Справа № 804/1621/15
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 р. Справа № 804/1621/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
при секретарі судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:Панченко Я.І. Маслов Д.В. Димарьова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРИДЖ» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «БРИДЖ» звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо формування висновків про те, що перевіркою позивача за серпень 2014р. документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме: встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій позивачем по ланцюгу постачання з постачальниками - ТОВ «Деон Союз» - ТОВ «Бридж» - контрагент - покупець ТОВ «Омега», які зафіксовані та відображені в акті №9820/04-63-22-03/21921537 від 22.12.2014р. про позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ при придбанні товарів (робіт, послуг) у підприємства ТОВ «Деон Союз» за період серпень 2014р. та подальшої їх реалізації, їх реальності та повноти відображення в обліку;

- визнати протиправними дії відповідача щодо коригування в інформаційній системі «Податковий блок» в тому числі підсистемі інформаційної системи «Податковий блок» - «Аналітична система» показників задекларованих позивачем сум податкового кредиту та податкових зобов'язань за період серпень 2014р.;

- зобов'язати відповідача відновити в інформаційній системі «Податковий блок» у тому числі підсистемі інформаційної системи «Податковий блок» - «Аналітична система» показники задекларованих позивачем сум податкового кредиту та податкових зобов'язань за період серпень-грудень 2014р. відображених позивачем в податковій декларації з податку на додану вартість та додатках до неї за період серпень 2014р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.12.2014р. посадовими особами відповідача була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Деон Союз» за серпень 2014р. та подальшої їх реалізації, їх реальності та повноти відображення в обліку за результатами якої було складено акт №9820/04-63-22-03/21921537 від 22.12.2014р. За вказаним актом зроблені висновки про те, що позивачем не підтверджено реальність здійснення господарських відносин по ланцюгу постачання - ТОВ «Деон Союз» - ТОВ «Бридж» - ТОВ «Омега» за серпень 2014р. та відсутність об'єктів оподаткування. Позивач вважає, що не припускався викладених у акті порушень, діяв відповідно до норм законодавства, а тому у відповідача були відсутні як фактичні, так і правові підстави для висновку щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин по ланцюгу постачання - ТОВ «Деон Союз» - ТОВ «Бридж» - ТОВ «Омега». Також позивач посилається і на те, що дії відповідача з коригування в системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів АІС «Податковий блок» задекларованих позивачем за серпень 2014р. є незаконними, оскільки відображення в такій базі даних підлягає самостійному декларуванню платником податків. Окрім того, у заяві про зміну підстав позову (шляхом доповнення) від 18.02.2015р. позивач посилається на те, що коригування відповідачем самостійно задекларованих позивачем показників податкової звітності можливе лише шляхом прийняття відповідачем відповідного податкового повідомлення-рішення з подальшим його узгодженням у встановленому законодавством порядку відповідно до вимог ст.ст.54,58 ПК України, яке не приймалось відповідачем за наслідками проведеної перевірки, а тому представник позивача вважає, що відповідач не мав правових підстав для проведення відповідних коригувань показників податкового кредиту та податкових зобов'язань задекларованих позивачем.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, у письмових запереченнях просив у задоволенні позову відмовити повністю посилаючись на те, що позивачем до перевірки не були надані товарно-транспортні документи, а також документи, які б підтверджували наявність власних транспортних засобів та складських приміщень. Державна податкова інспекція також зазначає, що жодних коригувань показників податкової звітності, відображених позивачем у податковій декларації, які були надані позивачем працівниками податкової інспекції не проводилось, а результати перевірки були відображені в аналітичній системі внутрішньої бази державної податкової інспекції. Висновки акту перевірки не мають жодних правових наслідків для позивача та не перешкоджають позивачу користуватись самостійно задекларованим податковим кредитом, факт відсутності коригувань підтверджує електронна копія витягу БД «Податковий блок» стосовно позивача. Що стосується висновків акту перевірки, то відповідач посилається на те, що такі висновки, викладені в акті перевірки від 22.12.2014р. не можуть бути предметом оскарження в суді, оскільки не є обов'язковими для позивача згідно до постанови Верховного Суду України від 10.09.2013р., яка є обов'язковою для суду згідно ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БРИДЖ» зареєстровано 22.11.1994р. як юридична особа за місцезнаходженням:49000, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченко, буд.10, з 09.07.2013р. підприємство перебувало на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, а з 21.03.1995р. перебуває на обліку в ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, є платником податку на додану вартість, що підтверджується даними наведеними в акті від 22.12.2014р.(а.с.14-15).

22.12.2014р. посадовими особами податкової інспекції на підставі наказу №1868 від 22.12.2014р., повідомлення про проведення перевірки від 22.12.2014р. №344, згідно зі ст.79 та обставин, визначених п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України була проведена документальна позапланова невиїзна перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг) у підприємства ТОВ «Деон Союз» (контрагент -постачальник) за період серпень 2014р. та подальшої їх реалізації, їх реальності та повноти відображення в обліку за результатами якої був складений акт за №9820/04-63-22-03/21921537 за висновками якого встановлено, що перевіркою позивача за серпень 2014р. документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки по ланцюгу постачання ТОВ «Деон Союз» - ТОВ «Бридж» - ТОВ «Омега» (а.с.14-24).

Як встановлено в судовому засіданні, а також підтверджено і представником відповідача, на підставі вищевказаного акту перевірки будь-якого податкового повідомлення-рішення відповідачем не приймалося.

Як зазначає позивач у позові, податковою інспекцією на підставі вищевказаного акту перевірки від 22.12.2014р. без прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення та узгодження його у встановленому законодавством порядку були вчинені дії щодо коригування в інформаційній системі «Податковий блок», у тому числі підсистемі інформаційної системи «Податковий блок» - Аналітична система» показників податкової звітності за серпень 2014р. задекларованих самостійно позивачем у податковій декларації з податку на додану вартість за вказаний період.

Позивач не погоджується з вищенаведеними діями щодо формування висновків у акті перевірки від 22.12.2014р. про не підтвердження позивачем реальності здійснення господарських відносин по ланцюгу постачання - ТОВ «Деон Союз» - ТОВ «Бридж» - ТОВ «Омега» та з діями відповідача щодо коригування показників податкової звітності позивача , задекларованих позивачем самостійно у податковій декларацій з ПДВ за серпень 2014р. без прийняття податкового повідомлення-рішення та узгодження його у встановленому законодавством порядку, просив їх визнати протиправними та зобов'язати відповідача відновити вищезазначені показники податкової звітності позивача з ПДВ за серпень 2014р., які були самостійно відображені позивачем у податковій декларації у інформаційній системі «Податковий блок», у тому числі підсистемі інформаційної системи «Податковий блок» - Аналітична система» посилаючись на незаконність дій податкової інспекції.

Заслухавши представників позивача та відповідача, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд не находить обґрунтованих правових підстав для задоволення позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивачеві в частині визнання протиправними дій відповідача щодо формування висновків про те, що перевіркою позивача за серпень 2014р. документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме: встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій позивачем по ланцюгу постачання з постачальниками - ТОВ «Деон Союз» - ТОВ «Бридж» - контрагент - покупець ТОВ «Омега», які зафіксовані та відображені в акті №9820/04-63-22-03/21921537 від 22.12.2014р., суд виходить з наступного.

Як випливає зі змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Отже, в контексті наведених приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Як свідчать матеріали справи та підтверджено також і представником позивача в судовому засіданні, відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг) у підприємства ТОВ «Деон Союз» (контрагент -постачальник) за період серпень 2014р. та подальшої їх реалізації, їх реальності та повноти відображення в обліку за результатами якої був складений акт за №9820/04-63-22-03/21921537 від 22.12.2014р.(а.с.14-24).

У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що самі дії відповідача з формування висновків у акті перевірки та зі складання вищевказаного акту перевірки від 22.12.2014р. не спричинили у позивача будь-яких прав та обов'язків, які є обов'язковими до виконання позивачем, що також було підтверджено і представником позивача в судовому засіданні.

Отже, з аналізу наведених норм та обставин у справі, суд приходить до висновку, що дії відповідача з формування висновків у акті перевірки про не підтвердження реальності здійснення господарських відносин по ланцюгу постачання - ТОВ «Деон Союз» - ТОВ «Бридж» - ТОВ «Омега» не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків, а тому відповідні дії не можуть порушувати права платника.

Це ж саме стосується і висновків, які формуються за результатами перевірок посадовими особами контролюючих органів.

Відповідна правова позиція також узгоджується і з позицією, викладеною в ухвалі Вищого адміністративного Суду України від 23.07.2014р. №К/800/17695/14 та позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 10.09.2013р. у справі №21-237а13, яка для суду першої інстанції є обов'язковою для врахування при розгляді справ відповідної категорії згідно до вимог ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не підлягають задоволенню також і позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій відповідача щодо коригування відповідачем в інформаційній системі «Податковий блок» в тому числі підсистемі інформаційної системи «Податковий блок» - «Аналітична система» показників задекларованих позивачем сум податкового кредиту та податкових зобов'язань за період серпень 2014р., виходячи з наступного.

Підпунктом 14.1.171 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податкова інформація вживається у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».

Згідно ст. 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

За приписами ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Підставами для внесення змін до облікових даних платників податків є, зокрема, документально підтверджена інформація, що надається платниками податків; інформація суб'єктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно платника податків; дані перевірок платників податків.

Експлуатація інформаційних баз даних здійснюється відповідно до Тимчасового регламенту затвердженого наказом ДПС України від 24.12.2012р. №1198, який встановлює порядок дій структурних підрозділів територіальних органів Міндоходів з використання системи при виконанні функціональних обов'язків. ІС «Податковий блок» містить декілька підсистем - автоматизованих інформаційних систем (АІС), серед яких: «Реєстрація платників податків», «Обробка податкової звітності та платежів», «Облік платежів»,»Податковий аудит», а також «Скарга» та «Суди».

Інформація з вказаних підсистем в автоматичному режимі відображається в аналітичній системі ризикоорієнтованій системі адміністрування податків - «Аналітична система» за допомогою якої можна лише переглянути результати співставлення та відпрацювання схемного кредиту.

Працівники територіальних органів Міндоходів за спеціальною процедурою отримують права доступу користувача до компонентів системи (ролі) та інформаційних ресурсів відповідно до повноважень кожного окремого працівника. При цьому, Тимчасовим регламентом для кожної підсистеми визначено конкретні процедури, які можуть виконуватися, терміни та періодичність їх виконання, а також підрозділи на конкретному рівні (районний, центральний) щодо кожної окремої процедури, які відповідальні за внесення, актуалізацію та обробку даних в ІС «Податковий блок».

Отже, в ІС «Податковий блок» спеціально уповноваженими відповідальними особами територіальних органів Міндоходів щодо кожного окремого платника податків вносяться об'єктивні дані - податкова інформація: відомості щодо реєстрації платника податків, відомості щодо перебування його на обліку, дані податкової звітності платника податків (задекларовані), дані щодо фактичної сплати податків, результати податкового контролю та інша податкова інформація.

Інформація з ІС «Податковий блок» використовується територіальними органами Міндоходів, в тому числі під час проведення перевірок та звірок.

Такі дані (інформація) містяться в інформаційних базах в обсягах, що самостійно відображені платниками податків в податковій звітності. Порядок з цим в інформаційних базах міститься інформація контролюючих органів щодо результатів податкового контролю даних податкової звітності платника податків. При цьому, дані податкової звітності платника податків є даними платника податків, а результати податкового контролю - є даними контролюючого органу.

Таким чином відображення співробітниками контролюючих органів в інформаційних базах даних результатів податкового контролю щодо платників податків не є зміною показників податкової звітності з податку на додану вартість платника податків, а є лише відображенням відомостей ( податкової інформації) щодо фактів, які об'єктивно мали місце - проведення перевірки, її результати, при цьому, дані податкової звітності платника податків залишаються в обсягах, самостійно визначених платником податків.

Отже, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відображення в інформаційних електронних базах даних контролюючих органів відомостей (податкової інформації) щодо проведення перевірок та звірок є лише збиранням податкової інформації, які не впливають на права та обов'язки позивача, оскільки не змінюють майнового стану платника податків без прийняття суб'єктом владних повноважень відповідного податкового повідомлення-рішення.

Також, судом при прийнятті вказаного рішення в частині позовних вимог позивача з приводу визнання протиправними дій щодо коригування показників податкової звітності в інформаційній системі «Податковий блок», в тому числі підсистемі інформаційної системи «Податковий блок» - «Аналітична система» враховується і рішення Верховного Суду України від 09.12.2014р., яке є обов'язковим для суду першої інстанції відповідно до вимог ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, і частина 1 статті 71 КАС України покладає обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Представником позивача у ході судового розгляду справи не наведено жодних підстав та не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що відображення відповідачем в інформаційний електронних базах даних податкової служби податкової інформації за актом від 22.12.2014р. створили, змінили юридичні права та обов'язки платника податку, тобто вказані дії відповідача породили для позивача будь-які правові наслідки, які є обов'язковими для виконання позивачем.

Не було надано позивачем і доказів щодо оскарження дій відповідача з проведення перевірки, яка відбулася 22.12.2014р.

Також, представником позивача не надано і доказів збільшення чи зменшення податкових зобов'язань та податкового кредиту позивача за даними облікової картки платника податків - позивача.

Не можуть бути задоволені і позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача відновити показники податкової звітності позивача з податку на додану вартість в інформаційних базах даних контролюючих органів, оскільки ці позовні вимоги є похідними та можуть бути задоволені лише за умови визнання протиправними дій відповідача.

В той же час, оскільки позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача не підлягають задоволенню, то не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги позивача про зобов'язання вчинити певні дії.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення зазначеного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

З огляду на викладене, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у відповідності до вимог ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БРИДЖ» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 23.02.2015р.

Суддя С.О. Конєва