Справа № 802/329/15-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 березня 2015 р. Справа № 802/329/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Віятик Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Жупанової Дар'ї Олександрівни

позивача: Моісеєнко Б.І.

відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: публічного акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю "Банк Петрокоммерц-Україна"

до: Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Вороновицькі пилорами», Відділ державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції

про: зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2015 до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось публічне акціонерне товариство «Банк Петрокомерц-України» (далі - ПАТ «Банк Петрокомерц-України», позивач) з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області (далі - РС Вінницького РУЮ, відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Вороновицькі пилорами» (далі - ТОВ «Вороновицькі пилорами», третя особа 1), Відділ державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції (далі - ВДВС Вінницького РУЮ, третя особа 2), в якому просить суд зобов'язати реєстраційну службу Вінницького районного управління юстиції Вінницької області провести державну реєстрацію прав власності за ТОВ «Вороновицькі пилорами» на будівлі виробничої бази по обробці деревини з реєстраційним номером 36062361, що розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Вороновиця, вул. Гагаріна, 26 а.

Позов вмотивований тим, що на думку позивача рішенням державного реєстратора РС Вінницького РУЮ №18438119 від 29.12.2014 щодо відмови ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» у проведенні державної реєстрації права власності (форма власності: приватна) на будівлі виробничої бази по обробці деревини з реєстраційним номером (36062361), що розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Вороновиця, вул. Гагаріна, буд.26 а, за TOB «Вороновицькі пилорами» порушено його законні права та інтереси, так як в разі реєстрації вказаного нерухомого майна за TOB «Вороновицькі пилорами» в рамках відкритого виконавчого провадження вказане нерухоме майно буде реалізовано державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в рахунок погашення заборгованості на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2012. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з позовом щодо зобов'язання Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області провести державну реєстрацію права власності за TOB «Вороновицькі пилорами» на будівлі виробничої бази по обробці деревини з реєстраційним номером (36062361), що розташовані за адресою: Вінницька область. Вінницький район, смт. Вороновиця, вул. Гагаріна, буд.26 а.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та просив суд задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник третьої особи 1 в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала та просила відмовити в його задоволені.

Третя особа 2 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) особи, які беруть участь у справі, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

Жодних повідомлень від відповідача та третьої особи 2 про неможливість прибуття в судове засідання до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України в разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відтак, суд вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи 1, дослідивши матеріалами справи, суд установив такі фактичні обставини.

Судом встановлено, що заочним рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 27.09.2011 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та TOB «Вороновицькі пилорами» на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» частину суми заборгованості по кредитному договору №1015-06-08 від 20.06.2008 в розмірі 1114524,94 грн., а також судовий збір у розмірі 1700,00 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 05.03.2012 на підставі постанови ВДВС Вінницького РУЮ від 01.03.2012 на все нерухоме майно TOB «Вороновицькі пилорами» накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

В подальшому, заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2012 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і TOB «Вороновицькі пилорами» на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованість за кредитним договором №1015-06-08 від 20.06.2008 в розмірі 218074,32 доларів США, що в еквіваленті становить 1743068,07 грн., з яких 27500,00 доларів США - заборгованість за кредитом, термін якого не наступив; 122500,00 доларів США - заборгованість за кредитом, термін погашення якого пройшов; 28761,06 грн. - неня, а також 1700,00 грн. судового збору і 120,00 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 19.08.2013 апеляційну скаргу TOB «Вороновицькі пилорами» відхилено. Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2012 залишено без змін.

В ході здійснення виконавчого провадження було встановлено, що нерухоме майно, а саме: будівлі виробничої бази по обробці деревини в смт. Вороновиця, вул. Гагаріна, 26 а, на яке накладено арешт, на підставі свідоцтва про право власності вже належить TOB «Венісія».

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 апеляційну скаргу ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» задоволено повністю, скасовано свідоцтво про право власності та проведена реєстрація права власності на вищевказане нерухоме майно за ПП «Венісія». Вищим адміністративним судом України вказану постанову залишено без змін.

На підставі вказаного судового рішення Реєстраційною службою Вінницького РУЮ скасовано державну реєстрацію права власності за ПП «Венісія».

Відтак, ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та подальшої реалізації в рахунок погашення кредитної заборгованості нерухомого майна в рамках виконавчого провадження, звернулось 29.12.2014 до державного реєстратора прав на нерухоме майно РС Вінницького РУЮ Нечипуришиною Ю.А. із заявою щодо проведення державної реєстрації права власності за TOB «Вороновицькі пилорами» на будівлі виробничої бази по обробці деревини, що розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Вороновиця, вул. Гагаріна, буд. 26 а.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно РС Вінницького РУС Нечипуришиною Ю.А. №18438119 від 29.12.2014 було відмовлено ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» у проведенні державної реєстрації права власності (форма власності: приватна) на будівлі виробничої бази по обробці деревини з реєстраційним номером (36062361), що розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Вороновиця, вул. Гагаріна, буд.26 а, за TOB «Вороновицькі пилорами» з тих підстав, що із заявою звернулась неналежна особа, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, в документі, що надає повноваження особі на подання документів для проведення державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав з на нерухоме майно та їх обтяжень», відсутні повноваження для державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який діє з 01.01.2013.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон 1952-IV) і Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (далі - Порядок № 868).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав є обов'язковою.

Пункт 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV передбачає, що обов'язковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно з п. 37 Порядку № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст.15 Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації і т.д.

Позивач звернувся з заявою 29.12.2014 до відповідача щодо проведення державної реєстрації права власності за TOB «Вороновицькі пилорами» на будівлі виробничої бази по обробці деревини, що розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Вороновиця, вул. Гагаріна, буд. 26 а.

У рішенні про відмову в державній реєстрації відповідач посилається на ст. 24 Закону № 1952-1V.

За змістом ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 868 за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно з п. 28 Порядку № 868 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" .

У рішенні №18438119 від 29.12.2014 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень відповідач зазначає, що із заявою звернулась неналежна особа та те, що позивачем не подано усіх необхідних документів, а саме документ, що визнає право власності на нерухоме майно.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що рішення суду, яким визнано право власності за TOB «Вороновицькі пилорами» не приймалось.

Згідно п.35 Порядку № 868 під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права.

Відповідно до п. 7 ст. 16 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Таким чином, суд вважає, що ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» є неналежним суб'єктом звернення до РС Вінницького РУЮ щодо проведення державної реєстрації права власності за TOB «Вороновицькі пилорами» на будівлі виробничої бази по обробці деревини, що розташовані за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Вороновиця, вул. Гагаріна, буд. 26 а.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що ні Законом № 1952-IV, ні Порядком № 868 не передбачено можливості та не встановлено механізму державної реєстрації права власності за третьою особою за заявою заінтересованої особи.

Крім того, слід зазначити, що статтею 9 Закону № 1952-IV передбачено, що державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли, державний реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт.

Державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що повноваження стосовно прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень Законом віднесено до виключної компетенції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідного органу державної реєстрації прав, а не до компетенції органу державної реєстрації прав, який представляє його керівник.

Закон забороняє будь-яке втручання у діяльність державних реєстраторів, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, зі сторони будь-яких органів, посадових і службових осіб, у тому числі Державної реєстраційної служби України. Її посадових осіб, незалежно від того, чи перебувають державні реєстратори у трудових відносинах з Укрдержреєстром.

Таким чином, вищезазначені повноваження державного реєстратора є дискреційними повноваженнями, які дають певну ступінь свободи при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, державний реєстратор має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Крім того, в силу ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, позивачем не надано суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, отже позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України. Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, а відповідач не вказав про понесені витрати, суд не має підстав для вирішення питання щодо розподілу витрат.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, Вінницький окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна