Справа № 815/6421/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6421/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2015 року м.Одеса

15год.30хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Судді Стеценко О.О.

Судді Андрухіва В.В.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції в Одеській області, Кредитної спілки "Перше кредитне товариство" про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якій позивачі (з урахуванням уточнень) просять суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління юстиції м. Одеси щодо неналежного реагування на звернення, визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо неналежного реагування на звернення, зобов'язати належного Відповідача до вчинення дій по стягненню за виконавчими провадженнями відкритими з 2011 року на примусове стягнення вкладених коштів з кредитної спілки "Першого кредитного товариства" Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Кредитною спілкою "Перше кредитне товариство" були укладені договори про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно якого позивачі внесли на депозитний рахунок грошову суму в розмірі 20 000, 00 грн. та 5 000,0 гривень строком на шість місяців, процентна ставка за внеском складала 22% річних. Однак в порушення умов вказаних договорів Кредитною спілкою "Перше кредитне товариство" умови договорів виконані не були, що стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання договорів та стягнення сум внеску. За наслідками розгляду справи позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 були задоволенні та стягнені суми внеску у розмірі 20000,00 грн. та 5000, 00 грн. На виконання рішень суду про стягнення були відкритті виконавчі провадження, однак до теперішнього часу рішення про стягнення державною виконавчою службою виконані не були. Позивачі неодноразово зверталися з запитами до Головного управління юстиції щодо бездіяльності державного виконавця другого відділу ДВС Приморського району м. Одеси, однак на вказані звернення були надані відповіді, що ухвалою Господарського суду Одеської області введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

При цьому, ознайомившись з вказаною ухвалою Господарського суду Одеської області позивачам стало відомо, що дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів, що здійснюється боржником у порядку, встановленому законом, або керуючим санацією згідно з планом санації, затвердженим господарським судом, або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому статтею 31 цього Закону.

Також позивачі неодноразово зверталися до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, яка своїми розпорядженнями випустила на фі нансовий ринок України Першу кредитну спілку «Перше кредитне товариство», яка у відповідь вказала, що Генеральною прокуратурою України за фактом заволодіння посадовими особами Першої кредитної спілки «Першого кредитного товариства» заведено кримінальну справу.

03.11.2014 року позивачам стало відомо, що в даний момент по мірї отримання коштів від боржників, керівництво кредитної спілки здійснюватиме пропорційні виплати по Реєстру конкурсних кредиторів та будуть сплачені після отримання кредитором карти для виплат в Приватбанку регіону, в якому він мешкає.

При цьому, позивачам не було надано інформації, щодо кола конкурсних кредиторів, та Головне управління юстиції в Одеській області не надав позивачам інформацію за виконавчим листом стосовно їх залучення в якості кредиторів, а також відповідачем не надано інформації чи заявлено судовим виконавцем ДВС до ліквідаційної комісії на випадок банкрутства та ліквідації фінансової установи.

Позивачі звернулися з даним позовом та просили суд вийти за межі позовних вимог, захищаючи права позивача, оскільки вони недостатньо обізнані стосовно процесу і неповно, чи неправильно можуть викласти свої позовні вимоги. В основу свої позовних вимог позивачі покладають стягнення сум коштів та відшкодування моральної шкоди.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином та завчасно, до суду від позивачів надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності (від 17.01.2015 року вх.. №994/15).

Представник відповідача /Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг/ в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно, 26.01.2015 року від останнього надійшло клопотання, в якому останній вказує, що оскільки позивачами до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, не пред'явлено жодної позовної вимог, вона просить справу розглянути за відсутності їх представника. Також 24.02.2015 року до суду від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг надійшли письмові заперечення, в яких останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що у разі визнання боржника банкрутом вводиться ліквідаційна процедура, а призначений господарським судом ліквідатор організовує та проводить роботу по формуванню та реалізації ліквідаційної маси. Кошти отримані від реалізації ліквідаційної маси використовуються на погашення вимог кредиторів в установленому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядку.

