Справа № 2а-2870/12/2170
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-2870/12/2170

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2012 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби про скасування про визнання звільнення незаконним, скасування наказу та поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2011 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом та просила скасувати наказ відповідача №125-0 від 12.06.2012 року "Про звільнення ОСОБА_1" та поновити на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контролю за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у м. Херсоні та звернути до негайного виконання поновлення на посаді. Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю зазначеного наказу у зв'язку з відсутністю жодних дій, що підпадали б під визначення грубого порушення трудових обов'язків.

За наслідками розгляду зазначеної справи Херсонським окружним адміністративним судом 30 жовтня 2012 року прийнято постанову про задоволення позовних вимог.

Визнано наказ виконуючого обов'язки начальника Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби № 125-О від 12 червня 2012 року "Про звільнення ОСОБА_1" протиправним та скасувати цей наказ.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контролю за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у м.Херсоні Херсонської області Державної податкової служби.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що по фактах виявлених порушень ОСОБА_1 перевірка відповідачем проведена поверхово, не об'єктивно, без урахування всіх обставин. При прийнятті рішення не враховано ступінь тяжкості проступку позивача, відсутність заподіяної шкоди, а також заохочення позивача, що підтверджені розрахунковими листами за 2011-2012 роки з щомісячними і разовими преміями.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги залишити без задоволення.

В обґрунтування висновків апеляційної скарги відповідач зазначив, що наказ про звільнення ОСОБА_1 виданий обґрунтовано, оскільки позивачем допущено ряд порушень податкового законодавства, Методичних рекомендацій по проведенню перевірок, Типової інструкції з діловодства та інших відомчих документів, які могли та можуть призвести до необґрунтованого відшкодування підприємству податку на додану вартість в сумі 784 343 грн. та уникнення відповідальності по накладенню штрафу в сумі 196 085 грн. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працювала у Державній податковій інспекції у м. Херсоні на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контролю за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у м.Херсоні Херсонської області Державної податкової служби.

Наказом виконуючого обов'язки начальника ДПІ у м.Херсоні № 125-о від 12 червня 2012 року ОСОБА_1 звільнено з посади на підставі п.1 ст.41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків. Підставою для прийняття рішення послугували факти порушення податкового законодавства позивачем під час проведення перевірки ТОВ "Саманджи-Україна".

Так, в березні 2012 року ОСОБА_1 була проведена позапланова невиїзна перевірка зазначеного товариства, про що складено акт від 23 березня 2012 року № 241/15-4/35120939. За висновками акту відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 27 березня 2012 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ ТОВ "Саманджи-Україна" у грудні 2011 року в розмірі 784 343 грн. та № про застосування штрафних санкцій на суму 196 085 грн.

Правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України,Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України), Законом України "Про державну податкову службу в Україні", а в частині, що ним не регулюється, Законом України "Про державну службу".

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірвано у випадку одноразового грубого порушення керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності трудових обов'язків.

Статтею 14 Закону України «Про державну службу» передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, як заходи дисциплінарного впливу можуть застосовуватись: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Згідно ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника можуть бути застосовані стягнення у вигляді догани чи звільнення.

У відповідності із ст. 149 КЗпП при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

До того ж, керівництвом Державної податкової служби у Херсонській області розглянута скарга ТОВ "Саманджи-Україна" на податкові повідомлення - рішення №№ , , винесені за результатами перевірки, проведеної позивачем. Скарга товариства залишена без задоволення.

Відповідно до п.п.22,27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, необхідно з'ясувати в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,7,8 ст. 40 та пунктом 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147, 148, 149 КзпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалось при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Вирішуючи питання про те, чи є порушення грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та яку ним завдано (могло бути завдано) шкоду.

Аналізуючи приведене законодавство, нормативні акти, які врегульовують спірні правовідносини, та враховуючи ту обставину, що відповідачем не доведено правомірність прийняття наказу про звільнення ОСОБА_1, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову враховуючи те, що при прийнятті рішення відповідачем не врахована тяжкість проступку ОСОБА_1., відсутня заподіяна шкода, а також заохочення позивача, що підтверджені розрахунковими листами за 2011-2012 роки з щомісячними і разовими преміями.

При розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні відповідачем фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2012року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів з часу отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л. Романішин