Справа № 750/2456/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/2456/14 Головуючий у 1-й інстанції: Карапута Л.В. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої-судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2014 року відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання постанови суду шляхом стягнення з боржника нарахованих на виконання судового рішення грошових коштів в сумі 715,23 грн., оскільки судове рішення зобов'язального характеру тривалий час не виконується, чим порушуються конституційні права стягувача.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.01.2015 року подання про зміну способу та порядку виконання судового рішення було задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 15.09.2011 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова задоволено частково, постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.11.2009 року скасовано в частині задоволення судом позовних вимог ОСОБА_2 про визнання дій органу пенсійного фонду неправомірними та зобов'язання провести нарахування та виплату позивачу щомісячної соціальної державної допомоги за 2009 рік з ухваленням в цій частині постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 Визнано протиправними дії відповідача, та зобов'язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її розміру на 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.01.2009 року по 12.11.2009 року включно за відрахуванням виплачених сум.

Посилаючись на відсутність у відповідача коштів для виплати вищевказаної надбавки, та вважаючи, що під час виконання зазначеного рішення виникли обставини, які передбачають встановлення, зміну способу і порядку виконання рішення, Деснянський відділ ДВС Чернігівського МУЮ у відповідності до ч.1 ст.263 КАС України, звернувся з поданням до суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення невірно застосував норми матеріального та процесуального права, що мають значення для вирішення справи, та дійшов невірного висновку, з яким суд апеляційної інстанції не погоджується.

Частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання рішення суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. А отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що захист порушеного права у судовому рішенні і спосіб виконання судового рішення не є тотожними поняттями.

Аналіз оскаржуваного рішення суду першої інстанції свідчить про те, що суд першої інстанції, змінюючи спосіб виконання постанови суду, фактично змінив її суть, що, у відповідності до статей 198, 223 КАС України, належить до повноважень суду апеляційної або касаційної інстанції.

Вирішення ж питання про стягнення коштів як заборгованості невиплаченої пенсії, яка нарахована у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів.

Судом апеляційної інстанції при винесенні даного рішення враховується також Інформаційний лист Вищого адміністративного суду України №173/11/14-14 від 11.02.2014 року.

За таких підстав, рішення суду першої інстанції про задоволення заяви є помилковим, винесеним з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що мають значення для вирішення справи, з яким суд апеляційної інстанції не погоджується.

Доводи апеляційної скарги стосовно невідповідності ухвали від 05.01.2015 року положенням закону знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, та є підставою для її скасування.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 КАС України, апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення - відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199, 202, 212, 254, 263 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.01.2015 року - скасувати, та прийняти нову ухвалу, якою в задоволенні подання Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про зміну способу і порядку виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.