Справа № 569/1917/15-а
Суддя: Музичук Н.Ю. Н. Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 569/1917/15-а

19 лютого 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі суддi Музичук Н.Ю., pозглянувши в судовому засiданнi в мiстi Рiвне в порядку скороченого провадження спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

06 Лютого 2015 року до Рівненського міського суду Рівненської області звернувся ОСОБА_2 із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в місті Рівне щодо не здійснення перерахунку та виплати призначеної йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001 року), виходячи із розрахунку 90% заробітної плати та скасування розпорядження №183626 від 30.08.2012 року, та зобов'язання провести йому перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001 року), виходячи із розрахунку 90% від суми заробітної плати згідно довідки №18-242 від 28.08.2012 року, виданої прокуратурою Рівненської області, із 01.07.2012 року із урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позивних вимог, позивач зазначив, що з 02.11.2001 року йому призначено пенсію за вислугу років на підставі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми заробітної плати. З липня 2012 року розмір виплачуваної пенсії позивачу збільшився на підставі його заяви поданої відповідачу 28.08.2012 року про перерахунок пенсії та на підставі довідки виданої прокуратурою Рівненської області №18-242 від 29.08.2012 року. Однак жодного письмового повідомлення з приводу проведених нарахувань відповідач не надіслав. І лише з листа №52/10 від 06.02.2015 року та з розпорядження №183626 від 30.08.2012 року, позивач дізнався що УПФ в м. Рівне здійснило перерахунок його пенсії починаючи з 01.07.2012 року виходячи з розміру 80% від суми заробітної плати, тобто безпідставно зменшило розмір призначеної йому пенсії за вислугу років з 90 до 80 відсотків, що суперечить чинному законодавству України.

Таким чином відповідач здійснив його перерахунок пенсії у розмірах 80%, нижчих ніж було йому призначено, безпідставно, в порушення ст.ст. 22,92 Конституції України, рішень Конституційного суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99 та від 20.03.2002 року №5-рп/2002, застосував ст.50-1 Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи, який набрав чинності із 01.10.2011 року та передбачає призначення пенсії працівникам прокуратури при виході на пенсію, що стосується призначення пенсії, чим порушено його права. Підстави та перерахунок пенсії прокурорам регулюють ч.ч. 13,18 ст. 50-1 цього Закону, які змін не зазнали. З цього приводу він звернувся 02.02.2015 року до відповідача, проте отримав відмову в перерахунку і приведенні розміру пенсії у відповідність чинному законодавству на час її призначення.

Ухвалою суду від 10.02.2015 року відкрито провадження по справі у порядку скороченого провадження щодо заявлених вимог позивача за період з 06 серпня 2014 року - в межах строку звернення до адміністративного суду.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження та копія позову направлена судом відповідачу з наданням строку для письмових заперечень на позов або заяви про визнання позову.

У встановлений строк від відповідача надійшли до суду заперечення, в яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що підстав для задоволення позовних вимог немає. Пенсійне забезпечення позивача здійснюється за двома нормативними актами: ЗУ «Про прокуратуру» та ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Порівняльний аналіз вказаних законів свідчить про те, що з однопредметних законодавчих норм однакової юридичної сили, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню та, що прийнята пізніше, тобто ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Позивачу проведено перерахунок пенсії, виходячи із розміру 80% його заробітної плати, оскільки звернення за перерахунком пенсії відбулося після 01.10.2011 року, тобто після набрання чинності ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Суд, визнав наявні матеріали достатніми для прийняття судового рішення в порядку скороченого провадження згідно абзацу 2 ч.1 ст. 183-2 КАС України. Дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває на пенсійному обліку відповідача із 30.08.2001 року та отримує пенсію за вислугою років, відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру». Страховий стаж роботи позивача становить 24 роки 2 місяці 9 днів, в тому числі 16 років 7 місяців 20 днів - робота на посадах прокурорів і слідчих прокуратури. З урахуванням наявного стажу та положень ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в редакції чинній до 01.10.2011 року, позивач отримував пенсію із розрахунку 90 відсотків заробітку. 31.05.2012 р. КМУ прийнято постанову № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», яка набрала чинності 14.06.2012 року та не передбачала жодних обмежень у максимальному розмірі пенсійної виплати та її відсоткового обчислення, у зв'язку з чим з 01.07.2012 року у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

