Справа № 810/131/15
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 лютого 2015 року 810/131/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЛ ОІЛ»

до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС в Київській області

про визнання неправомірним дій та скасування податкового повідомлення- рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЛ ОІЛ» (далі - позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС в Київській області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 17.12.2014 року №/294 (форма «С») про застосування штрафних санкцій у розмірі 28 260 грн. (далі - оскаржуване рішення).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що висновки відповідача про порушення позивачем правил застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі - РРО) не відповідають дійсним обставинам перевірки та спростовуються наявними у позивача доказами. За таких умов, представник позивача вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню як неправомірне, оскільки постановлене у зв?язку з такими висновками відповідача.

Відповідач проти позову заперечив, подав до суду письмові заперечення на позовну заяву. В судове засідання, будучи повідомленим належним чином, представник відповідача не з?явивився, про причини нез?явлення суд не повідомив. Разом з тим в тексті письмових заперечень представник відповідача висловив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. При цьому, суд звертає увагу, що відповідач на підтвердження обставин, викладених в письмових запереченнях та всупереч свого процесуального обов'язку доведення правомірності оскаржуваного рішення та подання всіх наявних доказів по справі, визначеного статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України, - суду не надав та не заявив про наявність жодного документу чи іншого доказу щодо обставин, заявлених в позовній заяві. Таким чином відповідач виявив повне ігнорування процесуального обов?язку сприяти судочинству та не виявив дійсних намірів спростувати доводи позивача, допустивши тим самим фактичне визнання таких доводів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідачем по справі в липні 2014 була проведена фактична перевірка господарської одиниці позивача (АЗС), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 151.

За наслідками зазначеної вище фактичної перевірки ГУ Міндоходів в Одеській області було складено Акт (довідку) про результати фактичної перевірки від 16.07.2014 (бланк №000129) (далі - Акт перевірки).

Вищезазначеним Актом перевірки було встановлено порушення, яке полягало в незабезпеченні позивачем щоденного друкуванні фіскальних звітних чеків, незабезпеченні передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних чеків по дротових або бездротових каналах зв?язку до органів доходів і зборів.

Також з Акта перевірки слідує, що станом на 16.07.2014 накладні на реалізований товар на підзвітній АЗС згідно відомості ТМЦ не надані, а також - що порушений порядок ведення обліку товарних запасів за місцем реєстрації (товар, який знаходиться на реалізації не підтверджений первинними документами, як-то: накладні або товаро-транспортні накладні тощо).

В письмових запереченнях на позов представник відповідача також вказує, що готівкові кошти, які відображені на підставі фіскальних чеків №0364 від 28.02.2014, №0365 від 01.03.2014, №0366 від 02.03.2014 - оприбутковані у незареєстрованій належним чином КОРО №Р/2 від 3.03.2014, що є порушенням ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій».

На підставі зазначених висновків відповідачем по справі було винесено оскаржуване рішення, яким на підставі п.п.54.3.3. п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, п.4 ст.17 та ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій», було застосовано штрафні санкції в розмірі 28 260 грн.

Позивач заперечує проти доводів відповідача, викладених в Акті перевірки, надає суду завірені копії документів (Z-звітів, пояснень посадових осіб позивача, видаткових накладних), які на його думку спростовують висновки відповідача.

За умов неподання відповідачем будь-яких доказів правомірності висновків Акта перевірки, суд не вбачає підстав для спростування доводів позивача про належність застування порядку реєстраторів розрахункових операцій.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Порядок застосування РРО регулюється нормами Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон України №265/95-ВР).

З Акта перевірки слідує, що відповідач встановив порушення вимог пунктів 9 та 14 ст.3 Закону України №265/95-ВР, якими передбачено, що суб?єкти господарювання зобов?язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій; а також - вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до статті 17 Закону України №265/95-ВР, яку відповідач застосував як правову підставу для притягнення позивача до фінансової відповідальності, - за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання.

Відповідно до статті 20 Закону України №265/95-ВР, яку відповідач також застосував як правову підставу для притягнення позивача до фінансової відповідальності, - до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, відповідачем в судовому засіданні не було доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість та об?єктивність висновків Акта перевірки, відтак - в судовому засіданні не було підтверджено дійсність порушення позивачем вимог ст.3 Закону України №265/95-ВР та, як наслідок - правомірність оскаржуваного рішення.

За таких умов суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення прийняте Державною податковою інспекцією в Обухівському районі Головного управління ДФС в Київській області від 17.12.2014 року №/294.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛ ОІЛ» судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 коп.

4. Копію постанови надіслати сторонам.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.