно до ст. 64 Митного кодексу України є обґрунтованим та законним. Представник просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за умовами контракту № ВП.1323.37515.12.123И від 30.10.2012 зі специфікаціями № 3 від 25.03.2013, № 4 від 25.06.2014, укладеного між ВАТ «Запоріжсталь» та фірмою «Kumas Manyezit Sanayi A.S.» (м. Кютахья, Туреччина) позивачем на умовах поставки DAP у відповідності до Інкотермс 2010 придбано магнезитовий порошок марки КМ-4-ONF та марки КМ-II OHF-Y (далі за текстом - товар), вагою 1500000 кг (1500 тонн). 11.08.2014 для проведення митного оформлення поставленого за вказаним контрактом товару декларантом до митниці подано ВМД № 112030000/2014/014014 (далі іменується - ВМД) довідковий № 162320 (згідно графи 7 ВМД), відповідно до якої заделаровано товар:

- магнезія випалена марки КМ-4-ONF (Dead Burnt Magnesite), фракція 0-10 мм (кількість 1000 тонн), вміст (%) згідно сертифікату якості: MgO - 84,86 %, SiO2 - 4,05 %, CaO - 7,18 %, Fe2O3 - 3,82 %; прохід крізь сито - 1 mm 4,31 %;

- магнезія випалена марки КМ-II OHF-Y промаслена (Dead Burnt Magnesite), фракція 0-8 мм (кількість 500 тонн), вміст (%) згідно сертифікату якості: MgO - 85,59 %, SiO2 - 2,09 %, CaO - 8,22 %, Fe2O3 - 4,05 %, oil - 0,5 %; прохід крізь сито - 1 mm 6,82 %.

Відповідно до зазначеної ВМД платежі повинні становити: ПДВ - 1 327 556,96 грн.; ввізне мито - 6631,15 грн., що відображено в графі 47 «Нарахування платежів».

Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом надані зовнішньоекономічний контракт № ВП.1323.37515.12.123И від 30.10.2012 з додатками (специфікаціями) №№ 3 від 25.03.2013, 4 від 25.06.2014; інвойси №№ 709747 від 21.07.2014, 709761 від 21.07.2014;

каталог виробника; прайс на DAP № 07055 від 25.07.2014; прайс на FOB № 07054 від 25.07.2014; калькуляція на KM-II OHF-Y від 25.07.2014; калькуляція на KM-4-OHF від 25.07.2014; видання «Огляд цін» за липень; експортна декларація №14160400EX060330 від 22.07.2014.

Також разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару форми ДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі статтями 57, 58 Митного кодексу України за основним методом (за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються).

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за ВМД № 112030000/2014/014014 від 11.08.2014, митний орган перевірив подані позивачем документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів і відомості, що необхідні для здійснення митного контролю, та дійшов висновку про наявність в цих документах наступних розбіжностей:

1) в інвойсах від 21.07.2014 № 709747 та від 21.07.2014 № 709761, в калькуляціях собівартості від 25.07.2014 № б/н KM-4-OHF та від 25.07.2014 № б/н КМ-ІІ OHF-Y, в сертифікатах якості від 21.07.2014 № б/н не зазначено № специфікації від 25.03.2013 № 3 та від 25.03.2013 № 4 до контракту від 30.10.2012 № ВП.1323.37515.12.123И, що унеможливлює підтвердження ціни на дану партію товару;

2) підпис, яким завірено інвойси від 21.07.2014 № 709747 та від 21.07.2014 №709761 та підпис уповноваженої особи продавця (Nafiz OZDEMIR), що зазначено в контракті від 30.10.2012 № ВП.1323.37515.12.123И відрізняється від підпису уповноваженої особи продавця (Nafiz OZDEMIR), що зазначено в специфікаціях від 25.03.2013 № 3 та від 25.03.2013 № 4, що унеможливлює ідентифікувати особу.

У зв'язку із вказаними розбіжностями, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту було направлено письмову вимогу щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару та обраного методу її визначення, а саме:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації,

- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товару підготовлені спеціалізованими експертними організаціями про вартість товару або сировини.

Запис про ознайомлення представником декларанта ВАТ «Запоріжсталь» зроблено 11.08.2014.

У своїх запереченнях ВАТ «Запоріжсталь» зазначило, що договір (угоду, контракт) із третіми особами, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг неможливо надати, оскільки контракт прямий, платежі на користь третіх осіб не здійснювалися, комісійні та посередницькі послуги не надавались. Ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів неможливо надати оскільки товар не ліцензується. 15.08.2014 декларантом додатково надано митному органу виписку з бухгалтерської документації від 25.07.2014, висновок про вартісні характеристики, підготовлений Запорізькою торгово-промисловою палатою № ОИ-421 від 13.08.2014, а також повідомлено, що інші документи надаватися не будуть.

15.08.2014 митним органом прийнято Рішення про коригування заявленої митної вартості № 112030000/2014/000176/1, відповідно до якого митна вартість визначена за резервним методом - 0,4022 USD за кг.

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана, оскільки подані декларантом документи не містять всіх даних або містять розбіжності. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України. Митницею прийнято рішення щодо неможливості застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів у зв'язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних товарів, відповідно до вимог ст.ст. 59, 60 Митного кодексу України. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно із наявною у митного органу інформації щодо раніше визнаних митних вартостей за методом 1-6 (з розрахунку 0,40217 USD за кг для товару № 1 (ВМД № 112030000/2014/009020 від 28.05.2014).

15.08.2014 митним органом видано Картку відмови № 112030000/2014/00219 у митному оформленні товару за ВМД № 112030000/2014/014014 від 11.08.2014. Судом встановлено, що вказана картка відмови позивачем не оскаржується.

18.08.2014 позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2014/014432, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить присвоєння відповідного номеру ВМД під час електронного декларування. На підставі зазначеної декларації, товар було випущено у вільний обіг на митній території України шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Платежі за ВМД №112030000/2014/014432 склали: ПДВ - 1 586 513,27 грн., ввізне мито - 7 924,64 грн.

Таким чином, за декларацією № 112030000/2014/014432 в результаті застосування митним органом резервного методу визначення митної вартості товару переплата з ПДВ склала 258 956,31 грн., з ввізного мита - 1 293,49 грн.

У зверненні № 95/208554 від 28.10.2014 ВАТ «Запоріжсталь» звернулось до Запорізької митниці Міндоходів із проханням скасувати рішення №112030000/2014/000176/1 від 15.08.2014 про коригування митної вартості товару та додатково надало лист фірми «Kumas Manyezit Sanayi A.S.» № 0851 від 21.08.2014, який підтверджує повноваження представника фірми «Kumas Manyezit Sanayi A.S.» підписувати відвантажувальні документи постачальника з нотаріально завіреним циркуляром.

Листом № 5303/24/08-70-65-04 від 03.11.2014 Запорізька митниця Міндоходів повідомила про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товарів №112030000/2014/000176/1 від 15.08.2014.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу. Ст. 53 МК України визначає, що одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Тобто, виходячи з даної правової норми, наведені документи подаються митному органу обов'язково, та беззаперечно підтверджують митну вартість товарів, що розмитнюються.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінювальних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) стосовно продажу оцінювальних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не може бути зроблено відповідне коригування відповідно до положень частини другої цієї статті; 4) покупець і продавець не є пов'язаними між собою особами або хоч і є пов'язаними між собою особами, але ці відносини не вплинули на ціну товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що зазначені відносини вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен повідомити про це декларантові та надати йому можливість для відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв'язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. На вимогу декларанта таке повідомлення здійснюється у письмовій формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Таким чином обов'язок щодо надання додаткових документів (за наявності) на вимогу митного органу виникає виключно у разі наявності причин, встановлених ч. 3 ст. 53 МК України.

Також, відповідно до частин 1-3 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Матеріалами справи підтверджується, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів у пункті 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» не містить належного обґрунтування щодо наявності обставин, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за першим методом, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позивачем було подано всі необхідні та належні документи, які дозволяли визначити митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1).

