Справа № 2а-8668/11/1370
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 р. Справа № 876/14282/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Львівській області в особі Червоноградської об'єднаної державної фінансової інспекції на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.10.2013 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції у Львівській області в особі Червоноградської об'єднаної державної фінансової інспекції до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенятинське", третьої особи без самостійних вимог Управління агропромислового розвитку Сокальської районної державної адміністрації про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція у Львівській області в особі Червоноградської об'єднаної державної фінансової інспекції звернулася з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенятинське" про стягнення до Державного бюджету України незаконно одержаної протягом 2007-2008 років тваринницької та рослинницької дотації, а також фінансової підтримки підприємств агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів в сумі 272981,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що незважаючи на наявність заборгованості перед місцевим бюджетом по сплаті податку з доходів фізичних осіб протягом 2007-2008 років позивач подав заявку на отримання дотацій та отримав бюджетні кошти за КПКВ 2801210 на загальну суму 272981,95 грн., чим завдав матеріальної шкоди Державному бюджету України та бюджету Львівської області. Вимоги контрольно-ревізійного відділу у Сокалському районі та м. Червонограді від 26.07.2010 року №23-15/732 позивачем не виконано в повному обсязі та не подано доказів того, що така оскаржена до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.10.2013 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду її оскаржив позивач, який просить скасувати дану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Апелянт обґрунтовує та мотивує свої вимоги аналогічно обґрунтуванням позовних вимог, а саме, що у відповідача перед місцевим бюджетом є заборгованість по сплаті податку з доходів фізичних осіб протягом 2007-2008 років.

Відповідно до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таке можливе на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних мотивів.

У п.4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2012 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» цей суд роз'яснив, що за змістом ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства, що регулює спірні правовідносини, подібні правовідносини (аналогія закону), або за відсутності такого закону - на підставі конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), принципів верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог ст.70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Цим вимогам оскаржене відповідає судове рішення.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із ч.4 ст.13 Основного Закону держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 12.07.2010 року Контрольно-ревізійним відділом у Сокальському районі та м. Червонограді Контрольно-ревізійного управління у Львівській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності управління агропромислового розвитку Сокальської районної державної адміністрації за період з 01.12.2006 року по 30.04.2010 року. За результатами перевірки складено акт від 12.07.2010 року №23-38/16.

12.07.2010 року складено акт за №23-38/16, яким встановлено, що за рахунок коштів державного бюджету України за КПКВ 2801210 «Бюджетна тваринницька дотація та державна підтримка виробництва продукції рослинництва» товариству з обмеженою відповідальністю "Стенятинське" надано спеціальну бюджетну тваринницьку дотацію та державну підтримку виробництва продукції рослинництва на загальну суму 272981,95 грн, з яких 126039,80 грн одержано у 2007 році, а 146942,15 грн. - у 2008 році.

Окрім цього, ревізією питання законності використання бюджетних коштів за КПКВ 2801240 «Здіснення фінансової підтримки підприємств агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів» встановлено, що у зв'язку із недотриманням ТзОВ «Стенятинське» вимог п.4 Порядку використання у 2007 році коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення фінансової підтримки підприємств агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 року №259 (надалі Порядок №259), Порядку використання у 2008 році коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення фінансової підтримки підприємств агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2008 №126 (надалі Порядок № 126), а саме при існуючій понад 6 місяців простроченій заборгованості по розрахункам з податків і платежів (станом на 01.01.2007 року в сумі 291427,41грн., станом на 01.01.2008 року - 305523,82 грн.) відповідно до поданих заявок, одержано фінансову підтримку за період з 01.01.2007 року по 01.01.2009 року від Управління агропромислового комплексу Сокальської РДА на загальну суму 33303,75 грн., в тому числі за 2007 рік - 12963,79 грн. та 2008 рік - 20339,96 грн.

В ході ревізії, на підставі направлення №97 від 21.06.2010 року, проведено зустрічну звірку у ТОВ «Стенятинське» з метою підтвердження стану розрахунків з управлінням агропромислового розвитку. За наслідками проведення зустрічної звірки 23.06.2010 року складено довідку №23-01/52. Зустрічною звіркою встановлено, що протягом 2007-2008 років у ТзОВ «Стенятинське» існувала заборгованість перед місцеми бюджетом по сплаті податку з доходів фізичних осіб станом на 01.01.2007 року в сумі 291427,41 грн, на 01.01.2008 року - 305523,82 грн.

26.07.2010 року на адресу Управління агропромислового розвитку Сокальської районної державної адміністрації позивачем направлено вимогу №23-15/732 про усунення недоліків та порушень за наслідками ревізії. Зобовязано в найкоротші терміни звернутися до підприємств, які незаконно одержали бюджетні кошти із вимогами про їх повернення, а у випадках необхідності звернутись в судові органи з позовними заявами про відшкодування нанесеної бюджету матеріальної шкоди.

Управління агропромислового розвитку Сокальської районної державної адміністрації листом від 16.06.2011 року відмовлено у виконанні вимоги з тих підстав, що факти, викладені у акті ревізії є предметом розгляду у судових органах та прокуратурі.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог прийшов до висновку, що контролюючий орган безпідставно вважає щодо відсутності у ТОВ «Стенятинське» права на отримання зазначених в акті ревізії та довідки зустрічних звірок бюджетних коштів, в силу наявності у нього податкової заборгованості.

Такі висновки суду першої інстанції є вірними, оскільки ґрунтуються на фактичних обставинах справи, відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пп. 1, 10 статті 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право: перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Крім цього, пунктом 1 Порядку використання у 2007 році коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки виробництва продукції рослинництва, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 року N256, визначено сферу його застосування, зокрема передбачено, що таким визначається механізм використання у 2007 році коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Бюджетна тваринницька дотація та державна підтримка виробництва продукції рослинництва».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року № 86 «Про порядок використання у 2008 році коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки виробництва продукції рослинництва», встановлено, що використання у 2008 році коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки виробництва продукції рослинництва за програмою «Бюджетна тваринницька дотація та державна підтримка продукції рослинництва», здійснюється відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 року № 256.

Відповідно до п. 6 Порядку використання у 2007 р. коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки виробництва продукції рослинництва, заявку на отримання бюджетних коштів мають право подавати до комісії сільськогосподарські підприємства - юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми і форми власності та сфери управління, включаючи навчальні та навчально-дослідні господарства аграрних вищих навчальних закладів, професійно-технічних навчальних закладів, наукових і науково дослідних установ, селекційно-дослідних та державних сортодослідних станцій, що засіяли озимі та ярі культури на зерно, льон-довгунець і коноплі на тресту, цукрові буряки для виробництва цукру в межах квоти "А", крім бюджетних установ та підприємств, що визнані банкрутами або проти яких порушено справу про банкрутство та які мають прострочену більш як півроку заборгованість перед державним і місцевими бюджетами, Пенсійним фондом України.

До заявки додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, а саме довідки відповідних органів державної податкової служби та Пенсійного фонду України про відсутність (наявність) заборгованості за податковими зобов'язаннями та платежами до Пенсійного фонду України (пп. 3 п. 6 зазначеного Порядку).

Згідно п. 4 Порядку використання у 2008 році коштів передбачених у державному бюджеті для здійснення фінансової підтримки підприємств агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів, компенсація не надається позичальникам, яких визнано банкрутами, стосовно яких порушено справу про банкрутство, що перебувають на стадії ліквідації або мають прострочену більш як за півроку заборгованість перед державним і місцевими бюджетами та Пенсійним фондом України.

Судом встановлено, що розпорядженням Сокальської районної державної адміністрації було створено районну комісію, яка відповідно до постанов Кабінету Міністрів України приймала рішення про включення сільськогосподарських підприємств до реєстрів сільськогосподарських підприємств, що мають право на отримання фінансової підтримки з державного бюджету.