Нацкомфінпослуг було складено акт від 27 серпня 2012 року № 1/15/3 та акт 27 серпня 2012 року № 2/15/3 про порушення законодавства про фінансові послуги кредитною спілкою «Перше кредитне товариство» в частині неподання звітних даних за квартали 2012 року. Розглянувши справи про порушення законодавства про фінансові послуги, які зафіксовано в актах від 27.08.2012 № 1/15/3 та від 27.08.2012 № 2/15/3 було застосовано захід впливу у вигляді розпорядження від 21.09.2012 № 1292 та від 21.09.2012 року № 1293, та постанови про застосування штрафних санкцій за правопорушення, вчиненні на ринку фінансових послуг від 21.09.2012 № 1/15/3 та від 21.09.2012 №2/15/3. Нацкомфінпослуг не вбачає в свої діях протиправності та вважає позовні вимоги беззмістовними.

Відповідач /Міністерство юстиції України/ в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, 12.03.2015 року від представника міністерства юстиції України надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. В матеріалах справи наявні заперечення, в яких МЮУ просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції вказує, що 04.07.2014 року до Міністерства юстиції України надійшла заява ОСОБА_1І та ОСОБА_2 від 20.06.2014, в якій заявниками повідомлялось про невиконання рішень Приморського районного суду м. Одеси про стягнення на їх користь грошових коштів з Кредитної спілки «Перше кредитне товариство», у зв'язку із введенням господарським судом Одеської області мораторію на задоволення вимог кредиторів. Також ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилались на незрозумілість їм тривалості дії мораторію. Міністерством юстиції України в межах повноважень розглянуто заяву Позивачів та листом від 01.08.2014 № КО-13186/13.0.2 надано роз'яснення щодо підстав введення господарським судом мораторію на задоволення вимог кредиторів, терміну дії мораторію, запровадженому господарським судом. Також заявникам роз'яснено наслідки введення господарським судом мораторію, зокрема, щодо зупинення виконавчого провадження. Отже, Міністерством юстиції України в установлений порядок та строки розглянуто заяву та надано відповідь на звернення Позивачів. Вказуючи на відсутність належного реагування на звернення з боку Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не зазначають в чому саме полягає, на їх думку, бездіяльність Міністерства юстиції України, у зв'язку з чим, останній вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Представник відповідача /Головного управління юстиції в Одеській області/ в судове засідання також не заявився, 12.03.2015 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.11.02.2015 року від Головного управління юстиції в Одеській області до суду надійшли письмові заперечення, в яких останній просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вказав, що за результатами перевірки картотеки реєстрації звернень Головного управління юстиції в Одеській області виявлено три звернення ОСОБА_1, ОСОБА_2, які надійшли у 2011-2013 роках. Звернення розглядались управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та відповіді було надано листами від 02.12.2011 № Б-1558-09, від 23.01.2012 №Ко-57-09, від 15.01.2013 № Б-20-09, від 23.01.2013 № Б-20-09, від 04.02.2013 № Б-138-09. Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області повідомлено про відкриття проваджень за заявою позивачів та стану їх виконання, роз'яснено, що з питань виконання вимог виконавчих документів, позивачам необхідно звертатись безпосередньо до державного виконавця. Відповіді на звернення позивача надано управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області в строк та порядок, визначені Законом України «Про звернення громадян». Поряд з цим, як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивачі пов'язують порушення їх прав з невиконанням ухвалених на їх користь рішень про стягнення коштів з Кредитної спілки «Перше кредитне товариство». Отже на думку Головного управління юстиції в Одеській області, позивачам необхідно безпосередньо звернутися зі скаргою на державного виконавця, в провадженні якого знаходиться виконавчий документ про стягнення коштів з Кредитного спілки «Перше кредитне товариство».

Отже, на думку Головного управління юстиції в Одеській області відсутня бездіяльність з боку останнього щодо розгляду звернення позивачів, оскільки Головне управління юстиції в межах повноважень та в межах строку, встановленого законом, розглянуло звернення позивачів та надало письмові відповіді.