Як встановлено з матеріалів справи, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни договору (контракту), що підлягала сплаті згідно до умов зовнішньоекономічного контракту № ВП.1323.37515.12.123И від 30.10.2012 з додатками №№ 3, 4; інвойсів №№ 709747 від 21.07.2014, 709761 від 21.07.2014; прайсу на DAP № 07055 від 25.07.2014; прайсу на FOB № 07054 від 25.07.2014; калькуляції на магнезію марки KM-II OHF-Y від 25.07.2014; калькуляції на магнезію марки KM-4-OHF від 25.07.2014; експортної декларації №14160400EX060330 від 22.07.2014 та інших документів постачальника.

Суд дійшов висновку, що на підтвердження митної вартості магнезитового порошку (магнезії) марки КМ-4-ONF та марки КМ-II OHF-Y позивачем до митного органу було надано всі необхідні документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, що підтверджується матеріалами справи: зовнішньоекономічним контрактом № ВП.1323.37515.12.123И від 30.10.2012 з додатками №№ 3, 4; інвойсами №№ 709747 від 21.07.2014, 709761 від 21.07.2014; каталогом виробника; прайсу на DAP № 07055 від 25.07.2014; прайсу на FOB № 07054 від 25.07.2014; сертифікатами якості від 21.07.2014; калькуляцією на магнезію марки KM-II OHF-Y від 25.07.2014; калькуляцією на магнезію марки KM-4-OHF від 25.07.2014; експортною декларацією №14160400EX060330 від 22.07.2014; випискою з бухгалтерської документації від 25.07.2014; висновком про вартісні характеристики, підготовленим Запорізькою торгово-промисловою палатою № ОИ-421 від 13.08.2014. Обставини щодо надання вказаних документів позивачем сторонами у справі не заперечуються та підтверджуються заявленими позивачем ВМД.

Посилання відповідача на неможливість застосування методу № 1 при визначенні митної вартості товару суд вважає безпідставними як і посилання відповідача на неможливість підтвердження ціни на партію товару, що імпортується.

Згідно ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

У разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Твердження представника відповідача на наявність в інвойсах, калькуляціях собівартості та сертифікатах якості посилань лише на зовнішньоекономічний контракт №ВП.1323.37515.12.123И від 30.10.2012 без посилань на конкретну специфікацію спростовується тим, що форма інвойсів, калькуляцій собівартості, сертифікатів якості та перелік необхідних реквізитів не закріплені на законодавчому рівні. Рекомендація № 6 Європейської економічної комісії ООН «Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі» (ECE/TRADE/148, Женева, вересень 1983 року) надає загальні поради щодо включення певних даних до інвойсу і, які не рекомендується включати. В цьому документі не йдеться про необхідність внесення до інвойсу таких даних, як номер специфікації. Форма інвойсу, калькуляції собівартості, сертифікату якості і їх зміст регулюються лише нормами звичаїв ділового обороту, які залежать лише від волі сторін договору.

Обставини справи свідчать, що надані декларантом документи для визначення митної вартості магнезитового порошку (магнезії) марки КМ-4-ONF та марки КМ-II OHF-Y не містили розбіжностей, ознак підробки, в них були наявні всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, а тому підстав для витребування додаткових документів та прийняття оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товару у відповідача не було.

Таким чином, суд дійшов висновку що митним органом перевищено встановлені законом повноваження щодо витребування додаткових документів, без наявності підстав встановлених ч.3 ст.53 МК України.

При вирішенні питання щодо правильності визначення митної вартості товарів декларантом, орган доходів і зборів здійснював порівняння з інформацією цінової бази Державної митної служби України - єдиної автоматизованої інформаційної системи.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Позивачем оскаржується Рішення про коригування митної вартості товарів №112030000/2014/000176/1, з змісту якого встановлено виникнення у відповідача сумнівів у правильності визначення митної вартості, заявленої декларантом у зв'язку із наявністю у митного органу інформації щодо раніше визнаних органами доходів і зборів митних вартостей на рівні 0,4022 USD за кг для заявленого товару № 1 (ВМД №112030000/2014/009020 від 28.05.2014).

Водночас, дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що дані цінової бази Державної митної служби України щодо рівня митної вартості ідентичних або подібних товарів з огляду на положення частини другої статей 49, 53, 57 МК України, відповідно до яких перший метод визначення митної вартості є основним, за умови дотримання декларантом вимог щодо порядку декларування митної вартості товарів та документального підтвердження розміру митної вартості, визначеної за першим методом, не є достатніми та визначальними для висновку про недостовірність митної вартості товару. Посилання митного органу лише на наявну в митниці інформацію щодо раніше визначених митних вартостей не є беззаперечним доказом з боку митного органу.

Крім того, при прийняті рішення, Митним органом не були враховані додаткові документи, які декларант надав на вимогу митного органу, включаючи висновок Запорізької торгово-промислової палати (далі - ЗТПП) №ОИ-421 від 13.08.2014, в якому ЗТПП, проаналізувавши кон'юнктуру ринку, умови контракту №ВП.1323.37515.12.123И від 30.10.2012. та Специфікацій №3, 4 зазначає, що ціни на магнезитовий порошок, який поставляється за контрактом №ВП.1323.37515.12.123И від 30.10.2012 відповідають середньому рівню цін, який склався при експорті подібної (аналогічної) продукції на світовому ринку у вказаний період. Це є ще одним підтвердженням того, що витребування додаткових документів митним органом здійснено необґрунтовано, суто формально.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поряд з цим, суд дійшов висновку, що при здійсненні коригування митної вартості та прийнятті рішення, митним органом вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України, норми МК України та норми ст. 190 ГК та ст. 632 ЦК України були порушенні. Норми законодавства встановлюють, що ціна в договорі встановлюється сторонами договору з урахуванням попиту та пропозиції існуючої на ринку купівлі-продажу товару (ст. 190 Господарського кодексу України, ст. 632 Цивільного кодексу України), тобто сторони вільні у свободі вибору узгодження ціни та механізму її визначення.

Відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту № ВП.1323.37515.12.123И від 30.10.2012 з фірмою «Kumas Manyezit Sanayi A.S.» сторони дійшли домовленості, що вартість магнезитового порошку (магнезії) марки КМ-4-ONF складає 0,342 за кг та марки КМ-II OHF-Y складає 0,368 USD за кг. Тоді як митний орган при здійсненні коригування митної вартості та прийнятті рішення, виходив із ціни 0,4022 USD за кг.

Митний орган, відповідно ст. 54 МК України, здійснюючи контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час митного оформлення мав можливість впевнитися в механізмі визначення ціни та її розрахунках шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Крім того, всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів декларантом були зазначені та підтверджені наданими належними документами.

Посилання відповідача у рішенні про коригування митної вартості на те, що митна вартість не може бути визнана оскільки виявлено, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності, а також на те, що декларант відмовився від надання в повному обсязі додаткових документів судом не приймаються враховуючи достатність наданих документів і відсутності ознак підробки та розбіжностей у них. Обставини та матеріали справи свідчать, що декларант не відмовлявся від надання додаткових документів, а напроти надав існуючі у нього в той момент додаткові документі та пояснення.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В діях відповідача та прийнятому рішенні суд не знаходить потреби у витребуванні даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товару, у підтвердженні заявленої декларантом митної вартості, наявність виникнення у нього об'єктивних обставин та обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів або відмова у такому наданні, за відсутності достатнього обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Таким чином, суд дійшов висновку що рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів № 112030000/2014/000176/1 від 15.08.2014 є протиправним і підлягає скасуванню.

Суд звертає увагу на те, що дії відповідача при винесенні оскаржуваного рішення аналізуються судом на предмет їх правомірності та відповідності вимогам чинного законодавства України станом на момент вчинення цих дій та обсягу доказів та інших фактичних обставин, які існували на цей момент.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими, та, відповідно, такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 18, 71, 87, 90, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 112030000/2014/000176/1 від 15.08.2014.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь» витрати на сплату судового збору у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький