Справа № 589/6739/14-а
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 р.Справа № 589/6739/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2015р. по справі № 589/6739/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

За наслідками розгляду справи в порядку скороченого провадження постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2015р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області, зазначає, що оскаржувана постанова прийнята без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, в порушення норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу згідно п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в порядку письмового провадження та в межах апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 195 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, шо ОСОБА_1 проходила державну службу з 10.03.1987р. по 21.11.2011р. до виходу на пенсію державного службовця з посади головного бухгалтера УПФ.

В жовтні 2014р. позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області з заявою про перерахунок пенсії з включенням до заробітної плати сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Відмова управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області у здійсненні такого перерахунку вмотивована тим, що такі види виплат, як сума індексації заробітної плати, матеріальної допомоги, не включаються до заробітної плати державного службовця для обчислення пенсії (а.с. 8).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII в редакції на час призначення пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" № 108/95ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону "Про державну службу" № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, твердження апелянта про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788-XII.

Крім того, з огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, посилання відповідача на Постанову КМУ № 865 від 31.05.2000 року є безпідставним, оскільки спірні взаємовідносини регулюються законами України, що мають вищу юридичну силу в порівнянні з постановами уряду.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що дії Відповідача щодо неврахування до заробітної плати Позивача індексації та матеріальної допомоги при обчислення пенсії є протиправними.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року справа № 21-407а11. У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що входять до предмета доказування та мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає всі підстави для залишення його без змін.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2015р. по справі № 589/6739/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та в силу ч. 10 ст. 183-2 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калитка О.М.