Справа № 810/4967/14
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року 810/4967/14

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Києво - Святошинському районі Київської області до Відкритого акціонерного товариства «Іскра» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Іскра» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій в розмірі 4 590,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з даними особового рахунку страхувальника у відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які працювали на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 за червень 2014 року. Посилаючись на ч. 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, позивач просить суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Оскільки, територіальні органи Пенсійного фонду України в силу закону здійснюють функції з контролю за правильністю, повнотою нарахування і своєчасністю сплати страхувальниками внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також стягнення заборгованості за страховими внесками, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача сум вказаної заборгованості.

Ухвалою суду від 29.09.2014 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 810/2824/14 за позовом Управління Пенсійного фонду України у Києво - Святошинському районі Київської області до Відкритого акціонерного товариства «Іскра» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій у розмірі 212 205,04 грн., сума відшкодування яких є по одним і тим же громадянам, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Цією ж ухвалою судом призначено наступне судове засідання на 03.12.2014.

19.02.2015 судом було встановлено, що рішення у вказаній справі набрало законної сили 18.12.2014, про що свідчить відповідна відмітка канцелярії Київського окружного адміністративного суду.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. 16.02.2015 через канцелярію суду позивачем було подано клопотання про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість за червень 2014 року у розмірі 511,79 грн. за виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_4

Представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ВАТ «Іскра» є юридичною особою та зареєстроване платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, перебуває на обліку в УПФ України у Києво-Святошинському районі Київської області.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (надалі - Інструкція № 21-1).

Підприємства та організації вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій особам, які працювали або працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, або за вислугу років. Обов'язок щодо відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. 6 Інструкції № 21-1.

Підпунктом 2.1.1 п. 2 Інструкції № 21-1 встановлено коло платників, до яких віднесено роботодавців: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання.

Відповідно до п.п. 6.1 п. 6 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого ч. 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; для платників, зазначених у п.п 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції № 21-1, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: 20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році; 30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році; 40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році; 50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році; 60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році; 70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році; 80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році; 90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році; 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

З викладеного слідує, що у випадку коли громадянин має право на пенсію за віком як особа, що має статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії та на пенсію за віком на пільгових умовах, то така особа оформлює пенсію за віком на пільгових умовах строком на 1 (один) рік, після чого оформлює пенсію за віком як особа, яка має статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

У такому випадку фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, які призначені з додатковим зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відшкодовуються роботодавцями протягом періоду цього додаткового зниження (строком 1 (один) рік), і цей строк є максимальним, інші витрати виплачуються за рахунок інших джерел, ніж кошти Пенсійного фонду України та не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню підприємством.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" встановлено єдиний вік (60 років) як для чоловіків, так і для жінок (до досягнення жінками 60 років право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші), після досягнення якого і за наявності страхового стажу не менше 15 років можна претендувати на отримання пенсії по віком.

До набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 20 років. До набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 01.10.2011, який збільшував пенсійний вік, у відповідності до законодавства, чинного на момент виникнення правовідносин (ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 було передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років).

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Так, особи, яким призначена пенсія відповідно до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за квітень 2014 року, мали право на пільгову пенсію до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який збільшував пенсійний вік, у відповідності до законодавства, чинного на момент виникнення правовідносин, а саме: на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» чоловіки 60 років, жінки - 55.

Відповідно до вимог п.п. а, б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Згідно з п. б, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловікам - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 14 цього Закону для встановлення пільг і компенсацій чітко визначено основні категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед яких виділено учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (громадян, які безпосередньо брали участь у виконанні робіт з ліквідації аварії та її наслідків, залежно від строку та періоду роботи у зоні відчуження) та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (громадян, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи). Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначено ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, ч. 2 ст. 55 даного Закону передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років на зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 01.07.1986 (незалежно від часу проживання або роботи в цей період).

Потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які відпрацювали на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 (чоловіки - 12 років 6 місяців і більше, жінки - 10 років і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на 1 рік передбачений цією статтею.

Документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).

Зі змісту п. 2.2. Рішення Конституційного Суду України від 11.06.2014 у справі №1-2/2014 слідує, що в Україні правове регулювання відносин пенсійного забезпечення здійснюється на підставі Основного Закону України, відповідно до якого виключно Законами України визначаються форми і види пенсійного забезпечення (п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України).

Умови та порядок призначення, перерахунок і виплата пенсій встановлюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та іншими законами України.

Окремим видом трудової пенсії є пенсія за віком ( п. «а» ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Згідно ст. 26, п.п. 3, 72 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» умовами призначення пенсії за віком, у т.ч. із зменшенням пенсійного віку, є досягнення особою певного віку та наявність необхідного трудового стажу роботи.

Згідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Досягнувши передбаченого в законодавстві України пенсійного віку та маючи необхідний страховий стаж роботи, працівники отримують право на пенсію за віком. Реалізуючі це право, вони набувають статусу пенсіонера за віком.

Отже, до пенсіонерів за віком належать також особи, які вийшли на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто, у осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи і відпрацювали на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 десять і більше років, вік виходу на пенсію зменшується додатково на один рік, і такі особи мають право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із досягненням 49 років.

Зі змісту розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог на підставі яких позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по виплаті пенсії щодо громадянки ОСОБА_4 суд зазначає, що позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що дана особа отримала право на пільгову пенсію саме на підприємстві відповідача, крім того, до позовної заяви не додано розрахунку суми позову щодо неї, на відміну від інших осіб, та її особової справи.

Направлене позивачем 12.03.2015 на адресу суду засобами факсимільного зв'язку копії розпорядження від 21.01.2014 свідчить про перерахунок, а не про призначення ОСОБА_4 пільгової пенсії.

Статтею 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 11-14, 69-71, 72, 79, 86, 94, 122, 159-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядку, встановленому статтями 185-187 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Головенко О.Д.