Відповідно до протоколів засідань районної комісії по бюджетних програмах включались до переліку сільськогосподарські підприємства, що мають право на отримання фінансової підтримки з державного бюджету.

Відповідно до п.2.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» контролюючими органами стосовно податків і зборів (обов'язкових платежів), які справляються до бюджетів та державних цільових фондів є податкові органи.

В матеріалах справи містяться довідки ДПІ в Сокальському районі Львівської області про відсутність заборгованості у ТОВ «Стенятинське» з податків і зборів (обов'язкових) платежів, що контролюються.

Вказані довідки видані компетентним органом державної податкової служби, тому вони є належними доказами в силу положень КАС України.

Сторони в судовому засіданні не заперечували тієї обставини, що на час звернення до комісії по визначенню переліку сільськогосподарських підприємств, які мають право на отримання бюджетних коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки виробництва продукції рослинництва, органами державної податкової служби у Сокальському районі були надані довідки про відсутність заборгованості у ТОВ «Стенятинське» з податків і зборів (обов'язкових) платежів, що контролюються.

В усіх протоколах комісії по визначенню переліку сільськогосподарських підприємств, які мають право на отримання бюджетних коштів зазначено, що достовірність поданих документів, в тому числі, ТОВ «Стенятинське», перевірено та чітко зазначено, що це господарство має право на отримання бюджетних коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки виробництва продукції рослинництва.

Частиною другою статті 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Як зазначив Конституційний Суд України у Рішенні 24 березня 2005 року N 2-рп/2005 справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Елементи права, зокрема розмірність, рівність, мораль, об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Пунктом 7 Порядку №256 передбачено, що тільки районна комісія за результатами перевірки приймає рішення щодо включення (невключення) заявника до реєстру сільськогосподарських підприємств, що мають право на отримання бюджетних коштів, тобто саме на комісію покладений обов'язок встановлення достовірності в документах, наданих заявником, даних.

Подані відповідачем документи разом з заявою на отримання бюджетних коштів, відповідали діючому на той час законодавству.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі "Щокін проти України" наголошено на тому, що відповідне національне законодавство повинно бути чітким та узгодженим і, таким чином, відповідати вимозі "якості" закону та забезпечувати адекватність захисту від свавільного втручання у майнові права заявника; національні органи повинні дотримуватись вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для юридичних та фізичних осіб, коли національне законодавство припускає неоднозначне трактування.

За загальними критеріями для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, рішення, дії суб'єкта владних повноважень повинні бути обґрунтованими, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справ.

У даному випадку позивачем зазначений принцип порушений - висновок про недотримання відповідачем вимог Порядків: №256, №259 зроблений без дослідження усіх обставин.

Згідно до статті 47 Закону України «Про інформацію» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відповідальність за порушення законодавства про інформацію несуть особи, винні у наданні інформації, що не відповідає дійсності.

При цьому судом встановлено, що комісією були прийняті документи, подані позивачем разом з заявою на отримання бюджетних коштів, не достовірність зазначених в них відомостей не встановлювалась. Саме комісією, як суб'єктом владних повноважень, прийнято рішення про включення до реєстру та визнання за ТОВ "Стенятинське" права на отримання бюджетних коштів.

Отже, висновки позивача щодо відсутності у ТОВ «Стенятинське» права на отримання зазначених в акті ревізії та довідки зустрічних звірок бюджетних коштів, в силу наявності у нього податкової заборгованості, є безпідставними.

Наведених обставин жодними доказами не спростовує сторона апелянта.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 160, 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст.206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Львівській області в особі Червоноградської об'єднаної державної фінансової інспекції залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.10.2013 року у справі у справі №2а-8668/11/1370 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : В.П. Сапіга

Судді: Р.В. Кухтей

І.М. Обрізко