Справа № 803/2395/13а
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Справа № 876/355/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Старунського Д.М., Рибачука А.І.

при секретарі судового засідання - Ратушній М.І.

за участі представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської обласної спілки споживчих товариств на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2013 року по справі за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств до Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

18 листопада 2013 року Волинська обласна спілка споживчих товариств звернулась в суд з позовом до Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, третя особа ОСОБА_3 в якому просила визнати нечинним та скасувати рішення реєстратора Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 24 листопада 2004 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на гараж за адресою: АДРЕСА_1 за реєстраційним номером 8625956, номер запису:1065 в книзі 7 та зобов'язати Реєстраційну службу Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області внести запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на гараж за адресою: АДРЕСА_1 за реєстраційним номером 8625956, номер запису:1065 в книзі 7.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2013 року в задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Волинська обласна спілка споживчих товариств подала апеляційну скаргу на неї, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задоволити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт по справі зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права.

Також, апелянт по справі зазначив, що судом першої інстанції відмовлено в задоволені позову, у зв'язку із тим, що свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на приміщення гаража не скасовано. Однак, з таким висновком суду апелянт не погоджується і вважає, що він не відповідає вимогам законодавства, оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно не містить ніякої вимоги, що була б адресована позивачеві, і не створює для останнього жодного обов'язку; свідоцтво про право власності на приміщення видається на виконання рішення органу державної влади і окремо від нього не може бути предметом спору.

Заслухавши суддю доповідача, проаналізувавши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що Волинська обласна спілка споживчих товариств відповідно до свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна від 21 серпня 2004 року є власником підсобного приміщення №1 (літ. Д-1) площею 49,7кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Дане приміщення складається з приміщення №1 площею 25кв.м., та приміщення №2 площею 24,7кв.м. В підтвердження цього, в матеріалах справи наявні копії свідоцтва про право власності та технічного паспорта виготовленого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації.

22 листопада 2004 року ОСОБА_3, на підставі рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 18 листопада 2004 року за №497, було видано свідоцтво про право власності на гараж площею 51,6кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Господарського суду Волинської області від 04 квітня 2013 року, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14 серпня 2013 року визнано недійсним рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради №497 від 18 листопада 2004 року «Про оформлення права власності на гараж ОСОБА_3».

При зверненні позивача до Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції для скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_3, листом №02.1.24/478 від 13 червня 2013 року їм було відмовлено з роз'ясненням, що вони повинні звернутись в суд з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування його. Також вказано, що рішення Господарського суду Волинської області від 04 квітня 2013 року про визнання недійсним рішення виконкому Ковельської міської ради №497 від 18 листопада 2004 року не є підставою для скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_3

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно із ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141, передбачено, що Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку відмовляючи в задоволені адміністративного позову, так як Реєстраційна служба Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області не вправі була вносити запис про скасування державної реєстрації права власності до моменту скасування, на підставі рішення суду, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В свою чергу визнати нечинним та скасувати рішення реєстратора про державну реєстрацію права власності, можна було б за умови скасування документа на підставі якого така реєстрація проводилась. В даному випадку це свідоцтво про право власності і воно в законному порядку не було скасовано.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.160, ст.ст. 195, ст. 196, ч.1 п.1 ст. 199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Волинської обласної спілки споживчих товариств - залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2013 року по справі №803/2395/13-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя Д.М. Старунський

Суддя А.І. Рибачук

Повний текст ухвали виготовлено 10 березня 2015 року.