Встановлено, що 28.08.2012 року позивач звертався із письмовою заявою про перерахунок пенсії та довідкою про заробітну плату №18-242 від 29.08.2012 року до УПФ в м. Рівне. На підставі звернення позивача із 01 липня 2012 року йому було перераховано пенсію в розмірі 80 відсотків, а не 90 відсотків від заробітної плати, що суперечить чинному законодавству. Враховуючи викладене, у лютому 2015 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про надання інформації щодо розрахунку пенсії та здійснення перерахунку, на що отримав відповідь від 06.02.2015 року про те, що перерахунок пенсії із 01.07.2012 року проведений правильно, відповідно ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які є чинними від 01.10.2011 року і на час перерахунку пенсії. При цьому розмір пенсії обчислений за нормами Закону в редакції чинній на час набрання чинності означеною вище постановою КМ України.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції, чинній із 01.10.2011 року), пенсію працівникам прокуратури обчислюють у розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, у яку включено всі види оплати праці та з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вважаючи, що відповідач здійснив йому перерахунок пенсії у розмірах 80% від суми місячної заробітної плати, тобто у нижчих відсотках від призначеної йому пенсії встановленої Законом України на час її призначення, протиправно, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 року, в редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001 року, - прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 % від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески одержані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 %, але не більше 90 % від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 12 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року, що набрав чинності 01.10.2011 року, було внесено зміни до Закону України «Про прокуратуру», обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, перерахунок пенсії проводиться на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих пенсіонерами, в даному випадку наданої позивачем довідки прокуратури Рівненської області № 18-242 від 28.08.2012 року.

Зі змісту вказаної статті, в редакції чинній на час призначення пенсії за вислугою років позивача, вбачається, що перерахунок мав бути проведеним з розміру раніше призначеної вже пенсії, тобто 90 % відсотків від суми місячного чинного заробітку і при перерахунку мають бути взяті до уваги збільшені показники, підвищення заробітної плати, які надані відповідною довідкою. Всупереч наведеним нормам відповідачем не в повному обсязі виплачується позивачу пенсія, а листом Управління Пенсійного Фонду України у м. Рівне № 52/10 від 06.02.2015 року повідомлено, що підстав для перерахунку пенсії позивачу немає.

Встановлено, що згідно постанови КМУ від 31.05.2012 р. № 505 пройшло збільшення посадових окладів працівникам прокуратури, а при перерахунку пенсії відповідач безпідставно керувався ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в новій редакції, згідно якої пенсія призначається у розмірі 80 % від суми місячної чинної заробітної плати, а не п.17 ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 26.11.1993 року, в редакції Закону № 2663-111 (2663-14) від 12.07.2001 року, тобто позивачу був здійснений перерахунок пенсії у розмірах нижчих ніж встановлено законодавством України у спірному періоді.

Доводи відповідача в тому, що підставами для перерахунку пенсії працівнику прокуратури зумовлені лише прийняттям Постанови КМУ № 505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та чинного на час перерахунку Закону «Про прокуратуру» є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийняття нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Тому звуження змісту та обсягу права позивача на отримання пенсії в розмірі 90 % з раніше призначеної пенсії шляхом прийняття нових законів, або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Крім того, відповідно до ст.ст. 22,64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян встановлено законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку пенсії позивачу підлягає застосуванню розмір, встановлений згідно ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», № 3662-12 від 26.11.1993 року в редакції Закону № 2663-111(2663-14) від 12.07.2001 року, відповідно до якого розмір пенсії має становити 90 % від суми місячного чинного заробітку. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач неправомірно провів позивачу перерахунок пенсії в розмірі 80% від суми місячного заробітку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії - підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 22, 64, 92 Конституції України, ч.17 ст.51-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 року в редакції Закону України № 2663-111 від 12.07.2001 року , ст.18, 50, 98, 104-107, 122, 158 - 163, 183-2 , 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії із 06 серпня 2014 року задовольнити.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України в м. Рівне щодо відмови здійснення ОСОБА_2 перерахунку і виплати призначеної пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 90% заробітної плати, та скасування розпорядження №183626 від 30.08.2012 року, призначеної відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 року), протиправними.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити починаючи із 06 серпня 2014 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії за вислугу років, відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 року), виходячи із розрахунку 90% від суми заробітної плати згідно довідки №18-242 від 29.08.2012 року, виданої прокуратурою Рівненської області, з урахування проведених виплат.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду на протязі 10-ти днів з моменту отримання копії постанови.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо була подана апеляційна скарга судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рівненського

міського суду Музичук Н.Ю.