Справа № К/9991/16531/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2015р. м. Київ К/9991/16531/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 06.10.2010р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду його звернень від 26.03.2010р. та 19.04.2010р.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 06.10.2010р., залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2011р., в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 26.03.2010р. позивач подав до Генеральної прокуратури України заяву про прокурорське реагування щодо вжиття заходів, спрямованих на приведення у відповідність Конституції України та Законам України пунктів 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, що забезпечує право на захист у кримінальному процесі» від 14.10.2003р. №8 та повторну заяву від 19.04.2010р. про прокурорське реагування.

Листом від 30.03.2010р. №19-р позивача повідомлено, що його заяву надіслано Генеральною прокуратурою України за належністю до Верховного Суду України на підставі частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян».

19.04.2010р. позивачем повторно подано до Генеральної прокуратури України заяву про прокурорське реагування, в якій він ставив ті самі вимоги, що й в попередній заяві від 26.03.2010р.

Звернення позивача від 19.04.2010р., в тому числі про порушення законодавства Броварським міськрайонним судом Київської області щодо недопущення його до участі у кримінальній справі в якості захисника, надіслано для перевірки до прокуратури Київської області, про що повідомлено позивача листом від 30.04.2010р. №09/1-40010-10.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 Закону України «Про прокуратуру» предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам.

Частиною 2 статті 19 цього Закону передбачено, що перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем не порушено порядок розгляду заяв про прокурорське реагування, оскільки звернення позивача розглянуті відповідно до визначеного законом порядку і про результати розгляду повідомлено позивача.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги є безпідставними і висновки судів не спростовують, оскільки в ході розгляду справи порушень з боку відповідача вимог Законів України «Про звернення громадян» та «Про прокуратуру» не встановлено, на подані заяви відповідач відреагував відповідно до вимог чинного законодавства, а тому суди обґрунтовано прийшли до висновку про відмову в задоволені позову.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено судові рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 06.10.2010р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2011р. у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський