Справа № 233/68/15-а
Суддя: Малінов О. С.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/68/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.;

при секретарі Поварніциній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до УПФ в м.Костянтинівка та Костянтинівському районі та просить суд: поновити строк на подання адміністративного позову як такий, що пропущено з поважних причин; визнати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі від 16 червня 2014 року, щодо відмови в призначенні мені дострокової пенсії за віком відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» незаконним та скасувати його; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі зарахувати до страхового стажу, який дає право на призначення дострокової пенсії за віком період роботи з 01.03.2006 року по 29.11.2013 року в ДП «Український науково дослідний інститут Скла»; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі призначити мені дострокову пенсію за віком відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням страхового стажу та з урахуванням заробітної плати за період роботи з 01.03.2006 року по 29.11.2013 року в ДП «Український науково дослідний інститут Скла» з 05 червня 2014 року; просить вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона має право на призначення дострокової пенсії за віком, відповідно п 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто при досягненні 55 років, при наявності страхового стажу 30 років та за умови звільнення з роботи. У зв'язку з досягненням пенсійного віку, 29.11.2013 року вона звільнилася з роботи та 05.06.2014р подала заява до управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі про призначення їй дострокової пенсії. Однак 16 червня 2014 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі було винесено рішення про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком. Рішення від 16 червня 2014 року про відмову в призначенні дострокової пенсії мотивоване тим, що вона не має достатнього страхового стажу. До страхового стажу необхідного для призначення дострокової пенсії їй не зараховано період роботи з 01.03.2006 року по 29.11.2013 року, у зв'язку з тим, що Державне підприємство «Український Науково-дослідний інститут скла» за цей період не сплатив страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. На думку відповідача її страховий стаж становить 29 років 06 місяців 14 днів. Вважає, що оскільки вона не має ніякого відношення до сплати (або не сплати) підприємством страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року Єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та не зобов'язана контролювати їх сплату, то вона не має права відповідати за несплату внесків підприємством. Також відзначає, що заробітна плата, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу та довідки Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції, їй була нарахована та виплачена, внески до соціальних фондів були з неї утримані але не були перераховані.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі, у судове засідання не прибув з поважних причин, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в якому вважає вимоги позивачки безпідставними та у задоволенні яких просить відмовити виходячи з того, що згідно постанови №5/306 від 20.08.2013р. господарський суд Донецької області визнав банкрутом боржника - Державне підприємство «Український Науково-дослідний інститут скла» та відкрив ліквідаційну процедуру. У зв'язку із відсутністю сплати страхових внесків за період роботи ОСОБА_1 в Державному підприємстві «Український Науково-дослідний інститут скла» з 01.03.2006р. по 29.11.2013р. не зараховані в страховий стаж. Отже, відповідач вважає, що на момент звернення (05.06.2014р.) за достроковим призначенням пенсії за віком ОСОБА_1 страховий стаж складає 29 років 06 місяців 14 днів.

У судове засідання позивач не з'явилась, однак у своїй заяві від 13.01.2015р. (а.с. 5) просить суд провести розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, яка отримана судом 11.03.2015р. в якій вказує, що справу просить слухати у відсутності відповідача.

З огляду на наявність клопотань осіб, які беруть участь у справі про те, що вони справу розглядати без їхньої участі, керуючись ч. 4 ст. 122 КАС України, суд проводить судовий розгляд за наявними у справі доказами в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 від 03.09.1976р. позивачка 03.08.1976р. була прийнята лаборантом лабораторії №14 Костянтинівського заводу Автоскло, правонаступником якого є Державне підприємство «Український Науково-дослідний інститут скла» та працювала до 29.11.2013р. оскільки була звільнена у зв'язку із ліквідацією підприємства.

Відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

05 червня 2014 року позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі із заявою про призначення їй пенсії за віком у зв'язку із досягнення 55-ти річного віку.

Рішенням від 16 червня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі відмовило у призначенні позивачці пенсії за віком на підставі п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку із відсутністю необхідного страхового стажу 30 років. Згідно розрахунку відповідача страховий стаж позивачки складає 29 років 06 місяців 14 днів.

Причиною такого неврахування стажу та заробітної плати стало те, що Державне підприємство «Український Науково-дослідний інститут скла» не здійснювало сплату страхових внесків у період з 01.03.2006р. по 29.11.2013р.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами суд виходить із наступних положень закону.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці.

За змістом ч. 5-6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. (ч. 12 цієї статті).

Аналіз зазначених положень законодавства свідчить, що саме роботодавець є тією особою, яка згідно закону повинна сплачувати страхові внески. Працівнику законом не надано права на оплату чи контроль за оплатою таких платежів.

Разом з тим, судом встановлено із відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплачених доходів та утримання податків (а.с. 27) позивачка отримувала, а роботодавець - Державне підприємство «Український Науково-дослідний інститут скла» виплачував заробітну плату ОСОБА_1 у період з 01.03.2006р. по 29.11.2013р.

Крім того, з довідки №321-14 від 23.12.2014р. (а.с. 18) вбачається, що на всі виплати працівникам Державного підприємства «Український Науково-дослідний інститут скла» включені в період з 2006р. по 2013р. нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, є встановленим факт відрахування роботодавцем із заробітної плати позивачки передбачених законом платежів - страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відтак, несплата страхових внесків роботодавцем до відповідного фонду не може бути підставою для позбавлення особи права на отримання пенсії відповідно до реального стажу роботи та заробітної плати.

Суд також відзначає, що Державне підприємство «Український Науково-дослідний інститут скла» відповідно до постанови господарського суду Донецької області від 20.08.2013р. №5/3066 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Тому вимоги Управління пенсійного фонду України, який є кредитором по даній справі, можуть бути задоволені у відповідності до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а отримання чи неотримання пенсії позивачки не може залежати від протиправності дій роботодавця по відрахуванню страхових внесків, які утримані із заробітної плати працівників.

У зв'язку із наведеним, суд приходить до висновку, що Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі безпідставно не врахувало спірний період роботи позивачки на Державному підприємстві «Український Науково-дослідний інститут скла», у зв'язку із чим допустило порушення права позивачки на отримання пенсії за віком у розмірі визначеному законом, а відтак його рішення слід визнати протиправним та скасувати.

Враховуючи, що вимоги позивачки ґрунтуються на законі та повністю доведені на підставі належних та допустимих доказів, суд вважає, що такі позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

З огляду на те, що порушення права позивачки на соціальний захист є триваючим, суд вважає, що строк звернення до адміністративного суду позивачкою не пропущено, а тому такий не може бути поновлений.

Керуючись ст. 6, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі від 16 червня 2014 року, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні їй достроково пенсії за віком відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, який дає право на призначення дострокової пенсії за віком, період роботи з 01.03.2006р. по 29.11.2013р. у Державному підприємстві «Український Науково-дослідний інститут скла».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням стажу та заробітної плати за період роботи з 01.03.2006р. по 29.11.2013р. у Державному підприємстві «Український Науково-дослідний інститут скла», починаючи з 05 червня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи Харківським апеляційним адміністративним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя