Справа № 2270/7290/11
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року м. Київ К/9991/96598/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.07.2011

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.12.2011

у справі №2270/7290/11

за позовом ОСОБА_2

до Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області

про скасування податкового повідомлення-рішення , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.07.2011, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.12.2011, позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції № від 25.03.2011.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового про відмову в позові, з підстав невірного застосування норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено невиїзну документальну перевірку фізичної особи ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 по 31.12.2009, за результатами якої складено акт №1722/17/НОМЕР_1 від 23.12.2010.

За висновками акта перевірки позивачем порушено вимоги пп. "ж" п. 1.3 ст. 1, пп. 4.2.6 п. 4.2 ст. 4, пп. 8.2.1 п. 8.2 ст. 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", що полягало у заниженні позивачем доходу, який підлягає оподаткуванню, в результаті чого не враховано та не перераховано податок з доходів від реалізації рухомого майна в сумі 96994,91 грн.

На підставі акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 10.01.2011, яким визначено податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 96994,91 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 24248,73 грн.

За наслідками адміністративного оскарження прийняте рішення від 25.03.2011, яким скасовано податкове повідомлення - рішення Старокостянтинівської ОДПІ від 10.01.2011 в частині 1188,67 грн. податку з доходів фізичних осіб та 24248,73 грн. штрафних санкцій.

На підставі цього відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.03.2011 на суму основного зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 95806,24 грн.

За результатами адміністративного узгодження повторна скарга позивача залишена без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок податкового органу про порушення позивачем норм законодавства ґрунтується на тому, що фізична особа ОСОБА_2 з 01.01.2008 по 31.12.2009 імпортував на митну територію України та зняв з обліку для реалізації 32 транспортні засоби, митною вартістю 663292,71 грн., тим самим отримавши дохід від продажу рухомого майна в сумі 66292,71 грн., який не був задекларований в повному обсязі. Оскільки позивач не надав копій документів, пов'язаних із придбанням та реалізацією даних автомобілів - податок з доходів фізичних осіб нараховано на підставі їх фактурної вартості, вказаної у вантажно-митних деклараціях.

Відповідно до п.п. "ж" п. 1.3 ст. 1 Закону України від 22.05.03 № 889-VI "Про податок з доходів фізичних осіб" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) (Далі Закон № 889) дохід з джерелом його походження з України - будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України, у тому числі, але не виключно, у вигляді доходів від продажу рухомого майна, якщо факт зміни власника (продажу об'єкта рухомого майна) підлягає державній реєстрації та/або нотаріальному посвідченню згідно із законом України, або якщо місце вручення такого рухомого майна набувачеві знаходиться на території України.

Статтею 2 Закону № 889 передбачено, що платниками податку з доходів фізичних осіб є: резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи; нерезидент, який отримує доходи з джерелом їх походження з території України.

Відповідно до пп. 8.2.1 п.8.2 ст. 8 даного Закону платник податку, що отримує доходи, нараховані особою, яка не є податковим агентом, зобов'язаний включити суму таких доходів до складу загального річного оподатковуваного доходу та подати річну декларацію з цього податку.

У відповідності до вимог ст. 12 Закону №889 дохід платника податку від продажу об'єкта рухомого майна оподатковується за ставкою , встановленою п. 7.1 цього Закону (тобто 15%); при продажу одного з об'єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля, мотоцикла, моторолера або моторного (парусного) човна не частіше одного разу протягом звітного податкового року доходи продавця від зазначених операцій оподатковуються за ставкою в розмірі 1 відсотка від вартості такого об'єкта рухомого майна за умови сплати (перерахування) ним суми державного мита до бюджету або суми плати нотаріусу за нотаріальне посвідчення відповідного договору до такого посвідчення.

Аналіз зазначених норм Закону № 889 вказує на те, що обов'язковою умовою при нарахуванні податку з доходів фізичної особи є факт отримання цього доходу, в даному випадку при реалізації автомобілів позивачем. Відповідний розмір отриманого доходу і є об'єктом оподаткування за встановленою ставкою.

Однак, як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідачем не надано доказів реалізації позивачем транспортних засобів та отримання ним доходу від таких операцій, який підлягав оподаткуванню, у зв?язку з чим донарахування податкових зобов?язань з податку з доходів фізичних осіб за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням є безпідставним.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи касаційної скарги правильності висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не можуть бути підставою для їх скасування з наведених в ній мотивів.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, які б давали підстави для скасування оскаржених судових рішень, а тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області відхилити, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.07.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.12.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун