Справа № 203/630/15-а
Суддя: Маймур Ф. Ф.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/630/15-а
Провадження № 2-а/0203/39/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2015 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі - Авраменко А.М.,

за участю: представника позивача - Романенко І.М.,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України до головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Нежумиря А.О., третя особа - ОСОБА_4, про визнання незаконною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив суд визнати незаконною та скасувати постанову відповідача від 22 грудня 2015 року за ВП №42899915, якою повернуто позивачу виконавчий документ - постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2012 року по справі про порушення митних правил №0418/886/2012. В обґрунтування свого позову позивач послався на не вчинення відповідачем в повному обсязі всіх можливих дій щодо виконання вказаного виконавчого документу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з викладених вище підстав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за своєї відсутності із врахуванням поданих до суду заперечень. В таких запереченнях відповідач послався на законність оскаржуваної постанови через вчинення державним виконавцем в повному обсязі всіх виконавчих дій та заходів, направлених на повне та своєчасне виконання вимог виконавчого документу, в тому числі направлення запитів задля встановлення належного боржнику нерухомого та рухомого майна, коштів на рахунках, джерел доходів тощо, які виявили відсутність у боржника будь-якого майна та коштів. (а.с.22, 23-25, 28, 30-32, 66, 69)

Представник третьої особи проти задоволення позову також заперечувала, підтримавши позицію відповідача.

Вислухавши учасників розгляду справи та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 23 лютого 2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за наслідками розгляду справи про порушення митних правил №0418/886/2012 (провадження 3/0418/347/2012) винесено постанову, якою ОСОБА_4 визнано винним в порушенні митних правил за ст.352 МК України (в редакції 2002 року) із накладенням адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил (вентилятори, фарби силікон, клей, комп'ютерні запчастини) вагою 21164 кг і вартістю 2952349,6 гривень (а.с.3).

09 квітня 2014 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського ДМУЮ Нежумиря А.О. за вказаною вище постановою суду відкрито виконавче провадження ВП №42899915 (а.с.39).

18 квітня 2014 року старшим державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського ДМУЮ Нежумиря А.О. своєю постановою накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_4 за виконавчим провадження ВП №42899915 (а.с.44).

В квітні та в червні 2014 року відповідачем направлено низку запитів для з'ясування наявності у вказаного вище боржника нерухомого, рухомого майна, коштів на банківських рахунках, отримання боржником пенсії, працевлаштування за трудовими та/або цивільно-правовими договорами, з'ясування останнього місця роботи. За наслідками таких запитів державному виконавцеві повідомлено про відсутність відомостей стосовно боржника щодо запитуваної інформації. (а.с.40-43, 45, 46, 50)

18 серпня та 30 вересня 2014 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця проживання боржника, вказаною у виконавчому документі, однак останнього вдома не виявилось (а.с.48, 49).

25 вересня 2014 року відповідачем винесено постанову про привід боржника ОСОБА_4 до органу ДВС. В матеріалах справи документи, які б свідчили про наслідками виконання або підтверджували б направлення звернення такої постанови до виконання, відсутні. (а.с.47)

25 листопада 2014 року відповідачем складено подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4, із яким державний виконавцем звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Судом у задоволенні такого подання відмовлено (а.с.53, 54).

04 грудня 2014 року відповідачем складено та подано до Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України Дніпропетровської області подання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст.382 КК України (невиконання рішення суду). (а.с.52)

22 грудня 2014 року відповідачем винесено спірну постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за ВП №42899915. Дану постанову відповідач, посилаючись на ст.47 ч.1 п.2, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», мотивував тим, що в ході примусового виконання постанови суду за боржником не виявлено майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчим документом (а.с.4, 5, 51).

Питання щодо виконання постанов суду про накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил врегульовані нормами Закону України «Про виконавче провадження», КУпАП, МК України.

Так, за змістом ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2, 284, 298 КУпАП, ст.ст.487, 527 МК України, ст.124 Конституції України постанови судів (суддів) у справах про адміністративні правопорушенні (про порушення митних правил), винесені за наслідками розгляду таких справ, одночасно є судовими рішеннями та виконавчими документами. Постанова суду є обов'язковою для виконання, в тому числі для державних органів, їх посадових/службових осіб.

За змістом ст.ст.5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

Згідно ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка може бути оскаржена.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, приймаючи до уваги, що державним виконавцем в порушення вимог ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» не вжито усіх можливих заходів щодо виконання виконавчого документу (постанови суду у справі про порушення митних правил від 23 лютого 2012 року), зокрема не встановлено належним чином місця проживання боржника (наявні підтвердження безрезультатного виходу державного виконавця лише двічі за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі, та винесення постанови про привід - без перевірки достовірності адреси проживання/реєстрації боржника), та не з'ясовано всіх можливих джерел доходу боржника та майна, яке може перебувати за місцем його проживання, для звернення на них стягнення, а твердження сторони відповідача і третьої особи про протилежне, зокрема про відсутність у боржника будь-якого майна та коштів, роботи, пенсії тощо за переконанням суду є недостатньо підтвердженими і сумнівними, а відтак не можуть бути прийняті судом до уваги, зокрема тому, що фактичне існування боржника-фізичної особи без будь-яких джерел доходу і при цьому самостійне наймання боржником на платній договірній основі адвоката для представництва своїх інтересів у суді (а.с.60) є неможливим, тому суд приходить до висновку про передчасність винесення оскаржуваної постанови державного виконавця та необхідність її скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.5, 11, 17, 47 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2, 284, 298 КУпАП, ст.ст.487, 527 МК України, ст.ст.11, 69-71, 79, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову серії ВП №42899915 від 22.12.2014 року, винесену головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Нежумиря А.О., про повернення виконавчого документу стягувачеві - визнати незаконною та скасувати.

Постанову суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі, якщо судом оголошено вступну та резолютивну частини, а також, у разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ф.Ф. Маймур