Відповідач / Кредитна спілка "Перше кредитне товариство"/ в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (від 12.03.2015 року). 20.01.2015 року від Кредитної спілки "Перше кредитне товариство" до суду надійшли письмові заперечення, де останній просить суд відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції вказав, що 31.05.2011 року Господарським судом Одеської області було винесено ухвалу, якою за ст. 12 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції 1992 р., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Протягом дії мораторію забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня) за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Тому, виконавчі органи Міністерства Юстиції України з цього моменту не мали права стягувати гроші чи накладати обтяження на майно Кредитної спілки "Перше кредитне товариство». Цією ж ухвалою ініційовано затвердження Реєстру кредиторів Кредитної спілки "Перше кредитне товариство» за правилами, встановленими ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції 1992 р. При цьому, у визначений цим законом строк та відповідно до встановленого порядку позивачі не звернулися до господарського суду з відповідними заявами про визнання їх кредиторами Спілки, тому і не були внесені цим судом до зазначеного Реєстру як кредитори. Згідно ч. 2 ст. 14 зазначеного закону у редакції 1992 р. «Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає». У зв'язку з чим, Кредитна спілка "Перше кредитне товариство" вважає позовні вимоги позивачів необґрунтованими.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 19 вересня 2009 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем - Кредитною спілкою «Перше кредитне товариство» було укладено договір № КИ-1/0094/09/162 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. У відповідності до п. 1.1. Договору позивачка внесла на депозитний рахунок н& умовах строковості, зворотності та платності суму в розмірі 10000,00 гривень на строк 6 місяців, початком якого є дата внесення грошових коштів (19 вересня 2009 року), а закінченням - 19 березня 2010 року. Процентна ставка за внеском встановлювалася згідно програми «Класичний» за ставкою 22 проценти річних. Також, 20 листопада 2009 року позивачем було підписано Додатковий договір №1 до договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № КИ-1/0094/09/162 від 19.09.2009 року, яким дію основного договору залишено до 19 березня 2010 року. При цьому позивачем було внесено 10000,00 гривень.

Також відповідно до укладеного договору №КИ-1/0095/09/162 між ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Перше кредитне товариство» 19 вересня 20t)9 ріку останній отримав від позивачки внесок (вклад) на депозитний рахунок грошову суму в розмірі 5 000,0 гривень на умовах строковості, зворотності та платності на строк в шість місяців зі сплатою відсотків за вкладом у розмірі 22,0 % річних. Відповідно до п. 2.6 договору № КИ-1/0095/09/162 від 19 вересня 2009 року сплата процентів, нарахованих на внесок, здійснюється спілкою 19 (дев'ятнадцятого) числа кожного місяця протягом строку, визначеного у п. 1.1 цього договору.

Після закінчення строку дії договорів № КИ-1/0095/09/162 та КИ-1/0094/09/162 від 19 вересня 2009 року, в порушення умов зазначених договорів відповідач не повернув позивачам суму внесків та нараховані проценти.

Не погоджуючись з неповерненням КС «ПКТ» за договорами коштів, позивачі звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовними вимогами про розірвання депозитних договорів та стягнення коштів та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. За результатами розгляду цивільних справ Приморським районним судом м. Одеси були винесені заочні рішення від 08.06.2001 року та від 16.09.2011 року, якими позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з КС «ПКТ» на користь ОСОБА_1 суму внесену за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі 20000,00 грн. та позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю: розірвано депозитний договір КИ-1/0095/09/162 від 19.09.2009 року та стягнуто на її користь 5000, 00 грн.

В подальшому як з'ясовано судом, 14.11.2011 року та 06.10.2011 державним виконавцем другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - відділ), на виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси № 2-6391/11, про стягнення з кредитної спілки «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 20 120,00 грн та виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси № 2-6390/11, про стягнення з Кредитної спілки на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 5 670,00 грн. відкрито виконавчі провадження з виконання вищевказаних виконавчих документів.

Як вбачається з листа Головного управління юстиції в Одеській області від 04.02.2013 року №Б-138-09 одночасно на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження про стягнення боргів з Кредитної спілки на користь фізичних та юридичних осіб, до складу якого входить 1844 виконавчих документів на загальну суму стягнення 72 807 548,39 грн. Виконавчі провадження про стягнення коштів на користь позивачів були приєднані до складу зведеного виконавчого провадження. Також з вказаного листа вбачається, що зведене виконавче провадження про стягнення боргів з Кредитної спілки зупинено 29.06.2011, у відповідності до вимог пункту 8 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), на підставі ухвали господарського суду Одеської області по справі від 31.05.2011 №7/17-2087-2011, про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, відповідно до якої введено мораторій на задоволення вимог кредиторів на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства.

