Справа № 2а-0870/5881/11
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2011 року 12:47 Справа № 2а-0870/5881/11

Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Чернової Ж.М.

при секретарі судового засідання Батигіні О.В.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Манастирний С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області

про: зобов'язання вчинити певні дії та визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2011 ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Куйбишевської державної податкової інспекції Запорізької області, у якому просить зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а саме: внести зміни до картки особового рахунку ОСОБА_3 (інд. номер НОМЕР_1) по платежу «Податок з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна…» код бюджетної класифікації 11011300, відобразивши уточнену декларацію про доходи за 2009р.; визнати нечинним податкове повідомлення-рішення №/1/1153 від 25.06.2010.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримує. Зазначає, що під час кампанії з декларування доходів громадян, позивач звернувся до відповідача з метою отримання консультації про необхідність подання декларації з доходів громадян за 2009 рік. Оскільки позивач не має спеціальних знань в галузі податкового законодавства, він звернувся до співробітників відповідача з проханням роз'яснити необхідність подачі декларації про доходи за 2009 рік, а за такої необхідності - надати допомогу в її заповненні. Під час розмови, співробітники відповідача ввели позивача в оману, запевнивши, що зняття автомобіля з обліку є моментом продажу авто, і в такому випадку за 2009 рік позивач зобов'язаний подати декларацію про доходи, вказавши в декларації розмір отриманого доходу в сумі 40 000 грн. В подальшому, позивачем було отримано податкове повідомлення №/400 від 08.04.2010, згідно якого відповідач визначив податкове зобов'язання позивача зі сплати податку з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна в розмірі 6000,00грн. 05.05.2010 ОСОБА_3 подав до відповідача уточнену декларацію про доходи за період з 01.01.2009 по 31.12.2009, згідно якої об'єкт оподаткування відсутній, що відповідає фактичним обставинам справи. Однак відповідач в подальшому сформував нове податкове повідомлення-рішення №/1153 від 25.06.2010 на суму 6000,00грн., що свідчить про те, що відповідачем протиправно не була проведена по обліковій картці ОСОБА_3 уточнена декларація про доходи.

Представник відповідача з позовними вимогами не погодився з підстав, зазначених у наданих запереченнях та додаткових поясненнях. Зазначає, що позивач самостійно задекларував доходи, одержані ним з 01 січня по 31 грудня 2009 року, згідно декларації №1238. ДПІ було направлено на адресу позивача податкове повідомлення №/0/400 від 08.04.2010, яким визначено суму податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб у сумі 6000,00грн. Вважає, що у позивача відсутнє законне право на подання уточненої декларації про майновий стан та доходи оскільки законодавством не передбачено форму такої уточнюючої декларації, а також враховуючи, що позивач є фізичною особою без статусу суб'єкта підприємницької діяльності то норма пп.5.1 ст.5 Закону України №2181-ІІІ на нього не розповсюджується.

У судовому засіданні 26.09.2011 на підставі ст.160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Як вбачається з матеріалів справи 01.04.2010 громадянином ОСОБА_3 знято з обліку в Пологівському ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області автомобіль Шевроле Авео, реєстраційний номер НОМЕР_2, в подальшому в податковій він дізнався, що зняття з обліку автомобіля є моментом продажу авто, і в такому випадку за 2009 рік позивач зобов'язаний подати декларацію про доходи. 31.03.2010 позивачем самостійно подано до Куйбишевської МДПІ Запорізької області декларацію про доходи, одержані з 01 січня по 31 грудня 2009 року №1238, згідно якої відповідачем задекларовано дохід від продажу вказаного автомобілю у розмірі 40 000,00грн.

Надалі позивачем було отримано податкове повідомлення №/0/400 від 08.04.2010 згідно якого відповідач визначив податкове зобов'язання позивача зі сплати податку з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна в розмірі 6 000,00 грн.

Звернувшись до фахівців в галузі права, позивач дізнався, що розраховуючи на його необізнаність в податковому законодавстві, насправді відповідач ввів позивача в оману, оскільки зняття автомобілю з обліку в органах державтоінспекції не спричиняє податкових наслідків.

05.05.2010 разом із супровідним листом № 01/05-05 ОСОБА_3 подав до Куйбишевської МДПІ Запорізької області уточнену декларацію про доходи за період з 01.01.2009 по 31.12.2009, згідно якої об'єкт оподаткування відсутній.

