Справа № 804/13591/14
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрохімальянс» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрохімальянс» звернулось до суду з позовом до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому позивач просить: - визнати протиправними дії Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області: 1) щодо внесення у програмне забезпечення - АІС «Податковий блок» змін даних показників податкової звітності та відомостей про недійсність правочинів ТОВ «Дніпрохімальянс» на підставі Акту від 21.07.2014 року за № 3209/128/04-03-22-04-10/33855130; 2) щодо корегування показників податкової звітності ТОВ «Дніпрохімальянс» та внесення змін до Автоматизованої інформаційної системи податкового органу АРМ «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», на підставі Акту від 21.07.2014 року за № 3209/128/04-03-22-04-10/333855130; - зобов'язати Дніпродзержинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області: 1) поновити дані показники податкової звітності ТОВ «Дніпрохімальянс» та Автоматизованої інформаційної системи податкового органу АРМ «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» відносно ТОВ «Дніпрохімальянс», які мались в них до внесення змін на підставі Акту від 21.07.2014 року за № 3209/128/04-03-22-04-10/33855130; 2) поновити дані показники податкової звітності ТОВ «Дніпрохімальянс» в АІС «Податковий блок», які мались в них до внесення змін на підставі Акту від 21.07.2014 року за № 3209/128/04-03-22-04-10/33855130.
В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що перевіряючими під час перевірки зроблено висновки не посилаючись на конкретні порушення, а лише на подання не в повному обсязі копій первинних документів. Також, на момент укладання договорів, здійснення господарських операцій контрагентів ТОВ «Дніпрохімальянс»ё а саме: ТОВ «Інтерполітрейд» не були ліквідованими та не виключеними з ЄДРПОУ. На підставі висновків зафіксованих в акті перевірки від 21.07.2014 року № 3209/128/04-03-22-04-10/33855130 без винесення податкового повідомлення-рішення відповідач самостійно скоригував показники податкової звітності в підсистемі АІС «Податковий блок» та Автоматизованій інформаційній системі податкового органу АРМ «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України». Позивач вважає, що у відповідача законодавчо визначених підстав для внесення до електронних баз даних органів державної податкової служби, у тому числі до підсистем АІС «Податковий блок» та Автоматизованої інформаційної системи податкового органу АРМ «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», будь-яких коригувань на підставі Акту не має.
Від представника відповідача надійшло заперечення в яких він посилається на те, що у позивача відсутні правові підстави для задоволення позову та зазначає, що контролюючі органи не змінюють / не коригують даних податкової звітності платників податків. Такі дані містяться в інформаційних базах в обсягах, що самостійно відображені платниками податків в податковій звітності. Поряд з цим в інформаційних базах міститься інформація контролюючих органів щодо результатів податкового контролю даних податкової звітності платника податків. При цьому, дані податкової звітності платника податків є даними платника податків, а результати податкового контролю - є даними контролюючого органу. При цьому, дані податкової звітності платника податків залишаються в обсягах, самостійно визначених платником податків. Отже, дані дії податкового органу, по суті, є лише збиранням податкової інформації, що фіксується в акті перевірки.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином.
З урахуванням вимог ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, позивач проти розгляду справи в письмовому провадженні не заперечував.
Заслухавши представника позивача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Враховуючи відсутність доказів причетності ТОВ «Дніпрохімальянс» до придбання, транспортування, супроводження та реалізації ТОВ «Дніпроальянс» в порушення ст. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу не мало право на формування податкових зобов'язань з податку на додану вартість, чим завищено податкові зобов'язання з податку на додану вартість за березень 2014 року на загальну суму ПДВ 240665,00 грн.
2. Позаплановою документальною невиїзною перевіркою ТОВ «Дніпрохімальянс» документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ТОВ «Інтерполітрейд», їх вид обсяг, якість та розрахунки.
При отриманні матеріалів, які не підтверджують дані обліку суб'єкта господарювання, який перевіряється, керівником податкового органу можуть бути вжиті заходи щодо проведення документальної невиїзної або позапланової виїзної перевірки відповідно до Податкового кодексу України.
Судом задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано від відповідача витяг (роздруківку) з Автоматичної інформаційної системи податкового органу АРМ «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та АІС «Податковий блок» щодо ТОВ «Дніпрохімальянс» за період березень 2014 року та інформацію щодо внесення змін до вказаних систем на підставі Акту від 21.07.201 року № 3209/128/04-03-22-04-10/33855130.
Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України (надалі -ПК України), органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України, органи державної податкової служби мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктом 44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Відповідно до п.44.3 ст.44 ПК України, платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Згідно п.44.6 вказаної статті, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Відповідно до п.61.1 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
П.71.1. ПК України передбачено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно ст. 74 ПК України зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.
Ст.78 ПК України регламентує порядок проведення документальних позапланових перевірок п.78.1 якої передбачено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: п.п.78.1.1 за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту; п.п.78.4 про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Аналогічні норми містить п.79.2 ст.79 ПК України яким передбачено, що документальна позапланова перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Так згідно матеріалів справи встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Дніпрохімальянс» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Інтерполітрейд» за період березень 2014 року, за результатами якої складно акт від 21.07.2014 року № 3209/128/04-03-22-0410/33855130, будь-яких податкових-повідомлень рішень відповідачем за наслідками проведеної перевірки контролюючим органом не приймалось.
Зі змісту ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України та визначення понять "позивач" та "адміністративний позов", наведених у ст. 3 даного Кодексу, випливає, що судовому захисту підлягають лише порушене право або інтерес особи, при чому такі порушення мають полягати у відповідних правових наслідках у вигляді зміни стану прав та обов'язків позивача або створення об'єктивних перешкод у реалізації законного інтересу відповідної особи, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи. .
Також, суд зазначає, що акт перевірки та викладені в ньому висновки не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для суб'єкта господарювання певні правові наслідки. Акт є виключно формою фіксації податкової інформації про виявлені податковим органом факти та обставини і не містить в собі будь-яких владних приписів і вимог, а тому не підпадає під ознаки рішення (акта індивідуальної дії) суб'єкта владних повноважень у розумінні доктрини Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 10.09.2013 року по справі № 21-237а13, акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.
Суд зазначає, що позивач у даному випадку повинен оскаржувати до суду саме правові акти індивідуальної дії, які вчинені відповідачем за наслідками перевірки. Оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.
Частина 2 статті 71 КАС України, покладаючи обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності на відповідача - суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову, разом з тим, не звільняє позивача від встановленого частиною 1 цієї ж статті від обов'язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Відповідно до частини першої статті 2, пунктів 6, 8 частини першої статті 3, частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України предметом захисту в адміністративному судочинстві є, зокрема, порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси юридичних осіб.
Так як зазначено вище згідно п.71.1. ПК України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
За змістом ст. 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (п.74.2), а таке зберігання та опрацювання може здійснюватись в інформаційних базах контролюючих органів. При цьому, згідно з п.74.1 ст.74 Міністерство доходів і зборів України самостійно визначає перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації. В територіальних органах Міндоходів збереження зібраної податкової інформації та її опрацювання здійснюється за допомогою Інтегрованої автоматизованої Інформаційної системи «Податковий блок» (1С «Податковий блок»), яка введена в експлуатацію з 01.01.2013р. наказом ДПС України від 24.12.2012р. № 1197.
Згідно п. 74.2 ст. 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.
Експлуатація 1С «Податковий блок» здійснюється відповідно до Тимчасового регламенту, затвердженого наказом ДПС України від 24.12.2012р. № 1198, який встановлює порядок дій структурних підрозділів територіальних органів Міндоходів з використання системи при виконанні функціональних обов'язків (далі - Тимчасовий регламент). ІС «Податковий блок» містить декілька підсистем - автоматизованих інформаційних систем (АІС), серед яких: «Реєстрація платників податків», «Обробка податкової звітності та платежів», «Облік платежів», «Податковий аудит», а також «Скарга» та «Суди». Інформація з вказаних підсистем в автоматичному режимі відображається в аналітичній системі - ризикоорієнтованій системі адміністрування податків - «Аналітична система», за допомогою якої можна лише переглянути результати співставлення та відпрацювання схемного кредиту.
Працівники територіальних органів Міндоходів за спеціальною процедурою отримують права доступу користувача до компонентів системи (ролі) та інформаційних ресурсів відповідно до повноважень кожного окремого працівника. При цьому, Тимчасовим регламентом для кожної підсистеми визначено конкретні процедури, які можуть виконуватись, терміни та періодичність їх виконання, а також підрозділи на конкретному рівні (районний, центральний) щодо кожної окремої процедури, які відповідальні за внесення, актуалізацію та обробку даних в ІС «Податковий блок».
Інформація з ІС «Податковий блок» використовується територіальними органами Міндоходів у тому числі під час проведення перевірок та звірок.
З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що дії Дніпродзержинської ОДПІ, а саме: щодо внесення у програмне забезпечення - АІС «Податковий блок» відомостей на підставі Акту від 21.07.2014 року за № 3209/128/04-03-22-04-10/33855130; та внесення змін до Автоматизованої інформаційної системи податкового органу АРМ «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», на підставі Акту від 21.07.2014 року за № 3209/128/04-03-22-04-10/333855130 є лише збиранням податкової інформації, яке не впливає на права та обов'язки позивача, оскільки не змінює майнового стану платника податків без прийняття суб'єктом владних повноважень відповідного податкового повідомлення-рішення, яке як встановлено судом під час судового розгляду справи, винесено відносно ТОВ «Дніпрохімальянс» не було.
Відповідної правової позиції також дотримується Верховний суд України, яка викладена в постанові від 09.12.2014р. в якій зазначено, що обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є ті дії, які породжують певні правові наслідки для суб'єкта владних правовідносин і мають обов'язковий характер. Права позивача можуть бути порушенні відповідачем внаслідок прийняття за результатами перевірки податкових повідомлень-рішень, які можуть бути оскарженні в судовому порядку. Дії щодо внесення ДПІ до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення зустрічної перевірки товариства є лише службовою діяльністю працівників ДПІ з виконання обов'язків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Включення суб'єктом владних повноважень до баз даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.
Відповідно до норм ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача поновити дані: показники податкової звітності ТОВ «Дніпрохімальянс» та Автоматизованої інформаційної системи податкового органу АРМ «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» відносно ТОВ «Дніпрохімальянс», які мались в них до внесення змін на підставі Акту від 21.07.2014 року за № 3209/128/04-03-22-04-10/33855130; 2) поновити дані показники податкової звітності ТОВ «Дніпрохімальянс» в АІС «Податковий блок», які мались в них до внесення змін на підставі Акту від 21.07.2014 року за № 3209/128/04-03-22-04-10/33855130, то суд зазначає що ні у позовній заяві, ні у судовому засіданні позивачем не наведено конкретних доказів, а матеріалами справи не підтверджено того, що на момент звернення до суду висновки зазначеного Акта безпосередньо порушили права та інтереси підприємства позивача, разом з тим не надано доказів вчинення дій щодо коригування показників податкової звітності позивача та наявності фактів порушеного права позивача як наслідку цих дій.
Також, суд зазначає, що вказані вимоги є похідними, та на думку суду не підлягають задоволенню, оскільки відсутні докази здійснення коригування вказаних показників, разом з тим зберігання та опрацювання в інформаційних базах контролюючих органів податкової інформації в контексті ст.71-74 Податкового кодексу України в рамках здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів є лише заходами з метою виконання покладених на контролюючі органи функцій, та не може свідчити про вчинення вказаних дій.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову у позові.
Враховуючи вищевказані положення норм процесуального та матеріального права, докази наявні в матеріалах справи станом на час розгляду справи, обґрунтування позову в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, відповідачем правомірність своїх дій доведена, а в задоволенні поданого адміністративного позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрохімальянс» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова