Справа № 2а-5915/11/2070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року м. Київ К/9991/96192/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі міста Харкова

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011

у справі №2а-5915/11/2070

за позовом Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі міста Харкова

до Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування"

про надання дозволу на погашення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2011 позов задоволено. Надано дозвіл на погашення суми боргу Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" на суму боргу 3446126,97 грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі .

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2011 скасовано, у позові відмовлено.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, з підстав невірного застосування норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем подані до ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова наступні податкові декларації з ПДВ: № 80865 від 19.01.2011на суму 360734,00 грн., № від 21.02.2011на суму 19727,00 грн., № від 21.03.2011 на суму 238904,00 грн., та декларації з податку на доходи фізичних осіб № від 21.03.2011 на суму 2866708,93грн., № від 21.03.2011 на суму 83384,77 грн.. Вказані вище податкові зобов'язання з ПДВ та податку на доходи фізичних осіб не були сплачені у строк, визначений законом, а тому є податковим боргом підприємства.

ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова було прийнято Рішення про опис майна у податкову заставу від 31.01.2011 № 361/24-067, яким здійснено опис майна, що перебуває у власності КП «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування».

Податковим органом складено Акти опису майна № 2/24-014 від 07.02.2011 на суму 790000,00 грн. та № 10/24-014 від 07.04.2011 на суму 2730000,00 грн., які підписані керівником відповідача без заперечень.

ДПІ у Комінтернівському районі м.Харкова було сформовано податкову вимогу №56 від 31.01.2011, яка отримана представником відповідача 01.02.2011, що підтверджується підписом на корінці вимоги.

Вищезазначена податкова вимога в адміністративному та судовому порядку оскаржена не була.

Тобто, відповідач має податковий борг перед бюджетом у сумі 3446126.97 грн., що підтверджується копією облікової картки платника податків.

Відповідно до п.89.1 ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач має податковий борг у загальному розмірі 3446126,97 грн., а тому факт наявності у позивача права податкової застави є безспірним.

Пунктом 89.2 ст.89 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Із наведеного вбачається, що податковий орган може поширити податкову заставу на будь-яке майно платника податків, крім передбачених випадків, а також на майно, яке платник податків набуде у майбутньому.

При цьому встановлено обмеження, згідно якого податкова застава поширюється на майно, балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків.

Пункт 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України передбачає, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Положення пункту 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачають, що орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.

Проаналізувавши зміст наведеної правової норми, яка регулює порядок надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, колегія суддів приходить до висновку, що вказані дії можуть бути проведені лише за умови дотримання податковим органом послідовності виконання вимог п.п.95.1, п.95.2, п.95.3 статті 95 Податкового кодексу України, а саме: право на звернення до суду про надання дозволу на погашення всієї суми заборгованості може бути реалізовано податковим органом за наявності прийняття заходів щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, та лише у разі їх недостатності , погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які його обслуговують, здійснюється за рішенням суду, яке направляється для виконання органам держаної податкової служби.

В матеріалах справи не міститься доказів звернення ДПІ у Комінтернівському районі м.Харкова до суду щодо стягнення з відповідача податкової заборгованості у сумі 3446126,97 грн.

Також, позивачем не надано доказів відсутності чи недостатності коштів на рахунках відповідача для погашення заборгованості.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не дотримано черговості вжиття заходів з погашення податкового боргу, встановленої п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України.

Вищенаведеним спростовуються доводи податкового органу, які наведені ним в касаційній скарзі, як підставу для скасування рішення суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права та постановив обґрунтоване рішення, що повно відображає обставини, які мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для його скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі міста Харкова відхилити, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун