Справа № 278/4321/13а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зубчук І.В.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"18" березня 2015 р. Справа № 278/4321/13а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Волянській О.В. ,

за участю позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Балан О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від "17" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області, Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом до Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області, Управління Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області, та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив визнати неправомірними бездіяльність відповідачів щодо нездійснення реєстрації державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ-08-05 №000860; зобов'язати відповідачів здійснити таку реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та встановити адресу земельної ділянки площею 0,15 га в с. Сонячне, зобов"язати відповідачів подати звіт про виконання судового рішення.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати постанову суду першої інстанції та постановити рішення про задоволення позову. В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно зазначено, що державний акт виготовлено без технічної документації, що жодним чином не відповідає дійсності, оскільки вся технічна документація виготовлялась. Помилковим вважає і посилання суду на те, що повноваження по здійсненню реєстрації державних актів були передані Державній реєстраційній службі України. Зазначає, що вказана обставина не є підставою для відмови в задоволенні позову, а суд має право допустити заміну первинного відповідача належним відповідачем. Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що рішенням Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 15.10.1998 №48 ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка площею 0.15 га в с. Сонячне, Житомирського району, Житомирської області під забудову без зазначення конкретної адреси розміщення. Позивача було зобов'язано отримати будівельний паспорт під забудову та не проводити будівельні роботи до одержання такого паспорта (а.с. 22).

На підставі вказаного рішення виконкому Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області 24.02.2000 ОСОБА_3 виданий Державний акт про право власності на вищезазначену земельну ділянку серії ЖТ-08-05 № 000860 (також без зазначення конкретної адреси розміщення ділянки. В акті зазначено, що останній зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю за №1133 (а.с.5-а).

В ході розгляду адміністративної справи №2-а-221/12 позивач дізнався, що державний акт про право власності на вищезазначену земельну ділянку не був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю.

Вважаючи такі дії відповідачів неправомірними, звернувся до суду з позовом про поновлення порушеного права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, прийшов до висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України (№561-ХІІ від 18 грудня 1990 року, в редакції від 17.03.1999, чинній на час отримання державного акту) до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить зокрема:

- передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу;

- реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі;

- ведення земельно-кадастрової документації;

- погодження проектів землеустрою;

Статтями 22, 23 зазначеного вище Кодексу передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно із п. 3.3, 3.4, 3.8, 41, 4.2 Інструкції "Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі" затвердженої Наказом Держкомзему від 04.05.1999 №43, в редакції від 04.05.1999, чинній на час видачі державного акту) державна реєстрація державних актів, що посвідчують право приватної власності на землю або право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) здійснюється районною, міською, селищною, сільською радою; договорів оренди - виконавчим органом міської, селищної, сільської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями; державних актів право власності на землю - місцевими державними органами земельних ресурсів.

Забезпечення державної реєстрації державних актів, що посвідчують право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди покладається на державні органи земельних ресурсів: - районні відділи земельних ресурсів; - управління (відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування; - Київське та Севастопольське міські управління земельних ресурсів.

Книги реєстрації державних актів і договорів ведуться відповідними державними органами земельних ресурсів України окремо по кожному селу, селищу, місту. Ці книги прошнуровуються, засвідчуються підписами сільського, селищного, міського голови та начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів і скріплюються гербовою печаткою.

Власники земельних ділянок, землекористувачі та орендарі зберігають видані їм державні акти і договори як документи періодичного використання.

Другий примірник державного акта або договору, а також книги їх реєстрації зберігаються у вогнетривких шафах у приміщеннях державних органів земельних ресурсів.

п. 1.15. - 1.19 зазначеної вище Інструкції передбачає розробку технічної документації зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею, яку здійснюють державні та інші землевпорядні організації на підставі технічного завдання, яке видається районним (міським) відділом (управлінням) земельних ресурсів Держкомзему України.

Технічна документація зі складання державних актів на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею зберігається в районних (міських) відділах (управліннях) земельних ресурсів Держкомзему України.

З Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЖТ-08-05 № 000860 виданого ОСОБА_3 24 лютого 2000 року видно, що акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №1133.

Разом із тим встановлено, що технічна документація на складання оскаржуваного державного акту позивачем у встановленому порядку не виготовлялася.

Згідно листів управління Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області №4355 від 25.12.2014 та №9-603-0.5-254/2-15 від 27.01.2015 встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_3, серії ЖТ-08-05 № 000860 відсутня.

Відповідно до наявної в управлінні Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області Книги записів державних актів на право приватної власності на землю на території Кам"янської сільської ради Житомирського району, запис 1133, згідно з яким зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серії ЖТ-08-05 № 000860 відсутній. Крім того, відсутній вказаний державний акт і відповідно до наявного переліку других примірників державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди по м.Житомиру та Житомирському району. Зазначені обставини викладені в листі Управління Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області№4089 від 10.12.2014.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем порушено процедуру виготовлення технічної документації.

Порушення процедури видачі позивачу Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЖТ-08-05 № 000860, призвело до визнання такого акту судовими рішеннями нелегітимним.

Крім того, на час звернення позивача до суду змінено порядок реєстрації державного акту та виготовлення технічної документації на земельну ділянку, які визначені Земельним кодексом України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011, № 3613-VI (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Статтею 24 зазначеного Закону визначено порядок здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

Так, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється зокрема за заявою:

особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-IV (в редакції від 09.06.2013, яка діяла на час звернення позивача з вказаним позовом) державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ст. 6 зазначеного Закону систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Статтею 5 зазначеного Закону визначено об'єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав.

Так у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ст. 4 даного Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов:

якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Судом встановлено, що реєстрація права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 зареєстрована належним чином не була. Виданий позивачу державний акт про право власності на земельну ділянку в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зареєстрований не був.

За таких обставин відповідачі на даний час позбавлені повноважень щодо проведення реєстрації державного акту виданого на ім"я ОСОБА_3 згідно чинного законодавства та в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності заявлених позивачем позовних вимог про визнання неправомірними бездіяльності відповідачів щодо нездійснення реєстрації державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ-08-05 №000860 та зобов"язання вчинити дії по реєстрації права власності.

Відтак є безпідставними позовні вимоги про встановлення адреси земельної ділянки.

Крім того встановлено, що ОСОБА_3 вже звертався до суду із вимогами зокрема про зобов'язання Кам'янської сільської ради вчинити заходи щодо встановлення адреси земельної ділянки площею 0,15 га, розташованої в с. Сонячне і зазначивши справжню адресу вул. Чкалова, 93.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 17 травня 2013 року у справі №2-а-221/12, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2013 року в задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог ОСОБА_3

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про відмову в задоволенні позову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від "17" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "20" березня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10005

3- відповідачу/відповідачам: Управління Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області вул.М.Бердичівська,17-в,м.Житомир,10014

4- Кам'янська сільська рада Житомирського району Житомирської області вул.Соснова,1,с.Кам'янка,Житомирський район, Житомирська область,12410

- ,