Справа № 822/4632/14
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4632/14

Головуючий у 1-й інстанції: Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

12 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тернопільського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду (далі - відповідач, Тернопільський ОАС) про визнання протиправним та скасування рішення зборів суддів Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.09.2014 №12 "Про висловлення недовіри керівнику апарату ОСОБА_2".

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився . Про причини своєї неявки суд не повідомив .

Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак, надав суду клопотання про проведення судового засідання без участі їх представника.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні -не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, звертаючись до суду першої інстанції та на аргументацію позовних вимог, позивач вказала на те, що оскаржуване рішення зборів суддів є протиправним та підлягає скасуванню оскільки: збори проведено з порушенням п.3.10 Типового регламенту зборів суддів окружних та апеляційних адміністративних судів, що затверджений рішенням Ради суддів адміністративних судів України від 10.12.2010 №148 (далі - Регламент), зокрема порушено порядок скликання зборів суддів, а саме відповідно до розпорядження голови Тернопільського ОАС №5 від 08.09.2014 "Про скликання зборів суддів" збори призначено на 14 год. 30 хв. 11.09.2014, тобто про проведення зборів суддів було повідомлено менш ніж за три дні до дня їх проведення; допущено порушення порядку денного зборів Тернопільського ОАС, а саме питання "висловлення недовіри керівнику апарату" не було включено до порядку денного; головуючою на зборах не було створено рівні можливості суддям для участі в обговоренні питань порядку денного; не відображає реального волевиявлення більшості суддів Тернопільського окружного адміністративного суду; не було висловлено підстав та мотивів висловлення недовіри; не було можливості надати пояснення.

Крім того, позивач зазначила, що працює в органах судової влади з серпня 2000 року (загальний стаж станом на 01.10.2014 становить 14 років), за час роботи жодного разу не притягувалась до дисциплінарної відповідальності, лише застосовувались заохочення за сумлінну працю у вигляді дострокового присвоєння рангу, премій тощо. Підстав для висловлення недовіри не було, оскільки обов'язки керівника апарату Тернопільського окружного адміністративного суду нею виконувались належним чином. Вважає недійсним та неправомірним і протокол засідання лічильної комісії з підрахунку голосів та встановлення результатів таємного голосування щодо висловлення недовіри керівнику апарату Тернопільського ОАС ОСОБА_2 №3 від 11.09.2014, оскільки у даному протоколі зазначено, що кількість виготовлених протоколів була на один більше, а саме 15, хоча право на голосування мало лише 14 суддів, тому саме один голос і вирішував питання висловлення недовіри і був вирішальним, а відтак, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та її думку законних інтересів.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване позивачем рішення зборів суддів Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.09.2014 №12 "Про висловлення недовіри керівнику апарату ОСОБА_2" прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений законами України, крім того, відповідачем доведено, а судом першої інстанції не встановлено порушень чинного законодавства при прийнятті рішення зборів суддів Тернопільського ОАС "Про висловлення недовіри керівнику апарату ОСОБА_2" №12 від 11.09.2014 прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, а отже, позовні вимоги позивача не є обґрунтованими, не підтверджені належними доказами, не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому не належать до задоволення.

Судова колегія апеляційної інстанції повністю погоджується з даним висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Так, спірні правовідносини регулюються Законом України «Про судоустрій та статус суддів».

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 149 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату.

Керівник апарату суду несе персональну відповідальність за належне організаційне забезпечення суду, суддів та судового процесу, функціонування автоматизованої системи документообігу, інформує збори суддів про свою діяльність. Збори суддів можуть висловити недовіру керівнику апарату суду, що тягне за собою звільнення його з посади.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» голова місцевого суду забезпечує виконання рішень зборів суддів місцевого суду.

Згідно ч. 3 ст. 149 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» керівника апарату місцевого суду, його заступника призначає на посаду та звільняє з посади начальник відповідного територіального управління Державної судової адміністрації України за поданням голови місцевого суду, а керівників апаратів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду, Верховного Суду України, їх заступників - Голова Державної судової адміністрації України за поданням голови відповідного суду.

Так, що позивач згідно з наказом голови Тернопільського ОАС від 03.10.2007 №12-к переведена з посади оператора комп'ютерного набору Тернопільського ОАС на посаду керівника апарату цього ж суду з 03.10.2007 як така, що пройшла за конкурсом.

11.09.2014 року, зборами суддів Тернопільського окружного адміністративного суду прийнято рішення про висловлення недовіри позивачу як керівнику апарату суду.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, 2 ст. 113 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» для вирішення питань внутрішньої діяльності судів в Україні діє суддівське самоврядування - самостійне колективне вирішення зазначених питань суддями. Діяльність органів суддівського самоврядування має сприяти створенню належних організаційних та інших умов для забезпечення нормальної діяльності судів і суддів, утверджувати незалежність суду, забезпечувати захист суддів від втручання в їх діяльність, а також підвищувати рівень роботи з кадрами у системі судів.

Організаційними формами суддівського самоврядування згідно з ч. 1 ст. 114 вказаного Закону, є збори суддів, ради суддів, конференції суддів, з'їзд суддів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» збори суддів - це зібрання суддів відповідного суду, на якому вони обговорюють питання внутрішньої діяльності цього суду та приймають колективні рішення з обговорюваних питань.

Частиною 2 ст. 115 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» збори суддів скликаються головою відповідного суду за власною ініціативою або на вимогу не менш як третини від загальної кількості суддів даного суду.

Отже, безпосереднім повноваженням голови суду є скликання зборів суддів за власною ініціативою і скликаючи збори суддів голова суду діяв в межах наданих йому Законом повноважень.

Пунктом 5 ч. 5 ст. 115 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що збори суддів місцевих та апеляційних судів здійснюють зокрема інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 149 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» збори суддів можуть висловити недовіру керівнику апарату суду, що тягне за собою звільнення його з посади.

Таким чином безпосереднім повноваженням зборів суддів є розгляд питання щодо висловлення недовіри керівнику апарату.

Частиною 4 ст. 115 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що збори суддів є повноважними, якщо на них присутні більше половини від загальної кількості суддів даного суду. На збори суддів можуть запрошуватися працівники апарату суду, інші особи. У голосуванні беруть участь лише судді цього суду.

Матеріали справи свідчать про те, що Голова Тернопільського ОАС Данилевич Н.А., керуючись п.3.1. Регламенту зборів суддів Тернопільського ОАС, затвердженого рішенням зборів суддів Тернопільського ОАС №1 від 17.01.2012, ст.24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", видала розпорядження №5 "Про скликання зборів суддів", відповідно до якого, крім іншого скликано збори суддів Тернопільського ОАС на 14 год. 30 хв. 11.09.2014 року.

Разом з тим, апелянт вказує що її було повідомлено про збори суддів 11.09.2014 року, однак, як досліджено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи, з вищевказаним розпорядженням голови суду від 08.09.2014 року №5 ознайомленні суддів ТОАС, керівник апарату - ОСОБА_2, начальник відділу документального забезпечення - ОСОБА_3, про що свідчить підписи осіб на звороті розпорядження від 08.09.2014 року №5., а відтак, головою суду було дотримано вимог п. 3.1., п. 3.10 Регламенту зборів суддів Тернопільського окружного адміністративного суду, ст. 24, ч. 2 ст. 115 Закону країни «Про судоустрій і статус суддів» щодо скликання зборів суддів ТОАС та належним чином повідомлено суддів і керівника апарату про час їх проведення.

Що стосується посилання апелянта на порушення відповідачем порядку денного зборів суддів, а саме на відсутність у порядку денному питання щодо висловлення недовіри керівнику апарату і як наслідок прийняття оскаржуваного рішення, судова колегія апеляційної інстанції повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність таких посилань, оскільки зазначаючи у порядку денному пунктом 5 - "Різне", збори суддів мають можливість вносити різні питання в порядок денний, в тому числі і питання про висловлення недовіри керівнику апарату Тернопільського окружного адміністративного суду.

Крім того, питання "Про висловлення недовіри керівнику апарату ОСОБА_2" було включено до порядку денного в ході проведення зборів суддів 11.09.2014 року та в результаті проведеного голосування більшістю суддів із числа присутніх на зборах шляхом таємного голосування оформлено протоколом зборів суддів №12 від 11.09.2014 та протоколом №3 засідання лічильної комісії з підрахунку голосів та встановлення результатів таємного голосування щодо висловлення недовіри керівнику апарату Тернопільського окружного адміністративного суду ОСОБА_2, зборами суддів (більшістю - "8") прийнято рішення про висловлення недовіри керівнику апарату ОСОБА_2, що згідно Закону №2453-VI, збори суддів наділені дискреційними повноваженнями щодо вирішення питання про висловлення недовіри керівнику апарату суду, тобто на власний розсуд визначати зміст рішення, оскільки позивач покинувши збори суддів 11.09.2014, самостійно позбавила себе права бути присутнім під час прийняття рішення та проведення голосування, а відтак рішення зборів суддів Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.09.2014 №12 "Про висловлення недовіри керівнику апарату ОСОБА_2" прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений законами України.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 17 від 19 грудня 2008 р. "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці щодо позовів до органів суддівського самоврядування" зазначено, що у контексті положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 частини першої статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України органи суддівського самоврядування (збори суддів, конференції суддів, з'їзд суддів України, ради суддів), їх уповноважені особи (головуючі на зборах, конференціях суддів, з'їзді суддів України, їх члени (делегати), голови, їх заступники, члени рад суддів) при здійсненні ними дій (бездіяльності) чи прийнятті рішень, пов'язаних із реалізацією функцій суддівського самоврядування, не є суб'єктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у відповідних адміністративних справах. Компетенція адміністаривних судів відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України на розгляд таких спорів не поширюється.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що постанова Пленуму ВСУ № 17 від 19 грудня 2008 року "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці щодо позовів до органів суддівського самоврядування" регулювала норми Закону України "Про судоустрій України" від 07.02.2002 року № 3018 -ІІІ, який втратив чинність, а норми ст.149 ЗУ " Про судоустрій та статус суддів " про звільнення з посади у випадку висловлення недовіри керівнику апарату суду є імперативними, тому захист прав позивача можливий лише шляхом подання зазначеного позову.

Статтею 2 КАС установлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з урахуванням обставин, викладених в ухвалі суду апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.