Справа № 530/2256/14-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2015 р.Справа № 530/2256/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Макаренко Я.М.
Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.
за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області на постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 21.01.2015р. по справі № 530/2256/14-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області
про визнання нечинним рішення та зобов`язання призначити пенсію,
ВСТАНОВИЛА:
17.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України Зіньківському району Полтавської області в якому просив:
- визнати не чинним рішення управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі від 06.11.2014 року № 100 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах, згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Постановою Зіньківського районного суду Полтавської області від 21.01.2015 року зазначений позов задоволено.
Визнано нечинним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у Зіньківському районі Полтавської області № 100 від 06.11.2014 року, яким ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з відсутністю необхідних документів, підтверджуючих період роботи в зоні відчуження.
Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженцю міста Харкова, жителю АДРЕСА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 2 категорії, що працював у зоні відчуження в період з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року, не менше п`яти календарних днів.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.2). Відповідно до посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорії 2) серії НОМЕР_1 , виданого 06 квітня 1993 року Полтавською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 являється учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 2).
Рішенням управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі від 06.11.2014 року № 100 позивачу ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували періоди його роботи в зоні відчуження у встановленому законодавством порядку ( а.с.8-9).
Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 29 липня 1986 року по 02.09.1986 року, а отже наявності у нього права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Згідно ст.12 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, на 10 років.
Відповідно до положень підпункту "г" пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління - Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком з урахуванням положень ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаються, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 р. №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи. Або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи"), в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звернувшись до Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області із заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", надав документи, передбачені вищенаведеним Порядком, зокрема: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, архівну довідку галузевого державного архіву Міністерства Оборони України № 2523/02-33 від 30.09.2014 року, згідно якої по архівних документах військової частини НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 29 липня 1986 року( наказ № 58) по 02 вересня 1986 року ( наказ № 94) ( а.с.4); довідку командира військової частини НОМЕР_2 про участь ОСОБА_1 у ліквідаційних роботах на Чорнобильській АЕС із 29 липня 1986 року по 02 вересня 1986 року, яка дислокувалась в селі Савичі Брагінського району Гомельської області, і роботу в зоні відчуження у липні місяці 2 дні, у серпні місяці 31 день, у вересні місяці 1 день ( а.с.5); військовий квиток НОМЕР_3 виданий Орджинікідзевським районним військовим комісаріатом м. Харкова 08.05.1979 року в якому на сторінці 13 являється запис проте , що ОСОБА_1 в 1986 році на протязі 36 днів проходив навчальні збори у військовій частині НОМЕР_2 , а на сторінці 24 наявний запис про те, що з 29.07.1986 року по 02.09.1986 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС( а.с.6-7).
Відповідно до ч.3 ст.65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до п. 2 ст. 14 Закону учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеними до 2 категорії, є особи, які працювали у зоні відчуження.:
- з моменту аварії до 01.07.1986 р. - незалежно від кількості робочих днів;
- з 01.07.1986 р. по 31.12.1986 р. - не менше 5 календарних днів;
- у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;
- евакуйовані у 1986 р. із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);
- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.
Згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 р. N 501 "Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а потім і п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. N 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 01.07.1986 р. до 31.12.1986 р. - не менше 5, а у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору. серія А.
Таким чином, позивач надав документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій, а також надані документи підтверджують особливий статус позивача, а саме те, що позивач в період з з 29.07.1986 року по 02.09.1986 року брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що надані позивачем довідки не відображають дні виїзду в зони відчуження та тривалості перебування позивача в зоні при виконанні робіт, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки закон надає право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку за умови роботи учасника ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, а в довідках наданих позивачем (а.а. 4, 5) зазначено про його роботу в зоні відчуждення у період з 29 липня по 2 вересня 1986 р.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, що позовна вимога про визнання таких дій протиправними є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необхідність зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Зіньківського районного суду Полтавської області від 21.01.2015 року прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та її скасування не виявлено.
Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області залишити без задоволення.
Постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 21.01.2015р. по справі № 530/2256/14-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 06.03.2015 р.