Справа № 808/9297/14
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року 15:50Справа № 808/9297/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Чернової Ж.М.

за участю секретаря судового засідання Батигіна О.В.

представників:

від позивача: Грона Д.С., Хамзіна Т.Р.,

від відповідача: Єременко К.В.

третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод»

до: Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Чорноус В.М.

про: визнання протиправною та скасування постанови та визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, в якому позивач з урахуванням уточнень (вх. №3867 від 27.01.2015) (а.с.35) просить суд:

-визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Бородавко Е.В. від 03.11.2014 року ВП №44742713 про стягнення з боржника виконавчого збору;

-визнати неправомірними дії головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Бородавко Е.В. щодо списання з банківського рахунку публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» 42 000,00грн. виконавчого збору та 420 000,00 грн. боргу.

Судом, за клопотанням позивача, поновлено строк звернення до суду, враховуючи звернення ПАТ «ЗАЗ» до Київського районного суду м.Одеси зі скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови відповідача від 03.11.2014, та відмову суду у відкритті провадження за скаргою, суд вважає причини пропуску строку звернення до суду поважними.

У судовому засіданні 02.02.2015 до участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Чорноус В.М.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали вимоги позовної заяви з підстав, викладених у позові. Свої вимоги мотивують тим, що державним виконавцем неправомірно винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, неправомірно визначено виконавчий збір у розмірі 42000,00 грн., неправомірно стягнуто з ПАТ «ЗАЗ» 420 000,00 грн. тоді як необхідно було стягнути 393960,48 грн. Просять позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач з позовними вимогами не погодився з підстав, викладених у запереченнях на позов. Зазначає, що державний виконавець здійснював дії у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з примусового виконання рішень. Зазначає, що із сум, які надійшли на депозитний рахунок боржника (позивача) за виконавчим провадженням №44742713 державним виконавцем у відповідності до вимог ст.43, 44 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено розподіл стягнутих грошових сум. Оскільки за вказаним виконавчим провадженням необхідно було стягнути з боржника 550000,00 грн., боржник самостійно сплатив 130000,00 грн., відповідно залишок нестягнутої суми склав 420000,00 грн., згідно чого сума виконавчого збору склала 42000,00грн. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Третя особа - начальник Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Чорноус В.М. у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.160 КАС України, 18.02.2015 сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження №44742713 з примусового виконання виконавчого листа №1512/0-335/11 (а.с. 59-60), виданого 27.06.2014 Київським районним судом м.Одеса про стягнення моральної шкоди, заподіяної втратою годувальників в розмірі 550 000 грн. з боржника - ПАТ «ЗАЗ» на користь ОСОБА_6.

17.09.2014 головним державним виконавцем Бородавко Е.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка за вих.№ 31775/7 направлена сторонам (позивач отримав вказану постанову 19.09.2014 факсимільним зв'язком).

Вказаною постановою наданий час до 23.09.2014 для самостійного виконання виконавчого листа (а.с. 61).

23.09.2014 представник боржника Хамзін Т.Р. ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №44742713.

23.09.2014, 29.09.2014, 09.10.2014 та 27.10.2014 до відділу надходили клопотання від представника боржника щодо відкладення провадження виконавчих дій, на підставі чого державним виконавцем приймалися постанови про відкладення провадження виконавчих дій до 29.09.2014, 10.10.2014, 24.10,2014, 31.10.2014.

03.11.2014 державним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 55000грн.00коп. (а.с.79)

04.11.2014 до відділу надійшло повідомлення від боржника про часткову сплату боргу (платіжне доручення №145062 від 25.09.2014 на суму 65000,00 грн. та платіжне доручення №146227 від 27.10.2014 на суму 65000,00 грн.)

04.11.2014 постановою начальника внесено зміни до постанови про стягнення виконавчого збору від 03.11.2014 та виправлено арифметичну помилку суми виконавчого збору змінивши суму виконавчого збору з 55000,00 грн. на 42000,00грн. (а.с.81)

04.11.2014 до відділу надійшла заява стягувача про перерахування боржником на її рахунок суми у розмірі 130000,00 грн.

05.11.2014 на розрахунковий рахунок боржника виставлено платіжні вимоги щодо списання грошових коштів (залишку суми боргу - 420000,00 грн., залишку виконавчого збору - 42000,00грн., витрат в сумі 199,29 грн.).

В подальшому, 07.11.2014 з банківського рахунку боржника (ПАТ «ЗАЗ») було стягнуто на виконання виконавчого листа - 420000,00 грн., виконавчого збору - 42000,00грн., та витрат пов'язаних з виконанням в сумі 199,29 грн.).

Непогоджуючись із діями державного виконавця та його рішеннями позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» №606, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого листа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Також згідно ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У відповідності до абзацу 4 п.4.1.1. Інструкції про проведення виконавчих дій затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 у разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, установленому статтею 32 Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Свою позицію щодо непогодження із прийняттям державним виконавцем саме 23.09.2014 постанови про відкладення виконавчих дій до 31.10.2014, позивач мотивує тим, що 23.09.2014 це останній день коли ПАТ «ЗАЗ» ще мало можливість здійснити добровільне виконання рішення суду, і подальше відкладення провадження виконавчих дій до 31.10.2014 року, останній день для добровільного виконання судового рішення був саме 03.11.2014 року. Проте саме 03.11.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Проте, за приписами ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Постанова державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій може бути оскаржена у триденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст.27 Закону №606 передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

З урахуванням викладених норм, суд не находить порушень з боку державного виконавця при винесенні саме 23.09.2014 оскільки позивач не скористався своїм правом на оскарження цієї постанови, як це передбачено ч.2 ст. 35 Закону №606.

Стосовно непогодження позивача із тим, що за даними виконавчої служби станом на 03.11.2014 заборгованість підприємства за виконавчим провадження №44742713 складала 4200000,00 грн. тоді як на думку позивача заборгованість повинна складати 393960,48 грн. слід зазначити наступне:

Як свідчать матеріали справи платіжним дорученням №145062 від 25.09.2014 на суму 65000,00 грн. та платіжним дорученням №146227 від 27.10.2014 на суму 65000,00 грн. ПАТ «ЗАЗ» сплатило вказані суми на банківський рахунок стягувачу ОСОБА_6

Одночасно підприємством перераховано до державного бюджету у відповідності до норм Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб у розмірі 26039,52 грн. (пл. доручення №145063 на суму 13019,76 грн. та пл. доручення №146238 на суму 13019,76 грн.)

Таким чином, позивач стверджує, що сплатив на користь ОСОБА_6 156039,52грн., відтак залишок несплаченої суми складає 393960,48 грн. і саме з цієї суми необхідно розраховувати суму виконавчого збору (10%).

До того ж, позивач звернувся до Київського районного суду м.Одеси із заявою про роз'яснення судового рішення по справі №1512/2-335/11 якою просив суд роз'яснити: «Чи повинно ПАТ «ЗАЗ» здійснити утримання податку на доходи фізичних осіб із сум, присуджених рішенням суду на користь ОСОБА_6 в інтересах малолітньої ОСОБА_7, та відрахувати податок на доходи фізичних осіб із сум, що належать сплаті позивачу?».

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14.10.2014 у задоволенні заяви ПАТ «ЗАЗ» про роз'яснення судового рішення відмовлено, мотивуючи тим, що рішення по справі №1512/2-335/11 на припускає кілька варіантів тлумачення, крім того виконання рішення виконується не судом, а державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ст.43 Закону №606, розподіл стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаної від реалізації майна боржника) здійснюється у такому порядку:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми;

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені державним виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

2. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється по мірі їх стягнення.

Як було встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами, на підставі виконавчого листа №1512/0-335/11 виданого 27.06.2014 Київським районним судом м.Одеса необхідно було стягнути з боржника - ПАТ «ЗАЗ» на користь ОСОБА_6 суму моральної шкоди в розмірі 550000грн.

04.11.2014 державного виконавця повідомлено про надходження на рахунок стягувача грошових коштів в розмірі 130000,00 грн.

05.11.2014 на розрахунковий рахунок боржника виставлено платіжні вимоги щодо списання грошових коштів (залишку суми боргу - 420000,00грн., виконавчого збору - 42000,00 грн., витрат в сумі 199,29 грн.).

07.11.2014 на рахунок з обліку депозитних сум надійшли грошові кошти, які за розпорядженням державного виконавця від 10.11.2014 та 02.12.2014 у порядку, встановленому ст.ст.43, 44 Закону України «Про виконавче провадження» перераховані на витрати виконавчого провадження (199,29грн.), задоволено вимоги стягувача - ОСОБА_6 (420000,00 грн.), виконавчий збір (42000,00 грн.).

Щодо наявності в матеріалах справи двох копій постанови державного виконавця Бородавко Е.В.. від 04.11.2014, які містять різну інформацію щодо розміру суми судового збору, то представником відповідача надано у судовому засіданні постанову начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Чорноус В.М. від 09.02.2015, якою, у зв'язку з помилковим винесенням постанови від 04.11.2014 про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 38000,00 грн., її скасовано.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З наявних в матеріалах справи доказів в їх сукупності вбачається, що в діях державного виконавця, здійснених в межах зазначеного вище виконавчого провадження, відсутні ознаки порушень норм діючого законодавства, що регулюють питання примусового виконання рішень суду, встановлений Законом України «Про виконавче провадження».

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне.

За правилами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує судові витрати в тому випадку, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка їх здійснила. Враховуючи те, що позивачем не доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог, судом не може бути застосовано приписи ст.94 КАС України.

За приписами ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Матеріалами справи підтверджена сплата позивачем судового збору у сумі 255,78 грн.,(з них 182,70 грн. - за вимоги майнового характеру + 73,08 грн. - за вимоги немайнового характеру) та оскільки в задоволенні позову відмовлено, в даному випадку підлягає стягненню з позивача решта суми у розмірі 1644,30 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7-12, 94, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» на користь Державного бюджету України решту суми судового збору за подачу позову майнового характеру у розмірі 1644,30 грн.( одна тисяча шістсот сорок чотири гривні 30 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М.Чернова