Справа № 319/274/15-а
Суддя: Солодовніков Р. С.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/274/15-а
Провадження №2-а/319/59/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі Костенко А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Бажана А.В.,

розглянувши в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, про визнання незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И В :

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 17 лютого 2015 року звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області (далі - відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення відповідача від 21 жовтня 2014 року за №4, яким скасовано рішення сільської ради №4 від 08 червня 2007 року "Про дозвіл на розробку технічної документації щодо приватизації земельних ділянок громадянами".

В обґрунтування позову зазначила, що відповідачем їй надано дозвіл на розробку технічної документації для приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1. Для підготовки документації вона замовила дослідження з геодезії, за що сплатила 1040 гривень, однак фахівці зникли. Весь час позивачка використовувала зазначену земельну ділянку для сінокосіння, сплачувала земельний податок. Однак, в листопада 2014 року відповідач скасував своє рішення №4 від 08 червня 2007 року. Зазначене рішення вважає незаконним, оскільки позивачка в силу ст.ст.116,118,121 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) має право на безоплатну приватизацію земельної ділянки. Вважає, що підстави для винесення рішення станом на 21 жовтня 2014 року не змінювались і залишались такими, які і були станом на 08 червня 2007 року, коли приймалось рішення про надання позивачу дозволу на розробку технічної документації для приватизації земельної ділянки.

Позивач в судовому засіданні підтримала свій позов за викладеними у ньому підставах, просить скасувати рішення відповідача від 21 жовтня 2014 року за №4 та надати їй можливість приватизувати земельну ділянку.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки позивачка за 7 років не зробила технічну документація на земельну ділянку по АДРЕСА_1, земельну ділянку не використовує за призначенням, в наслідок чого земельна ділянка заросла бур'янами та чагарниками, також на ній позаводились мурашники, що є порушенням позивачем вимог ст.96 ЗК України. Також, земельна ділянка не приведена до належного виду, що є порушенням рішення відповідача №26 від 20 червня 2002 року. Земельна ділянка надана для обслуговування будинку, який розташований на відстані більше ніж кілометр від земельної ділянки, тому земельна ділянка не може бути надана для обслуговування. Також пояснив, що нових обставин по суті не було, оскільки вони існували на день прийняття рішення відповідачем 08 червня 2007 року про надання дозволу позивачу на розробку технічної документації для приватизації земельної ділянки, однак про рішення щодо надання позивачу будинку в 2002 році не знав, оскільки працює головою з 2006 року. Просить суд в задоволені позовних вимог відмовити.

Суд, допитавши сторін у справі та свідків, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до висновку про те, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Право позивача ОСОБА_1 на оскарження рішення відповідача, який згідно змісту п.7 ст.3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, безпосередньо передбачено ст.ст.4,6, п.1 ч.2 ст.17 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1, отримавши копії рішення відповідача від 21 жовтня 2014 року за №4, за захистом порушених прав звернулася до адміністративного суду 17 лютого 2015 року, тобто в межах строку звернення до суду, передбаченого ч.2 ст.99 КАС України.

Предметом спору в даній справі є з'ясування правомірності та законності винесення відповідачем рішення - правового акту індивідуальної дії.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 частини першої ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин відноситься до компетенції сільської, селищної, міської ради та виключно на пленарних засіданнях.

Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність та у користування громадянам.

Суд дійшов висновку про те, що Новоукраїнською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області рішення, яке оспорюються позивачем, прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення прийнято з використанням повноваження з тою метою, з якою це повноваження надане зазначеному суб'єкту владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що у 2007 році ОСОБА_1 у відповідності до ст.ст.81,118,121 ЗК України звернулася до Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації для приватизації земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 .

Згідно із змістом ст. 116 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), громадяни набувають право власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст.118 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності ведення особистого селянського господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку, у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Так, 08 червня 2007 року Рішенням Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області №4 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації щодо приватизації земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, Куйбишевського району, Запорізької області, площею 0,51 га, із них: 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,26 га для ведення особистого селянського господарства.

З метою виконання рішення відповідача та підготовки технічної документації, позивачем сплачені послуги геодезії в сумі 1040 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру б/н від 21.08.2007 року, однак угоду на проведення зазначених робіт не було укладено.

