Справа № 807/152/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2015 рокум. Ужгород№ 807/152/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Штефанюк Г.І.

за участі сторін:

представника позивача - не з'явився;

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 7426,90 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 13 березня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 18 березня 2015 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до ОСОБА_1, якою просить суд: 1) прийняти позовну заяву до провадження; 2) розглянути справу без участі інспекції; 3) винести судове рішення, яким стягнути суму податкового боргу громадянки України ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у розмірі 7426,90 грн. по платежу 50 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування"; 4) направити Ужгородській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Закарпатській області копію постанови суду; 5) видати представнику інспекції виконавчий лист про стягнення суми податкового боргу.

Позов мотивовано тим, що за громадянкою України ОСОБА_1 рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11010500) у розмірі 7426,90 грн., який є несплачений, відтак позивач просить задовольнити вимоги, що містяться у позовній заяві.

Позивач, в судове засідання не з'явився, проте пунктом другим прохальної частини позовної заяви просив суд розгляд даної справи провести без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами (а.с. 6).

У судовий розгляд відповідач не з'явився та не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Заперечення проти позову відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 11 березня 2010 року було проведено державну реєстрацію фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 (а.с.а.с. 35, 36).

Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 36 Податкового Кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 46 пункту 46.1 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до статті 49 пункту 49.1 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до статті 67 частини 1 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

В період з 28 січня 2014 року по 30 січня 2014 року позивачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб до бюджету за період 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року, про що складений відповідний акт № 148/17-2/НОМЕР_1 від 06 лютого 2014 року (а.с.а.с. 12, 13). Даним актом встановлено, що станом на 27 січня 2014 року отриманий у першому кварталі 2012 року фізичною особою ОСОБА_1 дохід самостійно не задекларовано.

Таким чином контролюючим органом було виявлено, що відповідач не виконав свого обов'язку щодо декларування доходів, що передбачено вищевказаними нормами.

На підставі вищевказаного акту позивачем було прийнято податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 18 лютого 2014 року № 6/17-2, яким відповідачу визначено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування у розмірі 7426,90 грн. (у тому числі за основним платежем 5941,52 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1485,38 грн.) (а.с. 14). Вказане податкове повідомлення - рішення відповідач одержав 26 лютого 2014 року, про що свідчить його підпис на корінці вищевказаного податкового повідомлення-рішення (а.с. 14).

26 лютого 2014 року позивачем було прийнято Рішення № 21 про розстрочення грошового зобов'язання (а.с. 16), в результаті чого 26 лютого 2014 року між Ужгородською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Закарпатській області та ОСОБА_1 було укладено Договір № 21 про розстрочення грошових зобов'язань (а.с.а.с. 17-19).

У зв'язку з невиконанням абзацу 3, пункту 4.2, розділу ІV Договору про розстрочення грошових зобов'язань від 26 лютого 2014 року № 21, 10 квітня 2014 року позивачем було прийнято рішення № 21/1 про скасування розстрочення грошових зобов'язань (а.с. 20).

Відповідно до статті 100 пункту 100.2 Податкового кодексу України, платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.156 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Статтею 14 пунктом 14.1 підпунктом 14.1.175 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 57 пункту 57.1 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 57 пункту 57.3 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до статті 126 пункту 126.1 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно статті 59 пункту 59.1 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, Ужгородською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Закарпатській області прийнято податкову вимогу форми «Ф» № 303-25 від 25 липня 2014 року (а.с. 21). Вказана податкова вимога була отримана відповідачем 12 серпня 2014 року, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 21).

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 102 пункту 102.4 Податкового Кодексу України, У разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до статті 87 пункту 87.11 Податкового Кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Заборгованість відповідача зі сплати податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11010500) підтверджується також наявною в матеріалах справи копією розрахунку податкової заборгованості (а.с. 8) та копією облікової картки платника податків (а.с.а.с. 9-11).

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Зважаючи на вказані норми Податкового кодексу України, враховуючи обставини, встановлені судом, позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до статті 94 частини 4 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 9, 10, 11, 70, 71, 94, 158 - 163, 167, 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг у розмірі 7426,90 (семи тисяч чотирьохсот двадцяти шести грн. 90 коп.) грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко