Справа № 2а-7728/10/1370
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 р. Справа № 876/10481/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року про залишення без задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2010 року в адміністративній справі № 2а-7728/10/1370 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у м.Червонограді Львівської області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2010 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі ФОП ОСОБА_2В.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м.Червонограді Львівської області (надалі ДПІ у м.Червонограді), яким йому визначено податкове зобовязання за платежем податок з доходів фізичних осіб на суму 181152,07 грн за основним платежем.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що під час проведення перевірки ревізори не прийняли до валових витрат жодного документа на придбання ним товарів для подальшого продажу, які додаються до позовної заяви, в кількості 208 шт. на суму 131 тис. грн і таким чином зменшили валові витрати на цю суму, внаслідок чого донарахували податок з доходів фізичних осіб на суму 18152,07 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

У серпні 2014 року позивач ФОП ОСОБА_2 подав до Львівського окружного адміністративного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2010 року та просив скасувати цю постанову і прийняти нову.

Підставою для перегляду судового рішення зазначає фальшивість документів, що потягли за собою ухвалення незаконного і необґрунтованого рішення. Так, у постанові суду зазначено, що позивач не надав до суду жодних доказів на підтвердження факту подання перевіряючим на час перевірки документів, долучених до матеріалів справи, які підтверджують понесені ним витрати на придбання товарів, що не відповідає дійсності і є фальшивістю.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року в задоволенні заяви ФОП ОСОБА_2 про перегляд зазначеного вище судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, її оскаржив ФОП ОСОБА_2, який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного зясування обставин, які мають значення для повного та всебічного розгляду справи, що призвело до неправильного вирішення питання. Тому просив скасувати цю ухвалу і переглянути рішення по суті.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тими ж аргументами, що й вимоги заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Зазначає, що висновки суду першої інстанції про ненадання податковому органу на час проведення перевірки документів, які підтверджують його валові витрати, спростовуються записом в абзаці першому на сторінці 6 акту перевірки про те, що ним особисто складено опис наданих для перевірки документів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Залишаючи заяву ФОП ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду, суд першої інстанції виходив із того, що вказані заявником підстави для перегляду постанови Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2010 року в справі № 2а- 7728/10/1370 за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими в розумінні статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Покликання позивача на те, що судове рішення було прийняте на підставі фальшивих документів і що судом при вирішенні справи не було взято до уваги документи на придбання ним товарів для подальшого продажу (тобто, на підтвердження валових витрат), є безпідставними, оскільки донарахування спірних сум податку було здійснено податковим органом на підставі документів, що були складені самим позивачем.

Як видно із підпункта 2.2.2 акта ДПІ у м.Червонограді від 05.03.2010 р. № 482/1702/НОМЕР_1 «Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року» (т.1 а.с.8 26), перевіркою правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи, безпосередньо повязаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, розбіжностей не виявлено.

Разом з тим, за даними підпунктів 2.2.1, 2.2.3 цього акта, в процесі проведення перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_2, згідно поданих декларацій про отримані доходи від підприємницької діяльності, у 2007 році отримав валовий дохід в сумі 14337,37 грн та у 2008 році 95597 грн, а згідно поданих звітів РРО за 2007 рік отриманий дохід становить 30558,10 грн та за 2008 рік 210383,62 грн.

Тобто, ФОП ОСОБА_5 допущено порушення вимог пп.3.1.2 п.3.1 ст.3, п.7.1 ст.7, пп.9.12.1 п.9.12 ст.9, п.17.2 ст.17, п.19.2а ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», ст.13, ст.14 розділуДекрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок громадян», внаслідок чого занижено розмір валового доходу за 2007 рік в сумі 16220,73 грн та 2008 рік 114786,62 грн і що стало підставою для нарахування податковим органом податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприєницької діяльності за період, що перевірявся, на суму 18152,07 грн, в т.ч.: за 2007 р. 1790,43 грн та за 2008 р. 16361,64 грн.

Документи, які підтверджують валові витрати позивача на суму 131000 грн, що має значення для розрахунку чистого доходу позивача від зайняття підприємницькою діяльністю, не були взяті податковим органом під час перевірки до уваги, оскільки, відповідно до матеріалів справи, пояснень представника відповідача, заперечень на позову заяву такі документи не надавались під час проведення перевірки та розгляду первинної скарги.

Про ці обставини позивачу було відомо ще з часу отримання копії акта перевірки та адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення; також ці обставини були відомі на час розгляду справи як суду першої, так і суду апеляційної інстанції.

Тобто, зазначені ФОП ОСОБА_2 факти не є нововиявленими і не можуть вплинути на рішення суду, що набрало законної сили.

Інші покликання позивача на фальшивість доказів повністю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_6 та копією дослідженого в ході судового розгляду пояснення (опису) позивача щодо переліку наданих для перевірки документів.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року про залишення без задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2010 року в адміністративній справі № 2а-7728/10/1370 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

ОСОБА_1

Ухвала в повному обсязі складена 06 березня 2015 року.