Справа № 826/951/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2015 року № 826/951/15

Суддя Окружний адміністративний суд міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства "Наша Аптека"
до Новоград-Волинського управліня державної казначейської служби України у Житомирській області Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві
про вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Наша аптека» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Новоград-Волинського управління державної казначейської служби України у Житомирській області (далі по тексту - відповідач-1), Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач-2) в якому просить стягнути з Новоград-Волинського управління державної казначейської служби України у Житомирській області та Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві на користь Приватного підприємства «Наша аптека» суму адміністративного штрафу у розмірі 41292,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 січня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/951/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 09 лютого 2015 року.

У судовому засіданні 09 лютого 2015 року представник позивача підтримав позов, просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти позову.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

19 вересня 2013 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області винесла постанову №87/9-ю, якою наклала на Приватне підприємство "Наша аптека" штраф у розмірі 41292, 00 грн.

Не погоджуючись з постановою позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області про визнання незаконною та скасування Постанови.

13 грудня 2013 року Окружний адміністративний суд прийняв постанову, якою повністю відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог.

18 лютого 2014 року Київський апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу, якою апеляційну скаргу залишив без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2013 року без змін.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області передала Постанову до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві для примусового виконання.

13 травня 2014 року позивач згідно платіжного доручення №71972 перерахував суму штрафу на розрахунковий рахунок відповідача.

17 червня 2014 року Вищий адміністративний суд України прийняв постанову, якою скасував постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області №87-/9-ю від 19.09.2013року.

Таким чином, на думку позивача, підстави для сплати штрафу у розмірі 41292, 00 грн. відпали, а штраф підлягає поверненню.

У зв'язку із цим, позивач звернувся з запитом до Новоград-Волинського управління державної казначейської служби України Житомирської області, однак отримав відповідь, що кошти можуть бути повернуті лише за заявою відповідача.

В подальшому позивач звернувся з листом до відповідача у якому просив звернутися до Новоград-Волинського управління державної казначейської служби України Житомирської області з поданням про повернення надміру сплачених коштів у розмірі 41292,00 грн.

Звертаючись із позовом про стягнення з Новоград-Волинського управління державної казначейської служби України у Житомирській області та Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві на користь Приватного підприємства «Наша аптека» суму адміністративного штрафу у розмірі 41292,00 грн. позивач зазначає, що відмовляючи в поверненні сплаченої суми штрафу, Відповідачем-1 та Відповідачем-2 порушено Право Позивача на повернення суми штрафу, передбачене ст. 296 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.296 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв'язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 (далі по тексту - Порядок).

Згідно пункту 3 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

У відповідності до п. 5 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету. Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем не регулюються Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, оскільки кошти сплачені позивачем в рамках виконавчого провадження у розмірі 41292,00грн.не є помилково або надміру сплачені, тому, що на момент перарахування коштів, постанова про накладення адміністративного штрафу у сфері містобудівної діяльності не була скасована, а постанова Вищого адміністративного суду України не дає підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, підстав для стягнення з відповідачів на користь Приватного підприємства «Наша аптека» суми адміністративного штрафу у розмірі 41292,00 грн. на думку суду відсутні.

Крім цього, мотивуючи необхідність відмовити позивачу у задоволенні решти заявлених позовних вимог, Окружний адміністративний суд м. Києва відзначає таке.

Як встановлено частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тобто, спірним правовідносинам, що можуть бути предметом розгляду в адміністративних справах, повинні бути притаманні такі ознаки як порушення прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, що вчинені обов'язково у сфері публічно-правових відносин.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України під поняттям адміністративний позов визначено - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

З огляду на приписи пункту 6 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, що відносяться до сфери публічно-правових відносин та порушують права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Слід зазначити, що право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантується кожному (в тому числі юридичним особам) статтею 55 Конституції України.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб. Частиною 3 статті 3 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами.

Відповідно до частини 1 статті 6 цього ж Закону усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і неупередженим судом.

Зазначений принцип полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося, тобто в наявності матеріально - правового інтересу позивача відносно дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що позивачем не надано належних обґрунтувань наявності порушення його прав чи інтересів у сфері публічно-правових відносин відповідачами, при цьому, матеріали справи також не місять доказів подання позивачем до органу Казначейства заяви про повернення коштів з бюджету та отримання відмови у поверненні.

Судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року у задоволенні позову Приватного підприємства «Наша аптека» до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, третя особа - Новоград-Волинське управління державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності щодо повернення адміністративного штрафу у розмірі 41292,00 грн., сплаченого на підставі платіжного доручення № 71972 від 13 травня 2014 року та зобов'язання підготувати та подати до Новоград-Волинського управління державної казначейської служби України Житомирської області подання та заяву про повернення адміністративного штрафу у розмірі 41292,00 грн., перерахованого відповідно до платіжного доручення № 1582 від 20 травня 2014 року відмовлено повністю.

При цьому, судом звернено увагу позивача на те, що правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем не регулюються Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та необхідність звернення останнього до Державного казначейства із заявою про повернення сплачених коштів.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Приватного підприємства "Наша аптека" відмовити повністю

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник