Справа № 2а-16/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Справа № 65186/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Довгополова О.М.,
суддів Пліша М.А., Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Угніча І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 25 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за речове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , яким просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за неотримане речове майно, вартість якого станом на 11.03.2000 року становила 2421,92 грн., а за період з 11.03.2000 року по 07.04.2005 року грошова компенсація становила 2488,50 грн.
Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 25 травня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача в користь ОСОБА_1 2488,50 грн. грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі. Постанова мотивована тим, що позивача звільнено в запас із військової служби відповідно до п.85 пп «в» (за станом здоров`я) «Положення про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України», 07.04.2005 року виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Жовківського РВК Львівської області. З довідки №3 від 12.04.2005 року на одержання компенсації замість речового майна, що підлягає видачі старшому солдату ОСОБА_1 вбачається, що на підставі наказу командира військової частини 63 В зв. від 07.04.2005 року № 65 після 11.03.2000 року їй належить до видачі речове майно на суму 2488,50 грн., тому вказану недоплату слід стягнути з відповідача.
Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в позові відмовити повністю. На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що Законом України Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів, який набрав чинності з 11 березня 2000 року, було зупинено дію ч. 2 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна. З цього часу припинилось правове регулювання правовідносин щодо забезпечення військовослужбовців речовим майном або отримання замість нього грошової компенсації, тому в позивача не було правових підстав для отримання такої компенсації. Водночас витрати на видачу грошової компенсації замість речового майна Законами України «Про Державний бюджет на 2001-2007 роки» не виділялись. При цьому апелянт вказує, що довідка, видана військовою частиною містить в собі інформацію про види, вартість та терміни видачі речового майна та не є визнанням боргу військової частини НОМЕР_1 перед позивачем та зазначає, що позивач проходила військову службу в 63 вузлі зв`язку та перебувала на всіх видах забезпечення, включаючи фінансове, в даній частині. Військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 не проходила.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Позивач проходила військову службу в Збройних Силах України та наказом начальника 63 вузла зв`язку (по стройовій частині) від 07.04.2005 року № 65 старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , механіка відділення передаючих радіопристроїв радіоцентру, звільнено з військової служби у запас відповідно до п.85 пп. «в» (за станом здоров`я) «Положення про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України», 07 квітня 2005 року виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Жовківського РВК Львіської області.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 № 208 від 18.05.2005 року старший солдат ОСОБА_1 дійсно знаходилась на речовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 .
Як вбачається з витягу з наказу начальника 63 вузла зв`язку (по стройовій частині) №1 від 02.01.2001 року старшого солдата за контрактом ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ), відряджено для подальшого проходження служби у розпорядження начальника 63 вузла зв`язку згідно розпорядження ОМСУ зах ОК від 28.12.2000 р. № 15/4/3201, з 02 січня 2001 року зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка взводу зв`язку відділення передавальних радіопристроїв (захищене), ВОС-424256 та допущено на стажировку на допуск до чергування на БП-700.
Довідкою № 3 від 12.04.2005 року на одержання компенсації замість речового майна, що підлягає видачі старшому солдату ОСОБА_1 , підтверджено борг, який належить до видачі грішми за предмети належні до 11.03.2000 року на суму 2421,92 грн., до видачі речовим майном після 11.03.2000 року на суму 2488,5 грн.
Відповідно до вимог частини другої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в редакції, яка діяла до 11 березня 2000 року, військовослужбовці мали право одержувати за рахунок держави, окрім грошового забезпечення, речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1444 було затверджено Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, яким передбачено умови та порядок отримання речового майна, яке вони не отримали під час звільнення, або грошової компенсації за нього.
Однак статтею 2 Закону України Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів від 17 лютого 2000 року, який набрав чинності 11.03.2000 року, було призупинено дію частини другої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині одержання військовослужбовцями речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість них.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції при розгляді справи по суті позовних вимог вирішено не всі заявлені позовні вимоги з огляду на наступне.
Позивач не отримала речове майно і на час звільнення позивача з військової служби їй не була виплачена грошова компенсація за таке майно, тому компенсацію в сумі 2421,92 грн. за неотримане речове майно, належне ОСОБА_1 , за період до 11.03.2000 року слід стягнути з відповідача.
Відсутність бюджетного фінансування, на яку вказує відповідач, не може бути підставою невиконання відповідним суб`єктом владних повноважень покладених на нього обов`язків. В свою чергу реалізація особою права на отримання передбачених законодавством виплат не може бути поставлена у залежність від наявності відповідних бюджетних асигнувань.
Колегія суддів також не приймає до уваги твердження апелянта про те, що позивач проходила військову службу не у ВЧ НОМЕР_1 , а в 63 вузлі зв`язку та перебувала на всіх видах забезпечення, включаючи фінансове, у даній частині, оскільки вказане спростовується матеріалами справи, а саме витягом з наказу, з якого вбачається, що позивач зарахована до списків особового складу 63 вузла зв`язку лише з 02 січня 2001 року та згідно довідки військової частини НОМЕР_1 № 208 від 18.05.2005 року знаходилась на речовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 .
Разом з тим, невиплачуючи позивачу зазначену компенсацію за неотримане речове майно, належне ОСОБА_1 , у період з 11.03.2000 року по 07.04.2005 року, Військова частина НОМЕР_1 діяла відповідно до Закону України Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також суд не з`ясував всіх обставин, що мають значення для справи.
Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 25 травня 2011 року у справі № 2а-16/11 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 2421 грн. 92 коп. (дві тисячі чотириста двадцять одну гривню дев`яносто дві копійки) компенсації замість речового майна, що підлягає видачі.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді М.А. Пліш

В.В. Святецький

Повний текст постанови виготовлений 16.03.2015 року.