Справа № 2а-36/12/0970
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Справа № 86355/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2012 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області 04.01.2012 року звернулося в суд з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі Івано-Франківської області, в якому просило визнати дії протиправними та стягнути витрати на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.12.2010 року до 31.10.2011 року в розмірі 12 955,94 гривень.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі на користь управління Пенсійного фонду України в Долинському районі понесені витрати на виплату та доставку пенсій по інвалідності призначених в наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.12.2010 року по 31.10.2011 року в сумі 12955 (дванадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять) гривень 94 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційні вимоги обґрунтовано порушенням суду першої інстанції вимог ст.100 КАС України, оскільки як вбачається з матеріалів адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області ставило питання про визнання протиправними дій та про стягнення витрат на виплату та доставку пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання стосовно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на суму 12955,94 грн. з грудня 2010.року по жовтень 2011 року включно. З адміністративним позовом до суду управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області звернулося 21.12.2011 року, у зв'язку з чим частину позовних вимог щодо невідшкодування вказаних вище витрат по виплачених пенсіях подано з пропущенням шестимісячного строку, встановленого частиною 2 ст.99 КАС України на оскарження дій відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі та стягнення витрат на виплату та доставку пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Управлінням Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області при подачі адміністративного позову не зазначено про обставини, що перешкоджали йому своєчасно дізнатися про порушення його прав, свобод чи інтересів, не обгрунтувано причини неможливості звернення з таким позовом раніше, не заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку. А тому без постановлення ухвали про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними за період з 01.12.2010 року по 31.05. 2011 року, безпідставно стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі Івано-Франківської області кошти за вказаний період.

Окрім того, жодних документів по 8 особах потерпілих та одній особі, дружині померлого потерпілого, не було передано Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі Івано-Франківської області для формування особових справ. Також апелянт зауважує, що відповідно до Порядку №5-4/4 не наділений повноваженнями щодо стягнення вказаної в рішенні суду першої інстанції суми.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 01.12.2010 року до 31.10.2011 року позивачем понесені витрати на виплату та доставку пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в розмірі 12955,94 гривень та складається із сум виплачених пенсій, щомісячної цільової допомоги на прожиття та витрат на доставку пенсій.

Суми виплаченої допомоги та пенсій включені позивачем до актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності і внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за кожний місяць вказаного періоду.

Відповідачем зазначені акти підписані із застереженнями та згідно таблиць розбіжностей не прийнято до відшкодування вищевказані суми виплаченої державної адресної допомоги до пенсії та виплати пенсій громадянам, що одержали трудове каліцтво, профзахворювання.

Листом №483/06-11 від 11.10.2011 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі Івано-Франківської області відмовило в проведенні відшкодування витрат на виплату пенсії стосовно ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки обставина з приводу обов'язку щодо відшкодування відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі витрат управлінню Пенсійного фонду в Долинському районі на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_13, встановлена постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справі за №2а-1012/11/0970 від 13.04.2011 року, яка набрала законної сили, то вона доказуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Закон України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 p. № 1105-XVI, передбачає, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний своєчасно щомісяця та в повному обсязі відшкодувати витрати, понесені управлінням Пенсійного фонду у зв'язку із виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку.

Відповідно до ст. 2 цього Закону особи, право яких на отримання відшкодування раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР про відшкодування шкоди, завданої працівниками внаслідок травмування на виробництві, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року держави-учасниці Співдружності мають зобов'язання щодо непрацездатних осіб, які отримали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження до складу СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди.

Відповідно до статті 5 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Згідно статті 3 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, усі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено «Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання»(далі - Порядок), що затверджений спільною постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5- 4/4, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 року № 376/7697.

Так, відповідно до п.5 Порядку органи Пенсійного фонду України щомісяця, до 10 числа місяця, наступним за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат за особовими справами потерпілих, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Згідно з пунктом 6 Порядку передбачено, що Головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду на підставі акту щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду України витрати на виплату пенсій, якщо нещасний випадок стався на території держав-учасниць Угоди.

Окрім того, у відповідності до ч.1 ст.72 КАС України обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справі за №2а-1012/11/0970 від 13.04.2011 року, встановлено обов'язок відповідача сплати витрат на виплату та доставку пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання вищезазначеним громадянам, колегія суддів приходить до висновку про відповідність рішення суду першої інстанції нормам чинного законодавства.

Щодо обґрунтування відповідачем апеляційних вимог в частині порушення вимог ст.100 КАС України, то колегія суддів вважає за потрібне вказати наступне.

Згідно із ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частинами 2 та 3 вказаної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 04.01.2012 року управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області звернулося до суду з вимогою визнати дії протиправними та стягнути витрати на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.12.2010 року до 31.10.2011 року.

Колегія суддів наголошує, що моментом, коли у позивача виникло право на звернення до суду з адміністративним позовом слід вважати день (12.10.2011 р.) отримання таким Листа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі Івано-Франківської області №483/06-11 від 11.10.2011 року, яким було відмовлено в проведенні відшкодування витрат на виплату пенсії стосовно ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Долинському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 січня 2012 року у справі №2а-36/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук