Справа № 804/1305/15
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2015 р. Справа № 804/1305/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
при секретаріВербному Д.С.
представника позивача представника відповідача Біднина О.І. Рябоконь С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний технологічний інститут механізації праці у чорній металургії" до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Відповідач подав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що висновки перевірки відповідають фактичним обставинам справи, акт перевірки складений правомірно, згідно із діючим законодавством, висновки акта перевірки щодо нереальності здійснення господарських відносин позивача є цілком обґрунтованими та доведеними, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги та доводи підтримав.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів адміністративного позову, просив в задоволенні позову відмовити повністю.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ТОВ «НДТІ ЧОРМЕТМЕХАНІЗАЦІЯ» 02.12.2009 р. взято на податковий облік у ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська. Основний вид діяльності підприємства у періоді, що перевірявся - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
ТОВ «НДТІ ЧОРМЕТМЕХАНІЗАЦІЯ» є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва від 10.12.2009р. № 100258896.
15.08.2014р. на підставі довідки, виданої ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська головному державному ревізору-інспектору відділу податкового аудиту окремих платників управління податкового аудиту Гладишу С.О., відповідно наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 04.08.2014р. № 745, з урахуванням матеріалів акту «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.01.2014р. по 28.02.2014р.» від 03.04.2014р. за № 1013/26-55-22-07/38649950 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «НДТІ ЧОРМЕТМЕХАНІЗАЦІЯ» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» за період з 01.01.2014р. по 31.01.2014р., за результатами якої складено акт від 18.08.2014р. за № 2194/04-61-22-3/32835856.
Перевіркою встановлено порушення ТОВ «НДТІ ЧОРМЕТМЕХАНІЗАЦІЯ» ст. 185, ст. 188, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, завищено податковий кредит по операціях з придбання товарів (робі, послуг) від ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» на суму 5744,00 грн., у т.ч. за січень 2014 р. сума ПДВ у розмірі 5744,00 грн.
Матеріали справи свідчать, що між ТОВ «НДТІ ЧОРМЕТМЕХАНІЗАЦІЯ» та ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» укладено договір від 02.01.2014р. №Ю-3/01.
Предмет договору: замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надати замовнику юридичні послуги в обсязі, та на умовах, передбачених даним Договором.
Обов'язки виконання: виконавець бере на себе обов'язок виконати для замовника наступну правову роботу, тобто надати наступні юридичні послуги:
а)надати замовнику юридичну допомогу зі складання позовних заяв, претензій, відзивів на позовні заяви, клопотань, заперечень та інших юридичних та процесуальних документів, які спрямовані на захист майнових інтересів замовника, що були порушені іншими юридичними чи фізичними особами державних та інших органів влади неправомірних дій, які завдають шкоду замовнику.
б)надати замовнику фахівця - юрисконсульта для підготовки, складання і подання позовів, апеляційних та касаційних скарг із судових спорів, які виникли чи виникнуть між ним та суб'єктами господарювання, зокрема фізичними чи юридичними особами внаслідок неправомірних дій юридичних та фізичних осіб, що порушують права та охоронювані законом інтереси замовника;
в)провести розгляд господарських спорів, що виникли чи виникнуть між замовником та суб'єктами господарювання, зокрема фізичними чи юридичними особами внаслідок неправомірних дій юридичних та фізичних осіб, що порушують права та охоронювані законом інтереси замовника; та одержати відповідні рішення, постанови, ухвали та інші судові документи, які будуть спрямовані на захист майнових інтересів замовника та будуть підтверджувати його позовні вимоги у повному обсязі чи частково. Для виконання послуг (робіт), виконавець має право залучати третіх осіб.
Терміни і якість виконання: виконавець зобов'язався виконувати роботи, вказані в пункті 2.1 даного договору в термін по 31 січня 2014 року. Сторони після виконання зобов'язань підписують Акт прийому-передачі наданих послуг.
Заключні положення: даний договір укладений на строк до його повного виконання, та набирає чинності з моменту його підписання. Договір може бути розірваний кожною із сторін достроково, з попередженням другої сторони за один календарний тиждень.
В рахунок сплачено 3618,72 грн. згідно платіжного доручення від 17.02.2014р. №34.
Згідно акту перевірки від 18.08.2014р. за № 2194/04-61-22-3/32835856, інших документів, стосовно взаємовідносин ТОВ «НДТІ ЧОРМЕТМЕХАНІЗАЦІЯ» з ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» за період з 01.01.2014р. по 31.01.2014р. до перевірки не надано.
Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
Згідно п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно з п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченим пунктом 201.11 ст.201 цього кодексу.
Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 201.6 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Згідно п. 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Разом з тим, суд зазначає, що наявність податкової накладної є обов'язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, оскільки, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг) із метою використання таких товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.
Отже, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.
Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.
Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Пунктом 2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», факти здійснення господарських операцій фіксують первинні документи, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до п.2 ст.9 даного закону первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: «назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції».
Додаткові вимоги до первинних документів встановлені п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. № 168/704), відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа, дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, посада і прізвища осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно абз.1 п.п.2.1 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Відповідно до п.п.2.2, п.п.2.7 п.2 вказаного Положення, первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).
Первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.
Суд звертає увагу, що серед суттєвих умов віднесення до валових витрат, пов'язаних з виконанням робіт (послуг), та, відповідно, формування податкового кредиту, є можливість за наявними первинними документами встановити об'єм виконаних послуг, їх калькуляцію та якісні показники виконаних послуг для необхідності їх ідентифікації та визначення факту (способу) їх використання у господарській діяльності підприємства, а також встановлення відповідності/невідповідності цифрових даних про обсяги наданих послуг зазначеним у звітах даним бухгалтерського обліку позивача.
Однак, надані позивачем документи не можуть вважатися первинними документами, що підтверджують факти виконання послуг, оскільки не містять інформації про конкретні об'єми та направлення, по яким надавалися відповідні послуги.
В акті прийому-передачі наданих послуг не визначено, які саме види тих чи інших юридичних послуг були надані позивачу ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1», з якою метою надавалися послуги у такому об'ємі, не конкретизовано і позивачем не надано будь-яких документів, які б підтверджували факти надання таких послуг.
Крім того, із наданих позивачем документів не вбачається, які саме критерії використовувались для визначення вартості послуг та, відповідно, необхідність та доцільність використання їх в господарській діяльності (направленість на отримання прибутку, а не завищення валових витрат) і правомірність формування валових витрат та податкового кредиту.
Таким чином, надані позивачем первинні документи на підтвердження господарської операції з виконання послуг не відповідають вимогам діючого законодавства.
Отже, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт виконання господарських зобов'язань за договором про надання юридичних послуг.
З урахуванням викладеного, суд констатує відсутність належного документального підтвердження виконання господарських зобов'язань за договором із ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1», а також доказів використання придбаних послуг в господарській діяльності позивача.
Водночас, за відсутності факту придбання послуг або в разі якщо придбані послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість, навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Судом встановлено, що стосовно ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві складено акт від 03.04.2014р. за № 1013/26-55-22-07/38649950 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.01.2014р. по 28.02.2014р.», згідно якого встановлено відсутність документів, що підтверджують право та можливість ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» надавати юридичні послуги, дозвільної документації та інших документів, що підтверджують надання вказаних послуг.
Таким чином, встановлені факти підтверджують відсутність можливості контрагента позивача ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» зі свого боку виконувати умови укладеного договору.
Посилання позивача на розгляд справи Донецьким окружним адміністративним судом згідно ухвали про відкриття провадження у справі від 08.08.2014р. у справі №805/8307/14 суд до уваги не приймає, через відсутність рішення по суті у даній справі, яке набрало законної сили.
Крім того, суть спору у справі №805/8307/14 щодо правомірності проведення коригування показників податкової звітності.
Наданий під час судового розгляду звіт від 30.01.2014р. про виконання послуг за договором про надання послуг № Ю-3/01 від 02.01.2014р. не приймається судом до уваги, оскільки не підтверджує факт виконання послуг виходячи з наступного.
Згідно пункту 1. звіту від 30.01.2014р. - проведена претензійна робота по стягуванню заборгованості з дебіторами замовника, яка стягнута в повному обсязі. Однак, в підтвердження цього не надано суду доказів проведення зазначеної претензійної роботи, а саме: довіреності на представництво інтересів у суді, позовні заяви, рішення судів, докази виконання рішення судів тощо.
Відповідно пункту 2. звіту від 30.01.2014р. - проведена робота по узгодженню коректора природного газу КПЛГ-2.01. на предмет відповідності вимогам «Правил обліку газу» №618 з представниками ПАТ «Дніпрогаз» відносно вимог останнього провести реконструювання вузла обліку газу. Однак, в підтвердження цього позивачем не надано суду доказів проведеної роботи.
Згідно пункту 3. звіту від 30.01.2014р. - виконавцем розроблений проект договору оренди відповідно до діючого законодавства України, з урахуванням побажань замовника. Однак, в підтвердження зазначеного позивачем не надано суду даний проект договору оренди.
Відповідно пункту 4. звіту від 30.01.2014р. - проведена робота з представниками ПАТ «Дніпрообленерго» відносно вимог 100% передоплати за електроенергію, та погроз відключення об'єкту від постачання електроенергії. Постачання електроенергії провадитися в повній відповідності до укладеного договору (без про доплати). Однак, в підтвердження цього позивачем не надано суду зазначеного договору.
Згідно пункту 5. звіту від 30.01.2014р. - проведена робота з переоформлення права власності на об'єкти нерухомості замовника. Складені відповідні заяви, та зібрані необхідні додатки, які направлені до реєструючого органу. Однак, в підтвердження цього позивачем не надано суду зазначених заяв та додатків, які були направлені до реєструючого органу.
Крім того, суд звертає увагу, що звіт від 30.01.2014р. не був наданий позивачем під час перевірки податковим органом. Також позивачем не заперечувався факт його відсутності на момент перевірки, не було надано доказів, які б свідчили про не прийняття його під час перевірки. З огляду на встановлене, суд робить висновок, що звіт виготовлено після звернення до суду.
Таким чином, на підставі викладеного, висновок Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про порушення ТОВ «НДТІ ЧОРМЕТМЕХАНІЗАЦІЯ» ст.185, ст. 188, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит по операціях з придбання товарів (робі, послуг) від ТОВ «ЦЕНТР БЕЗПЕКА-1» на суму 5744,00 грн., у т.ч. за січень 2014 р. сума ПДВ у розмірі 5744,00 грн., знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим було правомірно нараховано ТОВ «НДТІ ЧОРМЕТМЕХАНІЗАЦІЯ» зобов'язання з податку на додану вартість.
Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги за заперечення.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.
Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
З огляду на те, що позовні вимоги в даному випадку є майновими, отже позивач повинен сплатити за подання до адміністративного суду адміністративного позову судовий збір у розмірі 1827,00 грн., що становить 1,5 розміри мінімальної заробітної плати, а сплатив лише 182,70 грн., тому суд стягує з позивача 1644,30 грн. (1827,00 грн. - 182,70 грн.).
Керуючись ст. ст. 11, 14, 69, 70, 71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний технологічний інститут механізації праці у чорній металургії» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 10 березня 2015 року.

Суддя Р.З. Голобутовський