За мінуванням більше ніж 7 років технічна документація позивачем не виготовлена. 21 жовтня 2014 року Рішенням Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області №4 скасовано рішення Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області від 08 червня 2007 року за №4 з тих підстав, що дана земельна ділянка не може використовуватись для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, як така, що постійно підтоплюється та у зв'язку з відкриттям нових обставин, що не були враховані при прийнятті рішення.

Судом досліджені підстави, посилаючись на які відповідач прийняв рішення, що оскаржуються позивачем.

Судом встановлено, що відповідач на час прийняття рішення (21 жовтня 2014 року) не мав об'єктивних даних про стан земельної ділянки по АДРЕСА_1, Куйбишевського району, Запорізької області. Отже, спеціальна комісія щодо встановлення факту підтоплення земельної ділянки в 2014 році не утворювалась.

Крім того, будь-яких рішень уповноважених органів у сфері земельних відносин щодо неможливості використання земельної ділянки за цільовим призначенням, в тому числі для ведення особистого селянського господарства, не приймалось.

Допитані в судовому засіданні свідки дали суперечливі показання щодо стану земельної ділянки, отже свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 показали, що земельна ділянка затоплена ґрунтовими водами, а свідок ОСОБА_6 показала, що земельна ділянка не підтоплена, а іншому свідку ОСОБА_7 про стан земельної ділянки взагалі не відомо.

На переконання суду, підтоплення земельної ділянки не є належною підставою для скасування рішення про надання дозволу на розробку технічної документації щодо приватизації земельної ділянки, оскільки такий стан земельної ділянки не перешкоджає користуванню земельною ділянкою та не позбавляє позивача права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Отже, рішення прийнято відповідачем без детального дослідження спірного питання та без висновків компетентних органів у сфері земельних відносин щодо можливості користування земельної ділянки за цільовим призначенням.

Як вбачається з рішення Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області від 08 червня 2014 року за №4, воно не має строку виконання, отже позивач має можливість реалізувати своє право в будь-який час. Відповідач перед прийняттям рішення від 21 жовтня 2014 року повинен був встановити позивачу строк для розробки технічної документації щодо приватизації земельної ділянки, чого не зробив.

Нових обставин, які стали підставою для прийняття рішення №4 від 21 жовтня 2014 року, текст рішення не містить. Представник відповідача в судовому засіданні погодився з тим, що нових обставин не було, про те, що позивачка проживає на великий відстані від земельної ділянки, яка надана для обслуговування будинку він не знав, оскільки працює сільським головою з 2006 року.

Посилання представника відповідача на тривале невиконання рішення відповідача щодо розробки технічної документації на земельну ділянку понад 7 років, порушення позивачем вимог землекористування, передбачених ст.96 ЗК України, а також інші обставини суд до уваги не приймає, оскільки вони як підстава для прийняття рішення сільської ради в тексті документу не зазначені.

Згідно із відповіддю Управління Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області від 17.03.2015 року, земельна ділянка в с. Новоукраїнка по АДРЕСА_1, площею 0,51 га розташована на землях житлової та громадської забудови та землях сільськогосподарського призначення.

Рішення Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області від 08 червня 2014 року за №4 прийнято з порушення ч.ч.6,7 ст.118 ЗК України, ст.25 Закону України "Про землеустрій" в частині визначення виду документації, необхідної для приватизації земельної ділянки, оскільки законом не передбачено виготовлення - "технічної документації з приватизації земельної ділянки".

На думку суду зазначений недолік може бути усунутий шляхом винесення змін до рішення відповідача та не є підставою для відмови в позові.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач прийняв рішення про скасування свого рішення щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації з приватизації земельної ділянки без достатніх правових підстав та за обставинами, які не підтверджені висновками компетентних органів, чим позбавив позивача права на безоплатну приватизацію земельної ділянки.

Таким чином, суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області від 21 жовтня 2014 року за №4 вважає наявними підстави для скасування такого рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.12,116-118 ЗК України, ст.ст.24,26 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст.11, 69-72, 99, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати Рішення Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області №4 від 21 жовтня 2014 року, яким скасовано рішення сільської ради №4 від 08 червня 2007 року "Про дозвіл на розробку технічної документації щодо приватизації земельних ділянок громадянами" щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації для приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1 Куйбишевського району Запорізької області.

Стягнути з місцевого бюджету Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 73,08 гривень (сімдесят три грн 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подання через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області апеляційної скарги.

Суддя: Р.С.Солодовніков