Справа № 813/284/15
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 рокуе Справа № 813/284/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Кузана Р.І.,

з участю:

секретаря судового засідання Перчак С.В.,

представника відповідача Романа Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_2.» до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії -

в с т а н о в и в:

Фермерське господарство «ОСОБА_2.» (надалі - ФГ «ОСОБА_2.») звернулось у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність УДВС Головного управління юстиції у Львівській області при виконанні виконавчого листа №2а-2357/11/1370, який виданий Львівським окружним адміністративним судом;

- скасувати Постанову ВП №33138603 про закінчення виконавчого провадження винесену 06.01.2015р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Романом Назаром Олеговичем як незаконну;

- зобов'язати УДВС Головного управління юстиції у Львівській області здійснити всіх заходів для виконання виконавчого листа №2а-2357/11/1370, який виданий 08.12.2011р. Львівським окружним адміністративним судом.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що держаним виконавцем при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №33138603 від 06.01.2015р. не з'ясовано чи рішення суду виконане належним чином. Вказує, що надана на виконання рішення суду відповідь є неповною, невичерпною та містить недостовірну інформацію. Проте, державний виконавець всупереч ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України не звернувся до суду з заявою про роз'яснення судового рішення. Чим, на думку позивача, порушені його права, гарантовані ст.ст. 40, 55, 129 Конституції України.

Позивач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи без участі представника ФГ «ОСОБА_2.».

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив. Зазначив, що державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №33138603 від 06.01.2015р. діяв в межах та на підставі вимог Закону. Вказав, що однією з підстав для закриття виконавчого провадження є виконання рішення на підставі якого винесено виконавчий документ. Оскільки відповідачем отримано докази виконання рішення суду, а саме інформацію від Державної екологічної інспекції у Львівській області про надіслання на адресу позивача відповіді на його звернення, державним виконавцем закрито виконавче провадження. Представник відповідача також наголосив, що на державного виконавця не покладено обов'язку проводити аналіз наданої відповіді. З урахуванням наведеного, вважає що підстав для задоволення позову не має.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

24.06.2011р. Львівським окружним адміністративним судом прийнято постанову у справі 2а-2357/11/1370, якою зобов'язано Державну екологічну інспекцію в Львівській області надати повну та вичерпну відповідь на звернення Фермерського господарства "ОСОБА_2." від 21.01.2011р. за вх. № 35 відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" та Закону України "Про інформацію".

Вказана постанова набрала законної сили та звернена до виконання.

20.06.2012р. на підставі виданого у справі виконавчого листа №2а-2357/11/1370 від 08.12.2011р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №33138603.

19.07.2012р. керуючись п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем Мироненко В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.07.2012р., оскільки встановлено, що Держеконспекція надала повну та вичерпну відповідь на звернення Фермерського господарства "ОСОБА_2.", відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" та Закону України "Про інформації" листом № 03-6260 від 16.02.2011р.

Позивач не погоджуючись з постановою про закінчення виконавчого провадження від 19.07.2012р., оскаржив таку в судовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2012р. у справі № 2а-6888/12/1370 скасовано постанову від 19.07.2012р. про закінчення виконавчого провадження оскільки зазначена у ній відповідь позивачу від 16.02.2011р. передує видачі виконавчого листа у справі, а тому не може бути підтвердженням його виконання.

19.11.2013р. державним виконавцем Тетюком Р.М. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №33138603 за вищезазначеним виконавчим листом.

27.03.2014р. Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області ВП № 33138603 закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2а-2357/11/1370, виданого 08.12.2011р. Львівським окружним адміністративним судом.

ФГ "ОСОБА_2." не погодившись з такими діями державного виконавця та постановою про закінчення виконавчого провадження від 27.03.2014р. оскаржило їх до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2014р. позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ВП № 33138603 від 27.03.2014р. у зв'язку з відсутністю в матеріалах виконавчого провадження доказів отримання позивачем відповіді Державної екологічної інспекції у Львівській області. В решті позову відмовлено.

