Справа № 127/1479/15-а
Суддя: Луценко Л. В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/1479/15-а
Провадження № 2-а/127/143/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Павич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити повторний розрахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача УПФ України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позивач з 17.06.2003 року отримує пенсію згідно Списку №2 шкідливих умов праці, затверджених відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В 2014 році позивач вирішив використати своє право на перерахунок пенсії з урахуванням двох додаткових відпрацьованих років після останнього перерахунку пенсії в 2008 році. Однак, відповідач відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на вже проведений перерахунок у 2012 році.

З метою з'ясування підстав перерахунку пенсії позивач витребував копії всіх заяв, які він подав до УПФ України в м. Вінниці. Серед наданих копій заяв містилась заява від 20.06.2012 року, яку позивач не підписував та яка містила очевидні ознаки підроблення підпису та в цілому почерку позивача.

04.09.2014 року позивач в черговий раз вирішив офіційно звернутися до відповідача з вказівкою на безпідставність перерахунку пенсії в 2012 році згідно сфальсифікованої (підробленої) заяви та вимогою призначити та виплачувати пенсію за віком згідно ст.ст.26, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2011, 2012, 2013 роки.

Однак, відповідач проігнорував очевидний факт не відповідності підпису позивача на заяві про перерахунок пенсії від 20.06.2012 року та залишило без виконання вимогу провести нарахування та виплату пенсії згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач вважає діє відповідача протиправними та такими, що не відповідають чинному законодавству України, а тому звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії по віку згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2011, 2012, 2013 роки (2 700,98 грн.); зобов'язати відповідача нарахувати і виплачувати позивачу з 04.09.2014 року пенсію по віку згідно ст.26 та в порядку визначеному ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні 2011, 2012, 2013 років (2 700,98 грн.); зобов'язати нарахувати та виплачувати відповідача позивачу підвищення (надбавки) до пенсії, що передбачені ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 04.09.2014 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача за довіреністю Павич О.С. позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні останніх відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та з 17.06.2003 року пенсія позивачеві призначена відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення», стаття 13 якого передбачає надання права на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

Наведена пенсія відноситься до пенсії за віком, оскільки для певних осіб, а саме для тих, які працювали на роботах зі шкідливими умовами праці за Списком №2, передбачені пільги у її призначенні, а саме зменшення пенсійного віку.

04.09.2014 року в зв'язку з досягненням пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по віку відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2011, 2012, 2013 роки, на що отримав відмову, оскільки 20.06.2012 року позивачем уже була подана заява про перерахунок пенсії по стажу, загальний страховий стаж після перерахунку становить 45 років 05 місяців 26 днів, при цьому одночасно проведено перерахунок у зв'язку зі звільненням з роботи.

На думку позивача вище вказані дії відповідача є протиправними та порушують його законні права та охоронювані інтереси.

Однак, суд не може погодитись з такими висновками позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії призначається одна за їх вибором.

Частина 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлює такі види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а

також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З системного аналізу наведеної норми можна зробити висновок, що показник «середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії» застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Така правова позиція узгоджується також з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в листі №1049/11/13-11 від 19.07.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача УПФ України в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини 2 цієї статті, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною 3 статті 45 вище згаданого Закону. Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що в частині 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» йдеться про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені статтею 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника).

Аналізуючи вище викладені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що законодавством передбачено лише три види пенсії, при цьому, пенсія призначена відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», хоч і передбачає певні пільги, все ж відноситься до пенсії за віком. Оскільки позивачу, уже було призначено пенсію за віком, то його повторна заява про призначення пенсії є необгрунтованою.

З урахуванням вище вказаного, у позивача відсутні підстави та він не виявив бажання перейти з одного виду пенсії на інший, оскільки він претендую на пенсію в межах одного виду - пенсію за віком, а отже і відсутні підстави здійснювати призначення вже раніше призначеної пенсії та всі пов'язані з призначенням пенсії нарахування.

Що ж стосується тверджень позивача та його представника в судовому засіданні, що заяву від 20.06.2012 року про перерахунок пенсії позивач не підписував і остання містить очевидні ознаки підроблення підпису та в цілому почерку позивача, суд не бере до уваги, оскільки зі сторони позивача не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивач не звертався до відповідача із відповідною заявою, а саме: заяву про вчинення злочину скеровану до правоохоронних органів, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, порушення кримінального провадження по зазначеному факту, встановлення винних осіб тощо.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов переконливого висновку про те, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а відтак не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46, 95 Конституції України, ст.ст.2, 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.9, 26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6, 18, 41, 122, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити повторний розрахунок пенсії - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі, якщо судом було проголошено лише вступну та резолютивну частини, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: