Справа № 2а-4549/10/2170
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

09 лютого 2015 року м. Київ В/800/5201/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Юрченко В.П. - головуючого,

Вербицької О.В., Кошіля В.В., Моторного О.А, Федорова М.О.,

розглянувши заяву суб'єкта підприємницької діяльної - фізичної особи ОСОБА_6

про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 30 липня 2014 року у справі № 2а-4549/10/2170

за позовом суб'єкта підприємницької діяльної - фізичної особи ОСОБА_6

до державної податкової інспекції у м. Херсоні

про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Суб'єкт підприємницької діяльної - фізична особа ОСОБА_6 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 30 липня 2014 року у справі № 2а-4549/10/2170, якою касаційну скаргу державної податкової інспекції в м. Херсоні задоволено частково:

- скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року;

- в частині позовних вимог щодо визнання недійсними рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30 квітня 2010 року № та від 28 жовтня 2010 № та податкових повідомлень-рішень від 30 квітня 2010 року № /0, від 02 серпня 2010 року № /2 та від 28 жовтня 2010 року № /3 справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті позовних вимог відмовлено.

Згідно статті 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом статей 239-2 та 240 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 грудня 2014 року вказану заяву залишено без руху з наданням строку для усунення встановлених недоліків.

Заявник, на виконання вимог даної ухвали, усунув зазначені недоліки заяви про перегляд судового рішення.

Згідно частини третьої статті 239-2 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заявник усунув недоліки заяви в установлений строк, вона вважається поданою у день первинного її подання до Вищого адміністративного суду України.

Заявник звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення.

Суддя-доповідач, розглянувши дане клопотання дійшов висновку, що наведені обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на подання вказаної заяви.

У заяві про перегляд судового рішення заявник посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме: Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» № 727/98 та Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

Як приклад неоднакового застосування одних і тих самих правових норм, заявник вказує на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 21 березня 2013 року (Вх. № К/9991/374/11).

Розглянувши заяву про перегляд постанови суду касаційної інстанції та додані до неї матеріали, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України, враховуючи таке.

Згідно із статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом; 3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

У судовому рішенні, на яке посилається заявник, відсутнє різне правозастосування в подібних правовідносинах, яке відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України може бути підставою для перегляду судових рішень в адміністративній справі Верховним Судом України.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №2 "Про судову практику застосування статей 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України").

При вирішенні питання допуску справи до провадження Верховного Суду України враховується сукупність всіх наявних складових ознак неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Колегія суддів не розцінює як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 21 березня 2013 року (Вх. № К/9991/374/11), оскільки зазначене судове рішення не підтверджує доводів заявника щодо неоднакового застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, а свідчить про різні обставини справ, за наслідками оцінки яких суд дійшов різних правових висновків.

Крім того, слід зазначити, що оскаржуваною постановою в частині позовних вимог справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з огляду на наявність факту неповноти встановлення обставин справи.

Зважаючи на те, що направлення справи або частини позовних вимог на новий розгляд не призвело до розв'язання заявленого сторонами спору по суті, вказане рішення в цій частині, не містить висновків щодо правомірності застосування норм матеріального права.

Оскільки чинне законодавство підставою для подання заяви про перегляд судових рішень та допуску адміністративної справи для перегляду Верховним Судом України визначає різне застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права в подібних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку про відмову в допуску даної справи до провадження.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в допуску до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 30 липня 2014 року за заявою суб'єкта підприємницької діяльної - фізичної особи ОСОБА_6 у справі № 2а-4549/10/2170 за позовом суб'єкта підприємницької діяльної - фізичної особи ОСОБА_6 до державної податкової інспекції у м. Херсоні про скасування рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В.П. Юрченко

Судді: О.В. Вербицька

В.В. Кошіль

О.А. Моторний

М.О. Федоров