Вказаний лист було адресовано на адресу позивачів у відповідь на їх звернення від 22.01.2013 року.

Також як вбачається з матеріалів справи позивачі зверталися з заявами до Другого Приморського ВДВС ОМУЮ 24.12.2012 року та до Головного управління юстиції в Одеській області, в яких просили надіслати постанову винесену 14.11.2011 року про відкриття виконавчого провадження, у відповідь на звернення позивачів листом від 10.01.2013 року було повідомлено, що 06.06.2011 року до відділу надійшла ухвали господарського суду Одеської області по справі від 31.05.2011 № 7/17-2087-2011, про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, відповідно до якої введено мораторій на задоволення вимог кредиторів на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства, у зв'язку з чим, 29.06.2011 року зведене виконавче провадження було зупинено на пункту 8 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з вказаною відповіддю на адресу позивачів було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2011 року. Листом від 15.01.2013 року на адресу ОСОБА_1 Головне управління надало відповідь аналогічного змісту.

08.01.2013 року позивачі звернулися до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби міського управління юстиції, Головного управління юстиції в Одеській області та Міністерства юстиції України з запитом стосовно неналежного виконання службових обов'язків по виконанню виконавчих листів по стягненню на користь позивачів коштів з КС «ПКТ» державним виконавцем Приморського відділу Державної виконавчої служби міського управління юстиції.

На вказаний запит, 19.01.2013 року Другий Приморський відділ Державної виконавчої служби міського управління юстиції надав відповідь, з якої вбачається, що позивачам знову було повідомлено про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали господарського суду Одеської області по справі від 31.05.2011 № 7/17-2087-2011, про порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Також листом від 23.01.2013 року Головне управління юстиції в Одеській області повідомило позивачів, що на їх звернення, щодо сприяння у виконанні виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси № 2-6391/11, про стягнення з кредитної спілки «Перше кредитне товариство» (далі за текстом - Кредитна спілка) на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 20 120,00 грн та виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси № 2-6390/11, про стягнення з Кредитної спілки на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 5 670,00 грн, 14.11.2011 року та 06.10.2011 державним виконавцем другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, відкрито виконавчі провадження з виконання вищевказаних виконавчих документів, копії постанов про відкриття виконавчих проваджень направлені сторонам простою кореспонденцією, у зв'язку з відсутністю у відділі належного поштового забезпечення. Одночасно, на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження про стягнення боргів з Кредитної спілки на користь фізичних та юридичних осіб, до складу якого входить 1840 виконавчих документів на загальну суму стягнення 72 358 551,13 грн. Виконавчі провадження про стягнення коштів приєднані до складу зведеного виконавчого провадження. Зведене виконавче провадження про стягнення боргів з Кредитної спілки зупинено 29.06.2011, у відповідності до вимог пункту 8 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), на підставі ухвали господарського суду Одеської області по справі від 31.05.2011 № 7/17-2087-2011, про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, відповідно до якої введено мораторій на задоволення вимог кредиторів на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства. Додатково зазначено, що на період зупинення виконавчого провадження. виконавчі дії не проводяться.

Листом від 22.01.2013 року №Б-725/3.3 Державна виконавча служба України звернення ОСОБА_1 направила до Головного управління юстиції України за підвідомчістю для розгляду по суті та відповідного реагування на звернення ОСОБА_1 стосовно виконання рішення по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі зверталися з заявами на протязі 2011-2013 роках стосовно неналежного виконання державним виконавцем виконавчих дій по стягненню на корить позивачів коштів з КС «ПКТ». Звернення розглядались управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та відповіді було надано листами від 02.12.2011 № Б-1558-09, від 23.01.2012 №Ко-57-09, від 15.01.2013 № Б-20-09, від 23.01.2013 № Б-20-09, від 04.02.2013 № Б-138-09. Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області повідомлено про відкриття проваджень за заявою позивачів та стану їх виконання, роз'яснено, що з питань виконання вимог виконавчих документів, позивачам необхідно звертатись безпосередньо до державного виконавця.

