Справа № 542/99/15-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 р.Справа № 542/99/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області на постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.02.2015р. по справі № 542/99/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області

про визнання дій протиправними та перерахунок розміру пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі, в якому просив визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області в перерахунку йому пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новосанжаоському районі Полтавської області провести перерахунок з 01.01.2014 року його щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено причинний зв'язок з катастрофою на ЧАЕС в розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком на час виплат, відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " від 28 лютого 1991 року № 796-12.відповідні виплати провести з врахуванням виплаченого. зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області провести перерахунок з 01.01.2014 року його щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком на час виплат, відповідно до вимог ст. ст. 50, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " від 28 лютого 1991 року № 796-12, відповідні виплати провести з врахуванням виплаченого.

Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.02.2015 року у справі № 542/99/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову Управлiння Пенсiйного фонду України в Новосанжарському районi Полтавської областi в перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_1 по iнвалiдностi відповідно до вимог ст. ст., 50, 54, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист осiб, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Управлiння Пенсiйного фонду України в Новосанжарському районi Полтавсъкої областi провести перерахунок ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по 31.07.2014 року, його щомiсячної державної пенсії по iнвалiдностi, як iнвалiду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено причинний зв'язок з катастрофою на ЧАЕС в розмiрi 8 (восьми) мiнiмальних пенсiй за віком на час виплат, вiдповiдно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист осiб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " від 28 лютого 1991 року № 796-12, вiдповiднi виплати провести з врахуванням виплачених сум.

Зобов'язано Управлiння Пенсiйного фонду України в Новосанжарському районi Полтавської областi провести перерахунок ОСОБА_1, за період з 01.01.2014 року по 31.07.2014 року його щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподiяну здоров'ю, як iнвалiду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, у розмiрi 75 відсотків мінімальної пенсії за віком на час виплат, вiдповiдно до вимог ст. ст. 50, 67 Закону України "Про статус та соцiальний захист осiб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-12.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій, зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, а саме: Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційні скарги у справах оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 23.10.2003 року позивач віднесений до постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Йому встановлена 2 група інвалідності безстроково, пов'язана з ліквідацією аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК.

13 січня 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату йому державної пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії ІІ групи інвалідності у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальних пенсій за віком, починаючи з 01 січня 2014 року.

Листом від 26.01.2015 року № 353/03 Управлінням Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області в задоволенні його заяви було відмовлено з посиланням на те, що при встановлені розмірів пенсії інвалідам-чорнобильцям органи пенсійного фонду керуються постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», що вказана постанова є чинною і на даний час та обов'язковою для виконання органами Пенсійного фонду України.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до першої категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам ІІІ групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

14.06.2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19.06.2011 року Пунктом 7 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визнано такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2. 1, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011 та 2012, 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог, постановами Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.11 року та № 1210 від 23.11.11 року були визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, у період з 23.07.2011 року по 31.12.2013 року розмір основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначався відповідно до вказаних постанов КМУ.

В свою чергу, Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не було передбачено обмежень щодо застосування ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому з 01.01.2014 року діяли положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами ІІІ групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, колегія суддів погоджується с висновком суду першої інстанції, що позивач у період з 01.01.2014 року мав право на отримання основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 29.01.2015 року із вимогами щодо захисту його порушених прав, що мали місце з 01.01.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 29.07.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Приймаючи рішення про поновлення позивачу строку на звернення до суду з позовом суд першої інстанції не навів підстав для його поновлення.

З матеріалів справи таких підстав не вбачається. Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Виходячи із зазначених обставин справи, колегія суддів вважає, що судом при ухваленні рішення було порушено приписи ст.ст. 99, 100 КАС України, що призвело до частково необґрунтованого задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 197 п. 4 ст. 198, 200, 203, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управлiння Пенсiйного фонду України в Новосанжарському районi Полтавської областi - задовольнити частково.

Постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.02.2015 року у справі № 542/99/15-а скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі про зобов'язання перерахунок та виплату основної державної та додаткової пенсії з 01.01.2014 року по 28.07.2014 року.

Прийняти ухвалу, якою відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку для звернення до суду з позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі про визнання дій протиправними та перерахунок розміру пенсії з 01.01.2014 року по 28.07.2014 року - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.02.2015 року у справі № 542/99/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Кононенко З.О.