Справа № 308/20243/13
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 р. № 876/10575/14
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судових засідань: Андрушківа І.Я.

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Жупана А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 9 жовтня 2014 року про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Управління Служби безпеки України у Закарпатській області про зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2014 задоволено позов ОСОБА_4 до ГУ ПФ України в Закарпатській області, УСБ України в Закарпатській області та зобов'язано ГУ ПФ України в Закарпатській області провести ОСОБА_4 нарахування пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою, яке він отримував перед звільненням з військової служби, враховуючи оклад за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії в розмірах, установлених законодавством, включивши до розрахунку 100% надбавки за особливий характер служби та 40% надбавки за службу в Службі безпеки України за період з 01.12.1996 по 01.01.2005, а також 20% надбавки за оперативно-розшукову діяльність за період з 26.07.1996 по 01.01.2005 та провести відповідний перерахунок за минулий період. Зобов'язано ГУ ПФ України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_4 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії за період з 26.07.1996 по 01.01.2006 та компенсацію втрати частини доходів за цей період.

22.05.2014 ГУ ПФ України в Закарпатській області подало до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області заяву, в якій просить суд виконавчий лист від 13.05.2013 виданий судом по цій справі, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи вказану заяву ГУ ПФ України посилається на те, що постанова суду, якою справу вирішено по суті, не набрала законної сили, а тому виконавчий лист видано передчасно.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.10.2014 у задоволенні заяви відмовлено.

Із цією ухвалою не погодилось ГУ ПФ України в Закарпатській області та оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову ухвалу, якою визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на ті ж підстави, що і в поданій ним заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Представник апелянта у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню бути не може.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що судом не встановлено обставин, які б давали підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в порядку визначеному ст. 258 КАС України, а тому в задоволенні цієї заяви відмовив.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та зазначає таке.

Частинами 1 та 2 ст. 259 КАС України визначено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Як вбачається із матеріалів справи, ГУ ПФУ в Закарпатській області як на підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилається на те, що суд першої інстанції в порушення ст. 167 КАС України не надіслав відповідачу копії судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист. Також заявник вказує на те, що у відповідності до ст. 254 КАС України судове рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а тому постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2014 не набрала законної сили.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наведені вище обставини є необґрунтованими та не можуть бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з огляду на таке.

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ч. 2 ст. 257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 КАС України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

З наведених вище нормативно правових положень випливає, що у разі набрання судовим рішенням законної сили, воно підлягає до обов'язкового виконання на всій території України для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб. За судовим рішенням яке набрало законної сили на підставі заяви особи, на користь якої воно ухвалено, судом видається виконавчий лист, який підлягає виконанню.

Виходячи з положень статей 186, 254 КАС України постанова суду першої інстанції, яка постановлена у відкритому судовому засіданні без застосування частини 3 статті 160 КАС України, набирає законної сили через десять днів з моменту проголошення, якщо її не було оскаржено у апеляційному порядку.

Львівським апеляційним адміністративним судом у відповідності до ст. 11 КАС України, з метою повного з'ясування обставин справи, витребувано з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області справу № 308/20243/13-а за позовом ОСОБА_4 до ГУ ПФ України в Закарпатській області, УСБ України в Закарпатській області про зобов'язання до вчинення дій.

Як вбачається із матеріалів вказаної справи, постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, на підставі якої видано виконавчий лист, судом проголошена 21.03.2014 у відкритому судовому засіданні без застосування ч. 3 ст. 160 КАС України, а тому десятиденний строк на апеляційне оскарження почав свій перебіг з моменту її проголошення та закінчився 31.03.2014.

Враховуючи те, що вказана вище постанова суду особами, які беруть участь у справі в апеляційному порядку не оскаржена та 01.04.2014 набрала законної сили, суд першої інстанції правомірно на підставі поданої представником позивача заяви від 07.05.2014, 13.05.2014 видав виконавчий лист.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на не отримання відповідачем постанови суду, оскільки за обставин, які склалися у цій справі, це не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Ці обставини можуть бути враховані судом у разі подання відповідачем апеляційної скарги на цю постанову під час вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи те, що відповідачем не наведено, а судом не встановлено підстав, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні такої заяви.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої ухвали, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 9 жовтня 2014 року про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі № 308/20243/13 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 19.03.2015.