24.12.2014р. державним виконавцем Романом Н.О. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №33138603 за вищезазначеним виконавчим листом.

Постановою від 06.01.2015р. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-2357/11/1370 від 08.12.2011р. у зв'язку з представленням боржником доказів надіслання позивачу відповіді на його звернення та отримання ним такої відповіді.

Зі змісту вказаної постанови та долучених до матеріалів справи копії матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що підставою для закриття виконавчого провадження стало повідомлення Державної екологічної інспекції у Львівській області від 29.12.2014р. вих. № 09-5027 за підписом начальника Р.Дасюка, що боржником - Державною екологічною інспекцією у Львівській області, надано відповідь на звернення заявника - Фермерського господарства "ОСОБА_2." від 21.01.2011р. за вих. №35 відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" та Закону України "Про інформацію", яку за вих. № 09-2495 від 25.06.2014р. скеровано на адресу заявника. Вказану відповідь отримано фермерським господарством "ОСОБА_2." 03.07.2014р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 79 7.

При вирішенні справи суд керувався наступним.

Частиною 2 ст.19 Конституції України зобов'язано органи державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. № 606-XIV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 606-XIV).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), згідно зі ст. 1 Закону № 606-XIV - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 6 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

За правилами ч. 1 ст. 27 Закону № 606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Статтею 49 Закону № 606-606-XIV визначено підстави закінчення виконавчого провадження.

Так, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV одною з підстав закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 3 цієї ж статті про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що листом за вих. №03.-6260 від 16.12.2011р. Державною екологічною інспекцією у Львівській області надано відповідь на звернення ФГ «ОСОБА_2.» вих. 35 від 21.01.2011р., яку позивачем отримано 03.07.2014р., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Вказана обставина свідчить про те, що боржником виконано в повному обсязі рішення суду на підставі якого видано виконавчий лист №2а-2357/11/1370 від 08.12.2011р. А тому наявні підстави для закриття виконавчого провадження у зв'язку з виконанням рішення суду.

Судом враховано, що Законом України «Про виконавче провадження» на державного виконавця при винесенні постанови про закриття виконавчого провадження у справі не покладено обов'язку перевірки повноти та достовірності відповіді. Надання такої відповіді є фактичним виконанням рішення у повному обсязі та є підставою для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження". Оскільки державним виконавцем отримано докази надання такої відповіді, то у його діях відсутні ознаки протиправності, відтак постанова про закриття виконавчого провадження є такою, що відповідає Закону.

З урахуванням викладеного, суд не бере до уваги покликання позивача, як на підставу неправомірності оскаржуваної постанови, на те, що державний виконавець не переконався у наданні боржником повної та вичерпної відповіді на його звернення. В свою чергу суд роз'яснює позивачу право на захист своїх порушених прав чи охоронюваних законом інтересів в судовому порядку у випадку, якщо він вважає, що відповідь, надана йому Державною екологічною інспекцією у Львівській області, є неповною та необґрунтованою. У такому випадку оцінювати повноту та вичерпність відповіді буде суд, оскільки державному виконавцю таке право законодавством не надано.

Стосовно покликання позивача на обов'язок державного виконавця щодо звернення до суду з заявою про роз'яснення судового рішення у процесі виконання виконавчого листа № 2а-2357/2011 виданого Львівським окружним адміністративним судом 08.12.2011р. суд зазначає, що звернення до суду з заявою про роз'яснення судового рішення згідно з ч. 1 ст. 170 КАС України є правом а не обов'язком державного виконавця.

З пояснень представника відповідача судом встановлено, що рішення суду йому зрозуміле та потреби у зверненні до суду за його роз'ясненням не було.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами, встановленими ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що державний виконавець при винесенні спірної постанови про закінчення виконавчого провадження ВП 33138603 від 06.01.2015р. діяв в межах наданих йому повноважень, на підставі та у спосіб передбачені законом. Відтак, достатніх та обґрунтованих підстав для скасування такої постанови немає, тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у вигляді судового збору зі сторін не стягуються.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16 березня 2015 року.