Також як вбачається з матеріалів справи позивачі зверталися зі зверненнями до Кабінету міністрів України, згідно листа від 29.11.2011 року №7701/42-12 Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг розглянувши звернення, надіслане Кабінетом Міністрів України від 09.11.2011 № 41-КО-049631/11 (вх. № КОЛ-06552 від 10.11.2011) щодо врегулювання відносин позивачів з кредитною спілкою «Перше кредитне товариство» та в межах компетенції повідомила останніх, що у зв'язку з систематичними порушеннями Спілкою вимог законодавства про фінансові послуги та законних вимог Держфінпослуг до кредитної спілки «Перше кредитне товариство» було застосовано захід впливу у вигляді розпорядження Держфінпослуг від 08.07.2010 № 532 «Про відсторонення керівництва від управління фінансовою установою та призначення тимчасової адміністрації кредитної спілки «Перше кредитне товариство». Термін дії тимчасової адміністрації Спілки закінчився 09.07.2011. Тимчасовим адміністратором було подано до Держфінпослуг звіт про проведену роботу за період з 04.08.2010 по 08.07.2011, який листом від 11.08.2011 року № 9683/43-5 було направлено до Генеральної прокуратури України. ГУМВС України в Одеської області листом від 15.09.2011 № 3/8023 повідомило Держфінпослуг, що Генеральною прокуратурою України 01.10.2010 року порушено кримінальну справу № 49-3024 за ч.5 ст. 191 КК України за фактом заволодіння посадовими особами кредитної спілки «Перше кредитне товариство» грошовими коштами в особливо великих розмірах. Держфінпослуг неодноразово зверталась до правоохоронних органів, щодо ситуації, яка склалася навколо кредитної спілки «Перше кредитне товариство», зокрема, до Міністерства внутрішніх справ України листом від 31.05.2010 року № 6725/43-5, до Генеральної прокуратури України листами від 27.05.2010 року № 6599/43-5, від 11.04.2011 №4238/43-9, на ім'я Генерального прокурора України Пшонки В.П. листом від 12.04.2011 № 4280/43-9, до Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в м. Києві листом від 07.10.2010 №13115/43-6, до Державної податкової адміністрації листом від 05.10.2010 № 12958/43-

Додатково було проінформовано позивачів, що в газеті «Урядовий кур'єр» від 12.07.2011 № 124 (4522) розміщено оголошення, про те, що ухвалою Господарського суду Одеської області (65119, м. Одеса, пр. Шевченка, 29) по справі № 7/17-2087-2011) порушено провадження у справі про банкрутство кредитної спілки «Перше кредитне товариство». Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дєчеву Ольгу Миколаївну (ліцензія серії АВ № НОМЕР_1 від 20.05.2008), адреса для листування: 65062, м. Одеса, а/с № 43). Також ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.05.2011 року у справі про банкрутство кредитної спілки «Перше кредитне товариство» (справа № 7/17-2087-2011) було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповіддю від 13.01.2012 року на звернення від 13.12.2011 року Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг зазначила, що Держфінпослуг листом від 29.11.2011 № 7701/42-12 було надано позивачам відповідь по суті порушених у зверненні питань.

Позивачі звернулися з даним позовом до суду, в якому просили суд розглянути його та сприяти в поновленні їхніх прав, також позивачі зазначили, що є особами похилого віку та в повній мірі не можуть сформувати належним чином свої позовні вимоги.

Так на думку позивачів, саме невжиття заходів Міністерством юстиції України та Головним управлінням юстиції в Одеській області на виконання заочних рішень Приморського районного суду м. Одеси є бездіяльністю, протиправність якої позивачі просять визнати в даному адміністративному позові, при цьому, матеріали справи підтверджують факт надання відповідей на вищезазначені звернення позивачів до Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції в Одеській області та до Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків у сфері фінансових послуг.

На думку позивачів, Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції в Одеській області не виконує покладені на них завдання, тому така бездіяльність повинна бути визнана судом протиправною.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну виконавчу службу України" від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР (далі по тексту - Закон № 202/98-ВР) Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України.

Статтею 3 цього Закону встановлено, що органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

- районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну виконавчу службу України, затвердженого указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 385/2011 (далі по тексту -Положення № 385/2011) Державна виконавча служба України (ДВС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень) відповідно до законів.

Основними завданнями ДВС України є: реалізація державної політики у сфері організації примусового виконання рішень; внесення пропозицій щодо формування державної політики у сфері виконання рішень; забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством; здійснення освітньо-роз'яснювальної роботи з питань виконання рішень.

ДВС України відповідно до покладених на неї завдань: організовує у межах своїх повноважень виконання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, додержання прав і свобод людини та громадянина, здійснює контроль за їх реалізацією; узагальнює практику застосування законодавства з питань, що належать до її компетенції, розробляє пропозиції щодо вдосконалення законодавчих актів, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правових актів міністерств та в установленому порядку подає їх Міністру юстиції України; забезпечує здійснення державними виконавцями заходів примусового виконання рішень, передбачених законами; забезпечує доступ державних виконавців до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти; забезпечує ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями; здійснює аналітичне, інформаційне та методологічне забезпечення роботи структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту України, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України; організовує ведення обліково-статистичної звітності та аналізує стан виконання рішень державними виконавцями; надає роз'яснення та рекомендації державним виконавцям з питань примусового виконання рішень; організовує розгляд звернень громадян та юридичних осіб з питань, пов'язаних із діяльністю ДВС України, структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту України, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України; організовує освітньо-роз'яснювальну роботу, в тому числі в засобах масової інформації, з питань, що стосуються виконання її завдань; здійснює інші повноваження на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України.

Пунктом 7 Положення № 385/2011 встановлено, що ДВС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

Повноваження Головного управління юстиції в Одеській області визначено Положенням про Головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим наказом Міністерства юстиції в Одеській області від 23.06.2011 № 1707/5 (далі - Положення).

Так, відповідно до пункту 5.10 Положення управління організовує розгляд звернень громадян з питань, що належать до його компетенції, пов'язаних з роботою підвідомчих органів та установ юстиції, виявляє та усуває причини, що породжують обґрунтовані скарги громадян.

Згідно з пунктом 1 Положення про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.04.2012 № 549/5, управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) є структурним підрозділом головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління юстиції), що забезпечує реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України (далі - ДВС України). Пунктом 4.10 Положення передбачено, що Управління розглядає звернення громадян та юридичних осіб з питань, пов'язаних із діяльністю ДВС України.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі по тексту - Закон № 393/96-ВР) звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

В матеріалах справи містяться копії звернень ОСОБА_1, ОСОБА_2, які надійшли у 2011-2013 роках, при цьому вказані звернення були розглянуті управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та відповіді було надано листами від 02.12.2011 № Б-1558-09, від 23.01.2012 №Ко-57-09, від 15.01.2013 № Б-20-09, від 23.01.2013 № Б-20-09, від 04.02.2013 № Б-138-09.

Так, відповідачем були надані копії реєстраційних справ вищезазначених звернень, в яких містяться надані Головного управління юстиції в Одеській області відповіді з детальною інформацією про дії, що вчиняються державними виконавцями в межах виконавчих проваджень, в яких позивач є стягувачем, щодо стану виконання рішень судів з наданням правової оцінки діям державних виконавців.

Так, зокрема, листами відповідями від 02.12.2011 № Б-1558-09, від 23.01.2012 №Ко-57-09, від 15.01.2013 № Б-20-09, від 23.01.2013 № Б-20-09, від 04.02.2013 № Б-138-09 позивачів було повідомлено, що 14.11.2011 рок та 06.10.2011 року державним виконавцем Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби ОМУБ були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси № 2-6391/11, про стягнення з кредитної спілки «Перше кредитне товариство» на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 20 120,00 грн та виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси № 2-6390/11, про стягнення з Кредитної спілки на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 5 670,00 грн. При цьому, позивачам неодноразово зазначалося, що 06.06.2011 року до відділу надійшла ухвали господарського суду Одеської області по справі від 31.05.2011 № 7/17-2087-2011, про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, відповідно до якої введено мораторій на задоволення вимог кредиторів на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства, у зв'язку з чим, 29.06.2011 року зведене виконавче провадження було зупинено на пункту 8 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. ч. 4, 6, 7 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, яка була чинною на час введення Господарським судом Одеської області мораторію на задоволення вимог кредиторів, мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства;

не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористані та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів, що здійснюється боржником у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону, або керуючим санацією згідно з планом санації, затвердженим господарським судом, або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому статтею 31 цього Закону.

Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, яка була чинною на час введення Господарським судом Одеської області мораторію на задоволення вимог кредиторів, було визначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником стосовно якого порушено справу про банкрутство грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження визначені ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах, - виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню.

Тобто мораторій на задоволення вимог кредиторів діє до моменту припинення провадження у справі про банкрутство та поновлення виконавчого провадження державним виконавцем, або до моменту визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Так, ухвалою господарського суду Одеської області від 31.05.2011 року згідно ст. 12 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції 1992 р., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Протягом дії мораторію забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня) за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Тому, органи ДВС з цього моменту не мали права стягувати гроші з чи накладати обтяження на майно КС «ПКТ». Також цією ж ухвалою ініційовано затвердження Реєстру вимог кредиторів КС «ПКТ» за правилами, встановленими ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції 1992 р.

Як вбачається з матеріалів справи, в газеті «Урядовий кур'єр» від 12.07.2011 № 124 (4522) розміщено оголошення, про те, що ухвалою Господарського суду Одеської області (65119, м. Одеса, пр. Шевченка, 29) по справі № 7/17-2087-2011) порушено провадження у справі про банкрутство кредитної спілки «Перше кредитне товариство». Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дєчеву Ольгу Миколаївну (ліцензія серії АВ № НОМЕР_1 від 20.05.2008), адреса для листування: 65062, м. Одеса, а/с № 43).

Позивачі визнають той факт, що вони не зверталися до суду в межах справи про банкрутство із заявами як кредитори з грошовими вимогами до боржника - КС «ПКТ» за правилами статті 14 Закону після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що Міністерством юстиції України та Головним управління юстиції в Одеській області в даному випадку належним чином виконані покладені завдання щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про виконавче провадження, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями, оскільки позивачам вчасно та з достатньою повнотою повідомлялось про хід виконавчих проваджень, підстави зупинення виконавчих дій та неможливість стягнення боргу за рішеннями суду на користь позивачів в умовах триваючої процедури банкрутства КС «Перше кредитне товариство».

Наразі з матеріалів справи убачається, що КС «Перше кредитне товариство» перебуває у процедурі санації, введеній ухвалою господарського суду Одеської області від 13.11.2014р. у справі №7/17-2087-2011, тобто банкрутство КС «Перше кредитне товариство» триває.

Усі питання, пов'язані з виконанням судових рішень про стягнення на користь позивачів боргів, повинні вирішуватись з урахуванням цієї обставини, а ствердження про невиконання МЮ України, ГУ юстиції в Одеській області та Нацкомфінпослуг своїх повноважень стосовно КС «Перше кредитне товариство» та звернень позивачів спростовуються наданими відповідачами доказами.

Визначаючи КС «Перше кредитне товариство» відповідачем, позивачі не звертають до неї жодних позовних вимог, при цьому не обґрунтовують також, які владні управлінські функції виконує КС «Перше кредитне товариство» у відносинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Відповідно до пункту 2 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 року № 1070 (далі - Положення) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг є державним колегіальним органом і здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Відповідно до підпунктів 4,5 пункту 3 Положення, одними з основних завдань Нацкомфінпослуг є здійснення в межах своїх повноважень державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг і дотримання законодавства у відповідній сфері, а також захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування в межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про кредитні спілки» Державне регулювання і нагляд за діяльністю кредитних спілок здійснює Уповноважений орган згідно з законодавством України про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, інші державні органи відповідно до їх компетенції.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Статтею 3 Закону України «Про кредитні спілки» встановлено, що кредитна спілка діє на основі самофінансування, несе відповідальність за наслідки своєї діяльності та виконання зобов'язань перед своїми членами, партнерами, державним та місцевими бюджетами. Кредитна спілка несе відповідальність за своїми зобов'язаннями у межах вартості майна, яке належить їй на праві власності.

Статтею 2 Закону України «Про кредитні спілки» визначено, діяльність кредитної спілки ґрунтується на принципах добровільності вступу та свободи виходу з кредитної спілки, рівноправності членів кредитної спілки, самоврядування та гласності.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка діє на основі статуту, що не суперечить законодавству України. Зокрема у статуті кредитно спілки обов'язково зазначається порядок покриття можливих збитків кредитної спілки.

