Справа № 345/1804/13-а
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Справа № 876/10775/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші в Калуському районі Івано-Франківській області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2013 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші в Калуському районі Івано-Франківській області про встановлення відсутності компетенції та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення №5 міжвідомчій комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання передплат пенсій та грошової допомоги від 25.03.2009 р. щодо утримання з нього передплати пенсії в сумі 42 717,54 грн., яка утворилась за період з 07.07.2007 р. по 28.02.2009 р. в розмірі 20% щомісячно.. а також просить встановити відсутність компетенції у міжвідомчої комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання передплат пенсій та грошової допомоги щодо прийняття рішення про стягнення з нього передплати пенсії в сумі 42 717, 54 грн.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.11.2013 р. позов було задоволено повністю, проте постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2014 р. позов задоволено частково, а частині позовної вимоги про встановлення відсутності компетенції у міжвідомчої комісії з інвентаризацій пенсійних справ та особових рахунків і списання переоплат пенсій та грошової допомоги щодо прийняття рішень відмолено.

За наслідками касаційного перегляду, Вищий адміністративний суд України ухвалою від 13.11.2014 р. у справі № К/800/39193/14 та К/800/42460/14 касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2014 р. скасував, а справу направив на новий апеляційний розгляд. Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі вказав, що Комісії не є територіальним органом Пенсійного фонду України та не повноважна вирішувати питання про стягнення переплати пенсії внаслідок подання пенсіонером недостовірних відомостей, тому оскаржуване рішення Комісії є незаконним, а суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у них такої компетенції. Крім того, суд касаційної інстанції звернув увагу на ту обставину, що дане рішення підписане тільки двома суддями з колегії трьох суддів, тому згідно ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ) постанову Львівського апеляційного адміністративного суду було скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші в Калуському районі Івано-Франківській області (далі УПФУ в м. Калуші в Калуському районі Івано-Франківській області) зазначає, що в управлінні створено постійно діючу міжвідомчу комісію з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків переплат пенсій та грошової допомоги, якою і було проведено перевірку правильності призначення пенсії позивачу, в результаті чого було встановлено недостовірність даних довідки про заробіток ОСОБА_1 Рішенням цієї комісії з 01.04.2009 р. розпочато стягнення з позивача переплати пенсії до повного погашення боргу. Також посилається на пропущення позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, клопотань про розгляд справи за їх участю не подали, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 з 26.11.2007 р. перебуває на обліку в УПФУ в м. Калуші в Калуському районі Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», яка йому була призначена на підставі довідки про заробітну плату №1 від 12.10.2007 р.

З березня 2009 року позивачу стали нараховувати та виплачувати пенсію у значно меншому розмірі, ніж це було встановлено протоколом №35410 від 26.11.2007 р. в розмірі 2188,45 грн., оскільки такий перерахунок був здійснений за результатами Акту перевірки правильності призначення пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 головним УПФУ в Івано-Франківській області 20.02.2009 р., яким встановлено, що пенсія позивачу була помилково нарахована на підставі довідки №1 від 12.10.2007 р., яка підписана не уповноваженими на це особами, оскільки підприємство на час видачі довідки вже було ліквідоване і був призначений ліквідатор, а в архівний відділ документи комбінатом «Калушнерудпром» не здавалося, тому дана довідка є нечинною і сума безпідставно виплаченої пенсії складає 42 717,54 грн.

Крім цього, УПФУ в м. Калуш та Калуському районі неодноразово зверталося до прокуратури міста Калуша та Калуського МВ УМВС із заявами про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 та ОСОБА_3, де за даним фактом було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого, ч. 1 ст. 190 КК України. Однак, як вбачається з постанов про відмову в порушення кримінальної справи від 06.04.2009 р., винесену старшим слідчим прокуратури м.Калуша в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовлено у звязку з відсутністю в їх діях складу злочинів, передбачених ст.191, ст.366 КК України та зазначено, що довідка про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.08.1993 р. по 31.12.1998 р., видана ОСОБА_3, є достовірною. Дані висновки зроблені на підставі перевірки оригіналів відомостей про нарахування заробітної плати ОСОБА_1, за період , який вказаний в довідці №1 від 12.10.2007 р. і збігаються з даними вказаної довідки, а постановою слідчого Калуського МВ УМВС від 30.05.2013 р. було закрито кримінальне провадження у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_3 умислу на привласнення держаних коштів, відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та встановленням дійсності довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.08.1993 р. по 31.12.1998 р., що видана ОСОБА_3

Беззмістовними є твердження відповідача, що архівну довідку видано особою, яка немає права видавати такі довідки. З аналізу самої довідки зрозуміло, що вона видана архівним відділом Калуської міської ради.

Відповідно до п.17 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Оскільки вказана довідка видана уповноваженими на те особами, а відповідачем не надано доказів, що така довідка містить неправдиві відомості, то рішення №5 міжвідомчій комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання передплат пенсій та грошової допомоги від 25.03.2009 р. щодо утримання з ОСОБА_2 передплати пенсії в сумі 42 717,54 грн., яка утворилась за період з 07.07.2007 р. по 28.02.2009 р. в розмірі 20% щомісячно є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про встановлення відсутності компетенції (повноважень) у міжвідомчої комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання передплат пенсій та грошової допомоги щодо прийняття рішення про стягнення з позивача передплати пенсії в сумі 42717 грн. 54 коп., то слід зазначити наступне.

Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 р. № 6-4.

Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що для розгляду питань, пов'язаних із списанням переплат пенсій, в районах, містах і районах у містах утворюються постійно діючі міжвідомчі комісії, до складу яких входять працівники районної державної адміністрації або відповідного органу місцевого самоврядування (за згодою), органів Пенсійного фонду, праці та соціального захисту населення (за згодою).

На розгляд постійно діючої міжвідомчої комісії відповідними органами Пенсійного фонду передаються пенсійні справи та особові рахунки, по яких за результатами інвентаризації або перевірок виявлено переплати пенсій, що включені в окремий інвентаризаційний опис (відомість) як безнадійні до стягнення.

Пунктом 8 цього ж Порядку встановлено, що суми виявлених переплат записуються в дебет рахунку 10 «Переплати пенсій та грошової допомоги внаслідок неправильного застосування законодавства про пенсії та допомогу і помилкових обчислень», а списані суми - у кредит цього ж рахунку.

З викладеного вбачається, що предметом діяльності міжвідомчої комісії є стягнення переплат, які є безнадійними в силу причини свого виникнення (неправильне застосування законодавства про пенсії та допомогу і помилкові обчислення). Стягнення переплат, які мають спірний характер та пов'язані з недостовірними відомостями, поданими пенсіонером, здійснюється на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду.

Так, частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з підпунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. № 8-2, Управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами Фонду, підпорядкованими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні управління), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Отже, Комісія не є територіальним органом Пенсійного фонду України та не повноважна вирішувати питання про стягнення переплати пенсії внаслідок подання пенсіонером недостовірних відомостей.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність компетенції у міжвідомчій комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання передплат пенсій та грошової допомоги щодо прийняття рішення про стягнення з ОСОБА_4 передплати пенсії в сумі 42 717, 54 грн., а оскаржуване рішення Комісії є протиправними.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу чи постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не довів правомірності своїх дій та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи і постанову прийнято у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування судового рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші в Калуському районі Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2013 року по справі 345/1804/13-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В. Кухтей

Судді : І.О. Яворський

ОСОБА_5