Справа № 0670/3773/11
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/9991/76670/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Маринчак Н.Є.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі

на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2011 року

у справі № 0670/3773/11

за позовом Комунального підприємства «Житомирбудзамовник»

до Державної податкової інспекції у м. Житомирі

про визнання незаконною та скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Житомирбудзамовник» (далі - КП «Житомирбудзамовник»; позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Житомирі (далі - ДПІ у м. Житомирі; відповідач), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило: визнати протиправними дії ДПІ у м. Житомирі щодо проведення камеральної перевірки декларації з податку на додану вартість за січень 2011 року; визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення суми від'ємного значення, зарахованої у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість, та направлення на його адресу податкової вимоги № 268 від 23 лютого 2011 року; зобов'язати податковий орган врахувати рядок 22.1 податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2011 року в рахунок погашення боргу за уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань з податку на додану вартість за вересень та листопад 2011 року; визнати нечинною та скасувати податкову вимогу № 268 від 23 лютого 2011 року; зобов'язати контролюючий орган звільнити майно з податкової застави.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 червня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано правомірністю проведення контролюючим органом камеральної перевірки позивача, зменшення підприємству суми від'ємного значення шляхом його зарахування в зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість, а також скерування на його адресу податкової вимоги.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2011 року апеляційну скаргу КП «Житомирбудзамовник» задоволено. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16 червня 2011 року скасовано та прийнято нову постанову. Визнано протиправними дії ДПІ у м. Житомирі щодо проведення камеральної перевірки декларації КП «Житомирбудзамовник» з податку на додану вартість за січень 2011 року. Визнано протиправними дії ДПІ у м. Житомирі щодо зменшення КП «Житомирбудзамовник» суми від'ємного значення, зарахованої у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість, та направлення податкової вимоги № 268 від 23 лютого 2011 року. Зобов'язано ДПІ у м. Житомирі врахувати рядок 22.1 податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2011 року в рахунок погашення боргу за уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань з податку на додану вартість за вересень та листопад 2010 року. Скасовано податкову вимогу № 268 від 23 лютого 2011 року та зобов'язано ДПІ у м. Житомирі звільнити майно КП «Житомирбудзамовник» з податкової застави.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням у справі, відповідач оскаржив його в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права ставиться питання про скасування постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2011 року та прийняття нового рішення про повну відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи в межах доводів касаційної скарги відповідно до статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 21 лютого 2011 року позивачем подано до контролюючого органу уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень та листопад 2010 року, а також податку декларацію з податку на додану вартість за січень 2011 року.

При цьому уточнюючим розрахунком за вересень 2010 року КП «Житомирбудзамовник» збільшено суму, яка підлягає сплаті до бюджету, на 21 075,00 грн. та самостійно нараховано штраф у розмірі 632,00 грн., а уточнюючим розрахунком за листопад 2010 року - на 12 260,00 грн. та самостійно нараховано штраф у розмірі 368,00 грн.

Відповідачем, в свою сергу, проведено камеральну перевірку податкової декларації підприємства з податку на додану вартість за січень 2011 року, за результатами якої складено акт № 696/15-2 від 24 лютого 2011 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) з огляду на відображення в рядку 22.1 «зарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість» названої декларації суми податку на додану вартість у розмірі 28 121,00 грн. без урахування тієї обставини, що в особовому рахунку платника відсутній податковий борг за попередні періоди, що призвело до завищення суми від'ємного значення, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість, на 28 121,00 грн.

В зв'язку з цим, контролюючий орган дійшов висновку про необхідність зменшення КП «Житомирбудзамовник» суми від'ємного значення, зарахованої у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість, на 28 121,00 грн. та збільшення суми, що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, на 28 121,00 грн.

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Однак, як з'ясовано судом апеляційної інстанції, при проведенні розглядуваної перевірки відповідачем використано не лише наявну в нього податкову звітність, а й іншу податкову інформацію, що останнім не заперечуються та обумовлює протиправність дій контролюючого органу щодо здійснення такої перевірки позивача.

Крім того, Житомирським апеляційним адміністративним судом встановлено, що відповідно до поданих уточнюючих розрахунків сума заборгованості КП «Житомирбудзамовник» станом на 21 лютого 2011 року становила 34 335,00 грн., що, в свою чергу, спростовує доводи відповідача, підтримані судом першої інстанції, про відсутність у позивача податкового боргу на час проведення ДПІ у м. Житомирі перевірки.

В подальшому, платіжним дорученням № 291 від 22 лютого 2011 року підприємством у рахунок погашення податкового боргу сплачено 10 500,00 грн.

Враховуючи зазначену обставину, а також заявлення позивачем у декларації з податку на додану вартість за січень 2011 року суми в розмірі 28 121,00 грн. у рахунок погашення податкового боргу, станом на день вручення підприємству податкової вимоги податковий борг у нього був відсутній, а відтак суд апеляційної інстанції цілком обґрунтовано скасував оскаржувану податкову вимогу.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2011 року такою, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до її зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі відхилити, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Маринчак Н.Є.