Справа № 686/26218/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/26218/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук В.В.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

17 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Моргун Наталії Василівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 січня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача (апелянта) підтримала апеляційну скаргу тапросила її задовільнити.

Представник позивача просила апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач з 1994 року отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб". 21.11.2014 року, в зв'язку з досягненням загального пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-4 від 09.07.2003 року (далі Закон № 1058-4) він звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Хмельницькому з заявою про призначення пенсії за віком, передбаченої вказаним Законом. Для обчислення пенсії просив врахувати середню заробітну плату (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, перед зверненням за пенсією.

У відповідь на вказану заяву відповідач надіслав позивачу лист № 778/М-12 від 05.12.2014 року з якого вбачається, що для розрахунку пенсії, відповідно до Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування", взята середня заробітна плата за 2007 рік (1197,91 грн.).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не звертався до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на іншій, а просив призначити йому іншу пенсію за іншим законом, а тому відповідач неправомірно провів йому розрахунок пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу за 2007 рік.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Правовідносини сторін регулюються Конституцією України, Законом України від 9 липня 2003 року №1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року N 2262-XII, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

Статтею 10 Закону №1058-4 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно абзацу першого частини першої ст. 40 Закону №1058-4 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-4 з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач з з 1994 року отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб". 21.11.2014 року в зв'язку з досягненням загального пенсійного віку він звернувся до відповідача за призначенням пенсії, яка передбачена Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону, а тому застосуванню не підлягають положення ст.45 Закону №1058, на яку посилається відповідач.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що під час призначення позивачу пенсії за віком, відповідач повинен був застосовувати усереднений показник заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за три роки, що передують року звернення за пенсією.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку судом апеляційної інстанції про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 19 березня 2015 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.