Цього ж дня, відповідач подав до Куйбишевської МДПІ скаргу №02/05-05 від 05.05.2010, якою просив провести уточнюючу декларацію по особовому рахунку і на підставі цього скасувати податкове повідомлення № /400 від 08.04.2010.

В ході розгляду скарги, позивачем було винесено рішення про продовження строку розгляду первинної скарги № 996/10/10-010 від 20.05.2010 до 30.06.2010.

26.07.2010 відповідачем було отримано також рішення про продовження строку розгляду первинної скарги за тим же номером і від тієї ж дати - №996/10/10-010 від 20.05.2010.

За результатами розгляду скарги Куйбишевською МДПІ Запорізької області 26.06.2010 за №1298/10/10-010 винесено рішення про результати розгляду первинної скарги відповідача, яким податкове повідомлення №/0/400 від 08.04.2010 залишено без змін, а скарга - без задоволення.

25.06.2010 податковою сформовано податкове повідомлення №/1/1153, яке отримане відповідачем 03.07.2010, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення.

Куйбишевська МДПІ Запорізької області приймаючі рішення про результати розгляду первинної скарги обґрунтовує його тим, що в декларації за №1238 позивачем зазначено отриманий ним дохід за «продаж автомобіля Шеврове», правильність, зазначених у декларації відомостей, громадянин ОСОБА_3 ствердив власним підписом. На підставі задекларованих даних та згідно з нормами законодавства МДПІ визначила та надіслала гр.ОСОБА_3 податкове повідомлення-рішення по податку з доходів фізичних осіб, яким визначено суму податкових зобов'язань у розмірі 6000,00грн. відповідач посилається, що порядок подання річної декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) передбачений Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» №889 (був чинний на момент спірних відносин), яким встановлено, що платник податку, що отримує доходи, нараховані особою, яка не є податковим агентом, зобов'язаний включити суму таких доходів до складу загального річного оподатковуваного доходу та подати річну декларацію з цього податку (пп.8.2.1 п.8.2 ст.8). пунктом 18.1 ст.18 встановлено, що річна декларація про майновий стан і доходи (податкова декларація) подається платником податку, який зобов'язаний подавати таку декларацію згідно з нормами цього Закону або інших законів.

Відповідач, в обґрунтування своїх дій, також посилається на абз.2 п.18.3 ст.18 вказаного закону, який передбачає, що податковий орган зобов'язаний протягом 30 календарних днів від дня отримання такої декларації визначити податкове зобов'язання та надіслати податкове повідомлення платнику податку, який зобов'язаний сплатити належну суму податку.

Поряд з обов'язковим поданням декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) Законом №899 не було передбачено (не прямо, не з посиланням на норми інших нормативно-правових актів) право подання громадянами уточнених декларацій (розрахунків) про отриманні ними доходи.

Враховуючи відсутність у громадянина законного права на подання уточненої декларації про майновий стан і доходи, та те, що на сьогоднішній день не передбачено та не затверджено форму такої уточнюючої декларації, подання позивачем декларації з уточненими даними є такими, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Крім того, посилання гр.ОСОБА_3 на норму, передбачену пп.5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181 (згідно якої, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст.15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показних раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок) є безпідставним, оскільки п. 5.1 ст.5 Закону №2181 застосовується за умови: виявлення платником помилки у майбутніх податкових періодах, що може мати місце лише якщо згідно з правилами податкового обліку, визначеними законами, податкова звітність з окремого податку, збору (обов'язкового платежу) складається наростаючим підсумком, наприклад: з податку на додану вартість, податку на прибуток, єдиного податку чи інших. Від так, зазначена вище умова має місце виключно, якщо платником податку є юридична особа чи фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності. Тобто вказана норма на фізичних осіб не розповсюджується.

Судом не приймаються доводи відповідача щодо встановлення факту продажу рухомого майна на підставі лише завірення власним підписом поданої позивачем декларації та отриманою інформацією від управління ДАІ МВС України в Запорізькій області щодо зняття з обліку транспортного засобу, оскільки зняття з обліку не є доказом продажу та відповідно отримання доходів.

Поняття дохід міститься у статті 1 Закону України №889: це - сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

Відповідно до ст.3 вказаного Закону - об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний оподатковуваний дохід; чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального річного оподатковуваного доходу на суму податкового кредиту такого звітного року; доходи з джерелом їх походження з України, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх виплаті; іноземні доходи.

Тобто, податковим органом при прийнятті податкового повідомлення-рішення повинно бути встановлено саме отримання фізичною особою доходу, а не факту зняття рухомого майна з обліку в органах Державтоінспекції.

Суд звертає увагу на той факт, що лист Пологівського ВРЕР ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області № 344 від 20.08.2010 також не вказує на реалізацію вказаного автомобіля позивачем, тобто очевидною є відсутність факту продажу автомобіля, і як наслідок, це не спричиняє виникнення податкового зобов'язання щодо нарахування податку з доходів фізичних осіб.

Крім цього, відповідно до ст. 12 зазначеного Закону, яка передбачає оподаткування операцій з продажу або обміну об'єкта рухомого майна:12.1. Дохід платника податку від продажу об'єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, встановленою пунктом 7.1 статті 7 цього Закону; 12.2. Як виняток із пункту 12.1 цієї статті при продажу одного з об'єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля, мотоцикла, моторолера або моторного (парусного) човна не частіше одного разу протягом звітного податкового року доходи продавця від зазначених операцій оподатковуються за ставкою в розмірі 1 відсотка від вартості такого об'єкта рухомого майна за умови сплати (перерахування) ним суми державного мита до бюджету або суми плати нотаріусу за нотаріальне посвідчення відповідного договору до такого посвідчення; Зазначені операції відображуються в реєстрі об'єктів рухомого майна; 12.3. Якщо об'єкт рухомого майна продається за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента, то така особа вважається податковим агентом платника податку стосовно оподаткування доходів, отриманих таким платником податку від такого продажу; 12.5. Податковим агентом при здійсненні операцій з відчуження об'єктів рухомого майна в порядку, передбаченому в статті 12 цього Закону, є нотаріус, який посвідчує відповідний договір або дійсність підписів сторін угоди за наявності документа про сплату податку сторонами договору.

Для оформлення договору платник податку зобов'язаний здійснити дії щодо сплати податку з доходу від операцій з відчуження об'єктів рухомого майна, а нотаріус - дії щодо подання інформації податковому органу в порядку, передбаченому в пункті 11.3 статті 11 цього Закону.

Податковий агент зобов'язаний подавати органу державної податкової служби за місцем його реєстрації податкову декларацію з податку з доходів фізичних осіб за базовий податковий період, що дорівнює календарному місяцю за формою, встановленою центральним податковим органом, про загальні суми доходів, які нараховані на користь платників податку, і загальні суми податку з доходів фізичних осіб, які утримані з цих доходів, а також обсяги перерахованого податку до бюджету.

За правилами п.1.15 ст.1 податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Суд вважає, що податковий орган при прийнятті ППР безпідставно застосував пп. 18.3 статті 18 Закону України №889, оскільки вказана норма стосується платників податку - резидентів, які виїжджають за кордон на постійне місце проживання.

Так, відповідачем застосована лише частина вказаної норми, яка на думку суду не стосується обов'язків позивача. Повний текст вказаної статті становить, що податковий орган зобов'язаний протягом 30 календарних днів від дня отримання такої декларації визначити податкове зобов'язання та надіслати податкове повідомлення платнику податку, який зобов'язаний сплатити належну суму податку та отримати довідку про таку сплату або про відсутність податкових зобов'язань з цього податку, яка здається органам митного контролю під час перетину митного кордону та є підставою для проведення митних процедур (абз.2 п.18.3 ст.18).

З огляду на вказане, аналізуючи викладені норми, платник податків при продажу рухомого майна - легкового автомобіля не повинен здійснювати відрахування податків до бюджету, оскільки це зобов'язання податкового агента, який за законом діє від імені платника податку.

Щодо вимоги позивача стосовно зобов'язання відповідача внести зміни до картки особового рахунку позивача по платежу «податок з доходів фізичних осіб від продажу рухомого майна…», відобразивши уточнену декларацію про доходи за 2009р., яка була вручена відповідачеві 05.05.2010, суд підтримує позицію відповідача, яка зазначена в запереченнях та рішенні про розгляд первинної скарги та вищевикладена судом в постанові.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення №/1/1153 від 25.06.2010 видане Куйбишевською міжрайонною державною податковою інспекцію Запорізької області.

У задоволені інших вимог відмовити.

Судові витрати по справі згідно ч.1,3 ст.94 КАС України стягнути на користь ОСОБА_3 з Державного бюджету у розмірі 1,70 грн. (однієї гривні сімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М.Чернова

Постанова виготовлена у повному обсязі 03.10.2011.