Справа № 520/17637/14-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 520/17637/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Васильків О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Ступакової І.Г.

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси на постанову Київського районного суду м.Одеси від 26 січня 2015р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014р. ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси (далі УПФУ) в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №832792 від 17.12.2014р. "Про відмову у призначенні (перерахунку) пенсій"; зобов'язати здійснити з 15.12.2014р. перерахунок пенсії позивача в розмірі 90 % середньомісячного заробітку з урахуванням суми інших виплат відповідно до довідки №12678/10 від 12.12.2014р. про складові заробітної плати, а також виплатити позивачу різницю між пенсією, яка виплачувалась попередні три роки з дати звернення в період з 15.12.2011р. по 14.12.2014р. включно та пенсією, яка мала бути призначена з урахуванням суми інших виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що працювала на посаді державного службовця, а з лютого 2010р. отримує пенсію за віком на підставі ЗУ «Про державну службу». УПФУ при розрахунку її пенсії не врахувало інші виплати - матеріальну допомогу, грошову винагороду та індексацію.

Вважаючи дані дії неправомірними позивачка звернулась із заявою до УПФУ в якій просила упорядкувати нараховану пенсію, починаючи з 15.02.2014р., включивши «інші виплати» в розрахунок пенсії. Між тим, відповідач повідомив, що індексація, матеріальна допомога та грошова винагорода не є надбавками і не відносяться до складових заробітної плати, які враховуються для обчислення розміру пенсійного забезпечення.

Позивачка зазначає, що із зазначених вище виплат фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому вони входять до структури заробітної плати. Посилаючись на вищезазначені обставини, ОСОБА_2 просить позов задовольнити.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 26 січня 2015р.., яка ухвалена в порядку скороченого провадження, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси №832792 від 17.12.2014р. про відмову у призначенні (перерахунку) пенсій ОСОБА_2 з урахуванням інших виплат.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси здійснити з 15.12.2014р. перерахунок пенсії ОСОБА_2 в розмірі 90% середньомісячного заробітку з урахуванням суми інших виплат в загальному розмірі 16 334,47грн., згідно довідки Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси №12678/10 від 12.12.2014р. про складові заробітної плати та виплатити ОСОБА_2 різницю між пенсією, яка виплачувалась за попередні три роки з дати звернення в період з 15.12.2011р. по 14.12.2014р. включно, та пенсією, яка мала бути призначена з урахуванням суми інших виплат в загальному розмірі 16 334,47грн. згідно довідки Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси № 12678/10 від 12.12.2014р. про складові заробітної плати.

Звернуто постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позову, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення скарги, скасування постанови суду з ухваленням по справі нової постанови, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до структури заробітної плати входять «інші виплати», а саме, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація. Відповідач при призначенні пенсії та її перерахунку повинен врахувати суми заробітної плати на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, чого зроблено не було. А відтак, ОСОБА_2 має право на відшкодування різниці між пенсією, яка виплачувалась за попередні три роки з дати звернення в період з 15.12.2011р. по 14.12.2014р. включно, та пенсією, яка мала бути призначена з урахуванням суми інших виплат в загальному розмірі 16 334,47грн. згідно довідки Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси №12678/10 від 12.12.2014р. про складові заробітної плати.

Проте, повністю з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з'ясування усіх обставин по справі, належної оцінки доказів.

За правилами ст.159КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.198КАС України, постанову суду скасовує та приймає нову постанову про відмову у задоволенні позову в частині відшкодування різниці між пенсією, яка виплачувалась за попередні три роки, з наступних підстав.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що отримувані позивачем суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховується в заробіток (дохід) ОСОБА_2 для обчислення пенсії, навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Між тим, суд дійшов помилкового висновку в частині періоду з якого необхідно проводити перерахунок пенсії позивачу, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що УПФУ у Київському районі м.Одеси 12.12.2014р. видана позивачці довідка №12678/10 про складові заробітної плати, згідно якої ОСОБА_2 встановлена сума надбавок, премій та інших виплат, до яких відносяться інші виплати, а саме: матеріальна допомога, грошова винагорода та індексація (а.с.10). Проте, звернувшись до відповідача із заявою від 15.12.2014р. про перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, УПФУ надана відповідь, згідно якої, матеріальна допомога, грошова винагорода та індексація до переліку складових заробітної плати державних службовців не входять та, відповідно, не враховуються для обчислення пенсії (а.с.12). Тобто, Пенсійний фонд не здійснив розрахунок пенсії позивачу з урахуванням інших виплат.

Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наступного.

Умови та порядок пенсійного забезпечення державних службовців визначено ст.37 ЗУ «Про державну службу» від 16 грудня 1993р. №3723-XII.

Відповідно до цієї статті (в редакції чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Саме із зазначеної норми закону повинна бути нарахована та виплачена пенсія позивачу як державному службовцю.

Нормою, яка визначає механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям є ст.37-1 ЗУ «Про державну службу». За правилами частини першої цієї статті у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії (ч.2 ст.37-1 ЗУ «Про державну службу»).

За правилами ч.2 ст.33 ЗУ «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ст.66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно зі ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначає виплати(доходи), що враховуються в заробітну плату особи для обчислення пенсії, зазначає що до таких доходів враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою з яких фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що отримувані позивачем суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховується в заробіток (дохід) позивача для обчислення пенсії, навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

В той же час, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що, за правилами ч.4 ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Аналізуючи наведену норму, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стосовно періоду, з якого підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 і з якого слід проводити перерахунок пенсії. Враховуючи, що позивачка звернулася до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії 15.12.2014р., тому такий перерахунок необхідно проводити з 01.12.2014р.

Що стосується вимог ОСОБА_2 стосовно права на відшкодування їй різниці між пенсією, яка виплачувалась за попередні три роки з дати звернення в період з 15.12.2011р. по 14.12.2014р. включно, та пенсією, яка мала бути призначена з урахуванням суми інших виплат в загальному розмірі 16 334,47грн. згідно довідки Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси №12678/10 від 12.12.2014р. про складові заробітної плати, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення таких вимог, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, звернення до суду є строковим. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення прав позивача в частині призначення та виплати пенсії відбувалося періодично кожного місяця при отриманні нею суми пенсії, починаючи з 03.02.2010р., а тому кожного разу при отриманні пенсії ОСОБА_2 була обізнана про порушення її прав та мала змогу звернутись до суду за їх захистом.

Згідно ч. 1 ст. 100КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи, що доказів в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку звернення до адміністративного суду позивачем судам першої та апеляційної інстанції не надано, судова колегія дійшла висновку про необхідність скасування постанови Київського районного суду м.Одеси від 26 січня 2015р. в частині задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 про зобов'язання УПФУ у Київському районі мОдеси здійснити виплату ОСОБА_2 різницю між пенсією, яка виплачувалась за попередні три роки з дати звернення в період з 15.12.2011р. по 14.12.2014р. включно, та пенсією, яка мала бути призначена з урахуванням суми інших виплат в загальному розмірі 16 334,47грн. згідно довідки Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси №12678/10 від 12.12.2014р. про складові заробітної плати, з прийняттям в скасованій частині нового рішення про залишення без розгляду зазначених позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в цій частині прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанову суду не можливо вважати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, з ухваленням по справі нової постанови, якою частково відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.198,202,207КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 26 січня 2015р. - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси в частині зобов'язання здійснити виплату різниці між пенсією, яка виплачувалась за попередні три роки з дати звернення в період з 15.12.2011р. по 14.12.2014р. включно, та пенсією, яка мала бути призначена з урахуванням суми інших виплат в загальному розмірі 16 334,47грн. згідно довідки Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси №12678/10 від 12.12.2014р. про складові заробітної плати - залишити без розгляду.

Прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси здійснити з 01.12.2014р. перерахунок пенсії ОСОБА_2 в розмірі 90% середньомісячного заробітку з урахуванням суми інших виплат, в загальному розмірі 16334,47грн., згідно довідки Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси №12678/10 від 12.12.2014р. про складові заробітної плати.

В задоволені решти вимог - відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.Г. Ступакова

О.В. Лукянчук