Справа № 708/33/15-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 708/33/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Совгира І.В.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ст. 41 КАС України апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Чигиринському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) завернувся до Чигиринського районного суду Черкаської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі Черкаської області (далі - Відповідач, Управління) про визнання незаконними дій щодо відмови в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку як електрогазозварювальнику відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язання Відповідача призначити відповідну пенсію з 10.10.2014 року.

Постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.02.2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що право Позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась за їх відсутності у відкритому судовому засіданні без фіксування останнього за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.11.2014 року Позивач звернувся до Управління про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням від 03.12.2014 року №15 Відповідачем відмовлено Позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відмова вмотивована тим, що період пільгової роботи можна зарахувати тільки до 21.08.1992 року, оскільки атестація робочих місць не проводилася. Крім того, оскільки в трудовій книжці Позивача відсутні записи, до якого Списку відносилися посади, на яких працював ОСОБА_2, а також інформація щодо повноти робочого дня.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність відмови Відповідача у призначенні Позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки право на призначення відповідної пенсії ОСОБА_2 не підтверджується належними документами.

З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон) право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто, виключно у випадку не підтвердження записами трудової книжки пільгового стажу особи виникає необхідність подання додаткових документів, та/або, у випадку необхідності пошуку свідків.

Як вбачається зі змісту трудової книжки Позивача, останній у період з 01.08.1978 року по 06.11.1979 року, з 03.02.1982 року по 14.01.1992 року, з 28.01.1992 року по 12.07.1992 року, з 14.07.1992 року по 05.03.1993 року, з 09.03.1993 року по 08.09.2000 року працював електрогазозварювальником на різних підприємствах.

Згідно архівної довідки від 12.03.2014 року №59 у період з 1982 по 1992 роки Позивач обіймав посади газоелектрозварювальника 3, 4, 5 та 6 розрядів та згідно даних архівної довідки від 12.03.2014 року №57 та від 12.03.2014 року №58 за цей період отримував заробітну плату.

У Розділі XXXIII Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 міститься посада: «756 електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки». Аналогічна посада містилася у Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (за старістю) на пільгових умовах, затвердженого постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року №10.

Поряд з цим, у Розділі ХХХІІ Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, визначено два види професій: «газозварювальники та етектрозварювальники». Наведене свідчить, що професія Позивача - електрогазозварювальник, поєднує у собі ознаки професій, передбачених Списком №2, а відтак, на думку колегії суддів, свідчить про можливість поширення на останню пільгових умов для призначення пенсії.

Отже, у період з 01.08.1978 року по 06.11.1979 року, з 03.02.1982 року по 14.01.1992 року, з 28.01.1992 року по 12.07.1992 року Позивач займав посади, робота на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, колегія суддів вважає неправомірною відмову Відповідача у призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах у зв'язку непроведенням атестації робочого місця Позивача за умовами праці, з огляду на наступне.

Приписами ч. 2 п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Державну експертизу умов праці.

Згідно приписів ст.ст. 22, 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина (в даному випадку - на пенсійне забезпечення для осіб окремої категорії) не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституції України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту і обсягу існуючих прав і свобод людини і громадянина.

Таким чином, відповідальність за правильність, своєчасність і якість проведення атестації повністю покладається на керівника підприємства, невиконання яким своїх обов'язків не може бути підставою для позбавлення Позивача конституційного права на пенсійне забезпечення.

Отже, колегія суддів вважає, що Позивачем подано всі необхідні документи, якими підтверджується його право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена у рішенні Вищого адміністративного суду України від 03.12.2013 року у справі № К/800/10707/13.

Посилання Управління на те, що в трудовій книжці ОСОБА_2 відсутня інформація про Список, до якого відноситься дана посада, та інформація щодо повноти робочого дня, колегія суддів оцінює критично, оскільки пункт 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 передбачає виключно обов'язок зазначати посаду працівника у відповідності з найменуванням посади в Списку, не зазначаючи при цьому номер такого списку, а також повноту робочого дня.

Приписами ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім окремих випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, Позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 26.11.2014 року та подав усі необхідні документи, а тому пенсія згідно Списку № 2 повинна бути призначена з 26.11.2014 року.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про наявність підстав для призначення Позивачу пільгової пенсії допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Чигиринському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі Черкаської області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_2 у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі Черкаської області призначити ОСОБА_2 пенсію відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26.11.2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.