Справа № 199/8268/13-а (6а/199/36/14)
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року м. Київ К/800/63421/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року,-

у с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді.

В обґрунтування заяви зазначала, що вона є спадкоємцем померлого позивача першої черги, а тому має право на виплату належного йому щомісячного довічного грошового утримання судді.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2014 року заяву задоволено та замінено сторону виконавчого провадження з ОСОБА_4 на ОСОБА_5.

Оскаржуваною ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та відмовлено у задоволенні заяви.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення апеляційним судам норм процесуального права, просить ухвалене ним рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Судами встановлено, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська задоволено адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді.

Вказаною постановою зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 1 січня 2013 року з урахуванням вже виплачених сум.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, а 13 лютого 2014 року його донька - ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою, у якій просила замінити сторону виконавчого провадження, посилаючись на те, що вона є його правонаступником - спадкоємцем першої черги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви апеляційний суд на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а право на отримання спірних виплат є невід'ємним правом позивача і не може бути передано іншим особам або входити до складу спадщини.

Так, згідно з приписами частини 1 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Предметом спору у цій справі є щомісячне довічне грошове утримання судді.

За змістом частини 5 статті 138 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 8 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

У відповідності до частини 1 статті 52 Закону № 1058-ІV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

За правилами статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1219 Цивільного кодексу України, також встановлено, що до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми пенсійних або інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилася недоотриманими у зв'язку з його смертю.

В даному випадку, суми щомісячного довічного грошового утримання судді спадкодавцю за життя не належали та не були йому нараховані органом Пенсійного фонду, а тому не є сумою пенсії або іншою соціальною виплатою у розумінні статті 1227 Цивільного кодексу України, які можуть входити до складу спадщини.

За таких обставин, висновок суду про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження відповідає нормам процесуального права, оскільки дані правовідносини не допускають правонаступництва, а спірні кошти є правом, що нерозривно пов'язане з особою спадкодавця і не можуть входити до складу спадщини.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої 224 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало