Справа № 456/5406/13-а 2-а/456/44/2014
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Справа № 876/10239/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: не з'явився

відповідача по справі:представник ОСОБА_1

третьої особи:ОСОБА_2, представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 жовтня 2014 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_4 до Загірненської сільської ради Стрийського району Львівської області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання протиправним рішення,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні місяці 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Загірненської сільської Ради Стрийського району Львівської області та до вказаних вище третіх осіб про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та його скасування. Мова йде про рішення № 24 від 24.12.2002 року; від 26.12.2002 року; від 26.12.2002 року № 25 «Про затвердження розрахунку ідеальних долей та оформлення права власності». В позові зазначається, що позивач з 25.10.1990 року постійно проживав у будинку АДРЕСА_1. Позивач вказує, що лише в 2013 році дізнався про існування рішення сільської ради від 2002 року щодо розподілу житлового будинку за вказаною вище адресою. Позивач також вважає, що вказані вище рішення позбавляють його права на приватизацію частини будинку АДРЕСА_1 та суперечать Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Суд першої інстанції 22 жовтня 2014 року залишив без розгляду позовну заяву ОСОБА_4, вказавши, що позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений ст.99 КАС України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що ухвала суду є незаконною і просив суд апеляційної інстанції її скасувати, ухвалити постанову, якою визнати незаконними та протиправними рішення виконавчого комітету Загірненської сільської ради Стрийського району Львівської області від 24.12.2002 року №24; від 26.12.2002 року №24; від 26.12.2002 року №25 «Про затвердження розрахунку ідеальних долей та оформлення права власності».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань

З матеріалів справи вбачається, що до 16 квітня 1991 року будинок АДРЕСА_1 був державною власністю. У січні місяці 2003 року ОСОБА_2 стала власником 43/100 частин цього будинку, що підтверджується свідоцтвом серії АА № 012027 від 11 січня 2003 року, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Загірненської сільської ради Стрийського району Львівської області від 24.12.2002 року №24.

Суд першої інстанції витребував з БТІ і оглянув у судовому засіданні матеріали інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 Львівської області, в яких наявні копії свідоцтв про право власності на частини зазначеного будинку, видані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та копія рішення виконкому сільської ради Стрийського району Львівської області від 24.12.2002 року за №24, на підставі якого видані зазначені свідоцтва.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на те, що в цьому випадку неоднаково застосовано статтю 6 Конвенції стосовно «суду, встановленого законом». Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Таким чином судом першої інстанції розглянуто питання про застосування строків передбачених кодексом адміністративного судочинства у справі, яка не є адміністративною, а тому колегія суддів вважає за необхідне направити справу для продовження розгляду у суд першої інстанції з метою виправлення недоліків допущених цим судом.

Керуючись ч.4 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.199, ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково, ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 жовтня 2014 року у справі №456/5406/13а скасувати та направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос