Справа № 816/309/15-а
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2015 рокум. ПолтаваСправа №816/309/15-а

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві до Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві (надалі - позивач, Управління) звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" (надалі - відповідач, ПАТ "Завод "Лтава") про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2, за жовтень-листопад 2014 року в розмірі 18 103 грн 20 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за особовим рахунком відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2. Посилаючись на частину другу Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункт 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, просив суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Відповідач позов не визнав. У наданих до суду письмових запереченнях посилався на те, що призначення пенсій гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відбулось з порушенням вимог судових рішень. Крім того, зазначав, що Управлінням протиправно включено до розрахунків фактичних витрат відомості про виплату та доставку пільгових пенсій гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки вказані громадяни працювали на заводі "Комплект" ДВО "Лтава", а ПАТ "Завод "Лтава" не є правонаступником заводу "Комплект" ДВО "Лтава". Вказував на те, що гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 досягли пенсійного віку, а відтак, їм припинено виплату пенсій на пільгових умовах. На підставі викладеного, відповідач стверджував про відсутність у нього обов'язку щодо відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату і доставку пільгових пенсій та просив відмовити у задоволенні позовних вимог Управління повністю.

У судове засідання 23.02.2015 з'явилась представник позивача, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином; причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надав.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів, суд, керуючись положеннями частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, визнав за можливе розглядати справу без участі відповідача.

Керуючись приписами частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового процесу у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Станом на момент виникнення та реалізації спірних відносин ПАТ "Завод "Лтава" як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування перебувало на обліку в Управлінні за реєстраційним номером 16283483.

За особовим рахунком відповідача відображено заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2 громадянам ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3 за жовтень-листопад 2014 року в розмірі 18 103 грн 20 коп.

У зв'язку з тим, що вказана сума відповідачем у добровільному порядку не відшкодована, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, визначено, зокрема, підпунктами "б" - "з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Аналіз даної норми є підставою для висновку про те, що відносно осіб, які набули право на отримання пенсій за віком на пільгових умовах, що передбачені статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зберігається той порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій, який діяв до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто до 01.01.2004.

Суд зазначає, що до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Пунктом 1 статті 1 вказаного Закону визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 100 % від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 пункту 1 статті 2 цього Закону.

При цьому, частиною четвертою статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно пункту 1 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 №1931-XII Закон України "Про пенсійне забезпечення" введено в дію з 01.01.1992 - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону.

Відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відтак, право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 і після цієї дати не працювала на цих роботах. Наявності атестації робочих місць в даному випадку не вимагається. Водночас, особі, яка до і після 01.01.1992 працювала на роботах, передбачених списками №1 та №2, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням результатів атестації робочих місць.

Зі змісту долучених до матеріалів справи копій розрахунків стажу судом встановлено, що гр. ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3 здобули необхідний трудовий стаж працюючи до і після 01.01.1992, а тому пенсії їм призначено відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" /а.с. 28, 35, 39-зворот, 48, 59/.

Дану обставину також підтверджено залученими до матеріалів справи копіями довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній /а.с. 29-30, 36, 41, 56, 65/.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пенсію безпідставно призначено відповідно до вимог статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а не згідно статті 100 вказаного Закону.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пенсію призначено на виконання вимог судових рішень.

Так, постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 28.08.2013 у справі №554/7065/13-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2013, управління Пенсійного фонду в Октябрському районі м. Полтави зобов'язано зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 01.07.1986 по 23.06.1996 на ПАТ "Завод "Лтава" на посаді пресувальника виробів з пластмас до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначити останньому пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 "Виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" та згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 11.01.2013/а.с. 60-65/.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.05.2013 у справі №554/170/13-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду, зобов'язано відділ пенсійного забезпечення управління Пенсійного фонду в Октябрському районі м. Полтави усунути допущені порушення прав ОСОБА_2 шляхом нарахування пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 /а.с. 49-55/.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.01.2012 у справі №1625/2а-5205/11, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2012, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі призначити та нарахувати пенсію ОСОБА_3 за віком на пільгових умовах за списком №2, починаючи з 02.08.2011 /а.с. 42-45/.

Дані судові рішення набрали законної сили, доказів їх зміни чи скасування суду не надано.

Що стосується доводів відповідача про неправомірність повторного включення до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій гр. ОСОБА_6 та продовження включення витрат на виплату пенсії гр. ОСОБА_7 на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску", що набрав чинності 28.04.2013, суд виходить з наступного.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР (в редакції до 28.04.2013) для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску" від 04.04.2013 №184-VII, що набув чинності 28.04.2013, внесено зміни в абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону №400/97 з урахуванням внесених змін для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Аналіз наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що починаючи з 28.04.2013 підприємства та організації повинні вносити до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій до набуття відповідними особами права на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV.

При цьому, за правилами статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 27/, а ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 34/.

За правилами статті 26 Закону №1058-IV право на пенсію за віком у ОСОБА_6 виникає 11.04.2015, а у ОСОБА_7 - 04.08.2016, тому відповідно обов'язок відповідача з відшкодування спірних витрат припиняється з наступного дня після досягнення цими особами пенсійного віку.

Враховуючи те, що законом в даному випадку обов'язок з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій покладено на підприємство, яким є ПАТ "Завод "Лтава" і обставина, яка його припиняє, на момент виникнення спірних відносин, ще не настала, суд дійшов висновку про правомірність включення до розрахунків пенсій гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Аналогічна позиція підтримується Вищим адміністративним судом України (ухвала ВАСУ від 10.12.2014 у справі №816/1673/14 за позовом управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві до ПАТ "Завод "Лтава" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Відносно посилань відповідача на те, що підприємство закінчило відшкодування виплати пенсій ОСОБА_6 до 28.04.2013, а тому дія Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску" від 04.04.2013 №184-VII не може поширюватися на підприємство, суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України від 04.04.2013 №184-VII врегулював правовідносини щодо відшкодування пільгових пенсій після набрання ним чинності, а відтак принцип незворотності дії в часі закону не порушено.

Стосовно наявності у відповідача обов'язку з відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій гр. ОСОБА_8, суд встановив наступне.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2014 у справі №552/1238/14-а зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави призначити ОСОБА_8 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 03.12.2013 /а.с. 108-109/.

На виконання судового рішення управлінням Пенсійного фонду видано розпорядження від 24.06.2014 №1/5493 про призначення ОСОБА_8 пенсії з 03.12.2013 /а.с. 103/.

Зі змісту розрахунку стажу гр. ОСОБА_8 судом встановлено, що до пільгового стажу вказаній особі зараховано період роботи на Полтавському АТ "Лтава" з 17.01.2002 по 31.12.2003 та з 01.01.2004 по 01.01.2006 /а.с. 103 - зворот/.

Залученою до матеріалів справи довідкою ПАТ "Завод "Лтава" від 26.11.2013 №4634 підтверджено, що гр. ОСОБА_8 працював на заводі з 17.01.2002 по 01.01.2006 за професією електрогазозварника, що віднесена до списку №2, та виконував електрогазозварювальні роботи повний робочий день /а.с. 104/.

До розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій гр. ОСОБА_8, що надісланий відповідачу, включено суму витрат в розмірі 481 грн 60 коп. щомісячно з вересня 2014 року, що становить 31,69 % /а.с. 12/.

Письмові заперечення відповідача проти позову не містять жодних доводів щодо неправомірності включення до розрахунку витрат на виплату і доставку пільгових пенсій гр. ОСОБА_8

Таким чином, відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати Управління на виплату і доставку пільгових пенсій гр. ОСОБА_8 за жовтень-листопад 2014 року загалом в розмірі 963 грн 20 коп.

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У відповідності до приписів пункту 6.4 вищезазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закон, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивачем на адресу ПАТ "Завод "Лтава" надіслано розрахунки фактичних витрат /а.с. 8-9, 11-13/. Відповідач отримав відповідні поштові відправлення, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії рекомендованих повідомлень /а.с. 7-зворот, 10-зворот/.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. /пункт 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України/.

Відповідач обов'язку щодо відшкодування Пенсійному фонду України витрат на виплату і доставку пільгових пенсій не виконав.

За наведених вище фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов'язку з відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2 гр. ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_3 за жовтень-листопад 2014 року загалом в розмірі 12 307 грн 73 коп.

Щодо правомірності включення до розрахунків фактичних витрат гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд зазначає наступне.

Судом встановлено та не спростовано позивачем, що гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пенсію на пільгових умовах призначено з урахуванням періодів роботи вказаних громадян на заводі "Комплект" виробничого об'єднання "Лтава" /а.с. 67-68, 87/.

При цьому, за твердженням позивача, завод "Комплект" являвся філією Полтавського електромеханічного заводу, правонаступником якого стало Відкрите акціонерне товариство "Лтава" та, в подальшому, ПАТ "Завод "Лтава". На підставі викладеного, позивач вважає, що ПАТ "Завод "Лтава" має відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5

У свою чергу, відповідач зазначені доводи заперечує, посилаючись на те, що виробниче об'єднання "Лтава", до складу якого входив завод "Комплект", ліквідовано у 2006 році без визначення правонаступника.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.07.2014 у справі №816/4493/13-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014, встановлено, що ПАТ "Завод "Лтава" не являється правонаступником заводу "Комплект", адже останній, будучи відокремленою виробничою одиницею без права юридичної особи, припинив свою діяльність разом з припиненням Полтавського державного виробничого об'єднання "Лтава" 30.03.2006.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.02.2015 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.07.2014 у справі №816/4493/13-а та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014.

А відтак, у позивача відсутній обов'язок щодо відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пільгових пенсій громадянам, до пільгового стажу яких зараховано, окрім іншого, періоди роботи на заводі "Комплект" ВО "Лтава".

З приводу посилань позивача на судові рішення, якими органи Пенсійного фонду зобов'язано призначити пенсію на пільгових умовах за списком №2 гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 /а.с. 69-84, 88-101/, суд звертає увагу на те, що вказаними судовими рішеннями не встановлено будь-яких фактів правонаступництва заводу "Комплект" виробничого об'єднання "Лтава", а лише зобов'язано управління Пенсійного фонду призначити, нарахувати та виплачувати гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 "Виробництв, робіт, професій посад і показників на роботах із шкідливими і важкими у мовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає прав на пенсію за віком на пільгових умовах" та згідно із пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зважаючи на те, що ПАТ "Завод "Лтава" не є правонаступником заводу "Комплект" виробничого об'єднання "Лтава", у відповідача відсутній обов'язок з відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2 гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за жовтень-листопад 2014 року загалом в розмірі 5795 грн 47 коп.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 7-11, 69-71, 86, 94, 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві до Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Завод "Лтава" (; вул. Р. Люксембург, 72, м. Полтава, Полтавська область, 36002) на користь управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві (; вул. Калініна, 30, м. Полтава, Полтавська область, 36040) заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2, в розмірі 12 307 (дванадцять тисяч триста сім) гривень 73 (сімдесят три) копійки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Кукоба