Справа № 808/2412/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2015 рокусправа № 808/2412/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року у справі № 808/2412/14 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" (далі - позивач) задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі - відповідач) № від 16.12.2013р..

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року у даній справі та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу відповідача, в яких зазначив, що суд прийняв законне та обґрунтоване рішення і підстави для його скасування відсутні.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та обґрунтування апеляційної скарги, наполягав на її задоволені.

Представник позивача заперечував проти доводів та обґрунтувань апеляційної скарги, прохав залишити постанову суду першої інстанції у даній справі без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача в період з 22.11.2013р. по 27.11.2013р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при господарських взаємовідносинах з ТОВ "Комель.ЮА" () за серпень 2013р..

За результатами перевірки складено акт від 28.11.2013р. № 242/25-00/00213428, яким встановлено порушення п. 198.3, п.198.6 ст. 198 п. 200.1 п. 200.3 абз. а) п. 200.4 ст.200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями) (далі - ПК України), внаслідок чого позивачем завищено суму бюджетного відшкодування за вересень 2013р. у розмірі 107 594,61 грн..

На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 16.12.2013р. № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 107 595 грн. 00 коп. та нараховано штрафних (фінансових) санкцій у сумі 53 797 грн. 50 коп. (разом 161 392 грн. 50 коп.).

Позивач, вважаючи прийняте податковим органом рішення протиправним, звернувся до суду з позовом про його скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржене рішення, дійшов висновку, що позивачем правомірно віднесено суму податку на додану вартість у розмірі 107 594 грн. 61 коп. до складу податкового кредиту за серпень 2013р., оскільки було дотримано правило "першої події" та факт здійснення списання коштів з банківського рахунку, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Для здійснення митного оформлення імпортованої трансформаторної оливи, позивачем (як Замовником) 17.07.2013р. з ТОВ "Комель.ЮА" (як Виконавцем) укладено договір № ВМ-0296 про виконання робіт з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив), за умовами якого Замовник доручив, а Виконавець прийняв на себе зобов'язання надавати Замовнику послуги з організації власними силами або з залученням третіх осіб заходів з переробки відпрацьованих мастил (олив). (а.с. 62-65)

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що "оплата послуг Виконавця за Договором здійснюється шляхом попередньої оплати у розмірі 100% вартості послуг безготівковим перерахуванням суми попередньої оплати на поточний рахунок Виконавця, зазначений в Договорі, з призначенням платежу "попередня оплата у розмірі 100% за виконання робіт з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив)".

На виконання умов Договору у серпні 2013р. позивачем перераховано на поточний рахунок ТОВ "Комель.ЮА": - платіжним дорученням № 8530 від 13.08.2013р. - 645 567 грн. 65 коп., в т.ч. ПДВ 107594 грн. 61 коп..

Позивачем здійснено передплату послуг з організації заходів з переробки відпрацьованих мастил (олив) на адресу ТОВ "Комель.ЮА" за договором № ВМ-0296 від 17.07.2013р. саме на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2012р. № 1221 "Деякі питання збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив)".

Відповідно до вимог п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

На підставі здійснених операцій (сплата грошових коштів на умовах передплати) ТОВ "Комель.ЮА" на адресу позивача надано податкову накладну № 47 від 13.08.2013р.

В силу п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У той же час, відповідно до абзацу 4 названого пункту, датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Згідно пункту 187.9 статті 187 ПК України, довгостроковий договір (контракт) - це будь-який договір на виготовлення товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва та якщо договорами, які укладені на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапного їх здавання.

Тобто, на формування податкового кредиту по таких господарських зобов'язаннях правило "першої події", на яке посилався суд першої інстанції, не розповсюджується.

У позовній заяві та в запереченнях на апеляційну скаргу відповідача позивачем зазначено, що з огляду на фізико-хімічні та експлуатаційні властивості електроізоляційних мастил термін їх служби без заміни може становити 20-25 років і більше, тобто необхідність утилізації відпрацьованих мастил (олив) за договором № ВМ-0296 від 17.07.2013р. виникне лише в 2033 році.

Договір від 17.07.2013р. № ВМ-0296, укладений позивачем з ТОВ "Комель.ЮА", у розумінні п. 187.9. ст. 187 ПК України є довгостроковий, оскільки його виконання - надання послуг з переробки відпрацьованих мастил (олив), можливе лише після спливу близько 20-25 років, тобто у період, що є більшим ніж 1 рік, що не заперечується позивачем.

Таким чином, право на віднесення суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту, за таким договором, можливе лише після фактичного отримання замовником результатів робіт (послуг).

З огляду на викладене, на думку колегії судів, є безпідставним формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за такими операціями, незважаючи на наявність у останнього податкової накладної та доказів оплати таких робіт/послуг.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Оскільки, застосовуючи законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд першої інстанції дав невірну правову оцінку обставинам у справі та допустив помилкове застосування норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, з прийняттям нового рішення - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року у справі № 808/2412/14 - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 20.03.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак