Справа № 805/622/15-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/622/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 р. Справа № 805/622/15-а

ВСТАНОВИВ:

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивача, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника в порядку письмового провадження.

Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, клопотань або заяв не надходило.

З огляду на те, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, що стосуються спірних правовідносин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 30 січня 2014 року ТОВ «Верона» до Артемівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області подана податкова декларація з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, відповідно до якої відповідач щомісячно зобов’язаний сплачувати 3 767,26 грн., а у грудні – 3 767,29 грн. нарахованої орендної плати за землі.

Водночас, узгоджена сума податкового зобов’язання за жовтень-грудень 2014 року добровільно відповідачем не сплачена, в результаті чого за 2014 рік існує заборгованість у розмірі 15 069,07 грн., що підтверджується зворотнім боком облікової картки.

Відповідно до п.286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 Кодексу, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Як передбачено п. 287.3 ст. 287 цього Кодексу, податкове зобов’язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельних ділянок за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст. 31 Кодексу, строком сплати податку та збору визначаються періоди, що розпочинаються з моменту виникнення податкового обов’язку платника податку зі сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов’язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутись.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку чи збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, узгоджена сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), що не сплачена платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається сумою податкового боргу.

Згідно ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

На виконання цих вимог, позивачем направлена податкова вимога № 791-25 від 04.07.2014 року, яка отримана відповідачем 17.07.2014 року.

Згідно п. 95.2. Податкового кодексу України,- стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Судом вставлено, що станом на момент розгляду справи сплинуло 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) відповідачу податкової вимоги, яка, станом на момент розгляду справи не є відкликаною.

При цьому, заходи, прийняті контролюючим органом щодо стягнення податкового боргу, не призвели до їх погашення, строки їх добровільної сплати вийшли.

Згідно пп.19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, зокрема, контролюють своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів установлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст.50 Бюджетного кодексу України податки, збори (обов’язкові платежі) та інші доходи до державного бюджету визнаються зарахованими в доход державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен повинен сплачувати податку та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до довідки про відкриті розрахункові рахунки відповідач має відкриті рахунки у банківських установах.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення коштів з відповідача в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 15 069,07 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих зазначеного платника податків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 112, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Христофоров А.Б.