Положенням статті 11 Закону України «Про кредитні спілки» встановлено, що члени кредитної спілки мають право брати участь в управлінні справами кредитної спілки, обирати та бути обраними до її органів управління та одержувати інформацію про діяльність кредитної спілки, ознайомлюватися з річними балансами, фінансовими звітами, протоколами засідань органів управління кредитної спілки та іншими документами щодо діяльності кредитної спілки.

Так, на звернення позивачів від 09.11.2011 року, Нацкомфінпослуг була надана відповідь від 29.11.2011 року відповідно до якої остання зазначала, що термін дії тимчасової адміністрації Спілки закінчився 09.07.2011. Тимчасовим адміністратором було подано до Держфінпослуг звіт про проведену роботу за період з 04.08.2010 по 08.07.2011, який листом від 11.08.2011 року № 9683/43-5 було направлено до Генеральної прокуратури України.

ГУМВС України в Одеської області листом від 15.09.2011 № 3/8023 повідомомило Держфінпослуг, що Генеральною прокуратурою України 01.10.2010 року порушено кримінальну справу № 49-3024 за ч.5 ст. 191 КК України за фактом заволодіння посадовими особами кредитної спілки «Перше кредитне товариство» грошовими коштами в особливо великих розмірах.

Держфінпослуг неодноразово зверталась до правоохоронних органів щодо ситуації, яка склалася навколо кредитної спілки «Перше кредитне товариство», зокрема, до Міністерства внутрішніх справ України листом від 31.05.2010 року № 6725/43-5, до Генеральної прокуратури України листами від 27.05.2010 року № 6599/43-5, від 11.04.2011 №4238/43-9, на ім'я Генерального прокурора України Пшонки В.П. листом від 12.04.2011 № 4280/43-9, до Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в м. Києві листом від 07.10.2010 №13115/43-6, до Державної податкової адміністрації листом від 05.10.2010 № 12958/43-5.

Також були складені акти від 27 серпня 2012 року № 1/15/3 та від 27 серпня 2012 року № 2/15/3 про порушення законодавства про фінансові послуги кредитною спілкою «Перше кредитне товариство» (далі - кредитна спілка) в частині неподання звітних даних за квартали 2012 року. Розглянувши справи про порушення законодавства про фінансові послуги, які зафіксовано в актах від 27.08.2012 № 1/15/3 та від 27.08.2012 № 2/15/3 було застосовано захід впливу у вигляді розпорядження від 21.09.2012 № 1292 та від 21.09.2012 року № 1293, та постанови про застосування штрафних санкцій за правопорушення, вчиненні на ринку фінансових послуг від 21.09.2012 № 1/15/3 та від 21.09.2012 №2/15/3.

Перевіривши всі обставини справи, суд не вбачає протиправної бездіяльності Нацкомфінпослуг (Держфінпослуг) у спірних правовідносинах.

За таких обставин правові підстави для задоволення позову відсутні.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 1 статті 9 КАС).

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно зі ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів звертає увагу позивачів на те, що стосовно усіх питань, пов'язаних із роз'ясненням порядку сплати їм грошових коштів за рішеннями судів, вони мають можливість звернутись також і до керуючого санацією КС «Перше кредитне товариство», призначеного ухвалою господарського суду Одеської області від 13.11.2014р. у справі №7/17-2087-2011 (арбітражний керуючий Дворніченко О.О.), який наразі виконує повноваження керівника боржника - КС «Перше кредитне товариство».

Колегія суддів також зазначає, що звернення позивачів до відповідачів стосовно невиконання судових рішень про стягнення коштів на їх користь з КС «Перше кредитне товариство» відбувались вже після того, як стосовно КС «Перше кредитне товариство» було порушено провадження у справі про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. З настанням цих обставин реалізація відповідачами своїх повноважень у правовідносинах членів кредитної спілки з самою КС «Перше кредитне товариство», кредиторів КС «ПКТ» з нею як з боржником у виконавчому провадженні не може відбуватись без урахування вимог ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», норми якого є спеціальними і передбачають необхідність зупинення виконавчих проваджень стосовно боржника, який перебуває в процедурі банкрутства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Керуючись ч.4 ст.122, ст. ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції в Одеській області, Кредитної спілки "Перше кредитне товариство" про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Аракелян М.М.

Суддя Стеценко О.О.

Суддя Андрухів В.В.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції в Одеській області, Кредитної спілки "Перше кредитне товариство" про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.