Справа № 465/8399/14-а
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.01.2015 року

Франківський районний суд міста Львова

в складі:

головуючого - судді Ванівського Ю.М.

секретаря - Буюклі В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення №1з/319/1-ф від 24.09.2013р., -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом посилаючись на те, що 24.09.2013р. інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №1з/319/1-ф (надалі Постанова), якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП по факту самовільно розпочатих виконання будівельних робіт з ремонту будинку АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 19.01.2012р. №32911223, виданого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», ОСОБА_1, являється єдиним власником квартири АДРЕСА_1. На час купівлі квартири (договір купівлі-продажу 23.12.2011р.) помешкання складалось з однієї житлової кімнати та кухні. Загальна площа квартири становила 30,50 кв.м. Будинок №10а на вул. Фабричній знятий з балансу місцевих рад у відповідності до наказу управління житлового комунального господарства Львівської міської ради №57Д від 21.10.2005р. З метою покращення своїх житлових умов, нею, за власні кошти та власними силами проведені ремонтні роботи по реконструкції помешкання шляхом розширення її площі за рахунок частини горища. Внаслідок проведення будівельних робіт нових об'єктів нерухомості не створено. Права та інтереси інших осіб будинку не порушено.

Також позивачка зазначила, що постанова винесена в порушенням ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 58 Конституції України.

Позивачка у судове засідання не з'явилась, однак 22.01.2015р. подала заяву, у якій позов підтримала і просила його задоволити, поновити строки на оскарження постанови та проти заочного розгляду справи не заперечила.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до ч.1 ст. 36 даного закону право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Як встановлено в суді, постановою від 24.09.2013р. інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №1з/319/1-ф, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП по факту самовільно розпочатих виконання будівельних робіт з ремонту будинку АДРЕСА_1.

Однак, суд не може погодитись з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» від 16.09.2008 року № 509-VI було внесено зміни у Закон України «Про архітектурну діяльність». Зокрема, абзац 7 ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» викладено в наступній редакції: «містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс містобудівних і архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів містобудування, встановлені законодавством та затвердженою містобудівною документацією. Крім того, у відповідних статтях слова «архітектурно-планувальне завдання» в усіх відмінках і числах замінено словами «містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки» у відповідному відмінку і числі.

Згідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції Закону від 16.09.2008 року) до складу вихідних даних на проектування належали містобудівні умови і обмеження забудови відповідної земельної ділянки; технічні умови щодо інженерного забезпечення об'єкта архітектури; завдання на проектування об'єкта архітектури.

Тобто, поняття містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки появились у законодавстві лише 16.09.2008 року.

В той же час відповідачем не спростовано факту отримання позивачем вихідних даних на проектування до 16.09.2008 року, та необхідність їх переоформлення після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» від 16.09.2008 року № 509-VI.

Також доречним є посилання позивачки на ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки відповідно до вказаної норми - Адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Отже, постанова №1з/319/1-ф від 24.09.2013р. винесена без врахування вимог ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також суд наголошує, що Законом України від 20.11.2012 № 5496-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань регулювання містобудівної діяльності» викладено ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення в новій редакції, зокрема доповнено частиною 8, яка передбачає відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів IІІ категорії складності.

Таким чином, позивачкою вчинено всі необхідні дії для можливості виконання будівельних робіт.

Про наслідки винесення оскарження постанови позивачу роз'яснено не було, про такі обставини відповідач не повідомляв так само як і про необхідність, чи можливість добровільного врегулювання спору. Про дані обставини позивачка, дізналась від по сторонніх осіб. В порядку досудового врегулювання спору позивачка звернулась до Інспекції ДАБК у Львівській області для отримання відповіді та роз'яснень.

Тож, лише з усних роз'яснень відповідача у 2014 року позивачці стало відомо, що у зв'язку із несвоєчасним виконання постанови на позивача накладено подвійний штраф.

Частинами 1 й 3 ст. 99 КАСУ встановлено, що для захисту прав та інтересів цим кодексом та іншими законами можуть встановлюватись строки для звернення до адміністративного суду, які обчислюються з дня, коли позивачу стало відомо про порушення прав, а, згідно ч. 4 ст. 99 КАСУ, якщо позивач скористався досудовим порядком вирішення спору, - встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень, що підтверджується у часі зверненням до відповідача та отриманням його листа з відмовою.

За вимог ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 8, 245, 247, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 7, 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 171-2 Кодексу Адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення №1з/319/1-ф від 24.09.2013 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст. 188-42 КУпАП - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в її діях позивачки складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Ванівський Юрій Михайлович