Справа № 2-а-3129/11
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

судді - Бедьо В.І.

при секретарі Холмогоровій Л.В.

за участю представника стягувача ОСОБА_1

представника боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про зміну способу виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі № 2-5516/11.

Вимоги заяви мотивовані тим, що на виконанні у відділі ПВР перебуває виконавче провадження № 39776154 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2- 5516/11, виданого Ужгородським міськрайонним судом 04.09.2013 року про зобовязання ПФУ в Ужгородському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_3, як дитині війни, підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 15.12.2010 р. по 01.06.2012 рік з урахуванням проведених виплат.

Відповідно 13.09.2013 року на підставі вищевказаного виконавчого документу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Управлінням пенсійного фонду України в Ужгородському районі було здійснено підвищення до пенсії в розмірі 30% мінім. пенсії за віком з 15.12.2010 по 01.06.2012 роки, однак нарахована сума в розмірі 1091.47 грн. боржником виплачена не була у звязку з відсутністю бюджетного фінансування на ці видатки.

На підставі наведеного заявник просить суд змінити спосіб виконання даного судового рішення із зобовязання на стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі на користь ОСОБА_3 як дитині війни, підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії в розмірі 1091 грн. 47 коп.

Представник заявника в судове засідання не зявився, хоч повідомлявся про дату та час судового засідання.

У судовому засіданні представник стягувача - ОСОБА_1 вимоги подання підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник боржника - Управління пенсійного фонду України в Ужгородському районі - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення подання, з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Суд , заслухавши учасників судового процесу, вивчивши подання та матеріали справи, оцінивши всі зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Ужгородським міськрайонним судом було прийнято рішення у справі № 2-5516/11 , а саме: зобовязати ПФУ в Ужгородському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_3, як дитині війни, підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 15.12.2010 р. по 01.06.2012 рік з урахуванням проведених виплат.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження № 39776154 по виконанню зазначеного рішення суду.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення суду Управлінням Пенсійного фонду України в Ужгородському районі було здійснено підвищення до пенсії в розмірі 30% мінім. пенсії за віком з 15.12.2010 по 01.06.2012 роки, однак нарахована сума в розмірі 1091.47 грн. боржником виплачена не була у звязку з відсутністю бюджетного фінансування на ці видатки.

У звязку з цим заявник звернувся до суду про зміну способу виконання рішення.

Ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» також передбачає за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення, можливість звернення до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

З матаріалів справи слідує, що постановою у справі 2а-3129/11 зобов'язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами і обрані судом як вид захисту порушених прав позивача, які відповідно суд задовольнив.

За таких обставин заявник просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Відтак заявник не звернув увагу та не врахував відмінності між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення , як одного з його заходів, чим фактично просить змінити постанову суду по суті, що в свою чергу не входить до процесуальних повноважень даного суду.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

На підставі викладеного , керуючись ст.263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про зміну способу виконання рішення суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги на неї до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд(стороною, яка не була присутньою на оголошенні - протягом пяти днів з дня отримання її копії.)

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4