Справа № 815/7230/14
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7230/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м. Одеса

12:01

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання - Філімоненка А.О.;

представника позивача - Лєсніченка О.В. (довіреність від 03.01.2015 року);

представника відповідача - Іщенко К.С. (довіреність від 05.01.2015 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради до Державної фінансової інспекції в Одеській області про скасування пунктів 2, 3 вимоги від 17.10.2014 року № 850-16/2210, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Одеській області в якому просив суд скасувати пунктів 2, 3 вимоги від 17.10.2014 року № 850-16/2210.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Ізмаїльська об'єднана державна фінансова інспекція провела ревізію міського бюджету фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради за період з 01.07.2011 року по 01.08.2014 року, за результатами якої складено акт від 12.09.2014 року № 850-16/96.

На підставі цього акту ревізії Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради від 12.09.2014 року № 850-16/96 Ізмаїльська об'єднана державна фінансова інспекція прийняла вимогу № 850-16/2210 від 17.10.2014 року, якою, крім іншого, зобов'язано Виконавчий комітет Татарбунарської міської ради: п.2 - в порушення вимог пп.22 п.2 ст.29 та пп.12 п.1 ст.69 Бюджетного кодексу України до державного бюджету не перераховано адміністративні штрафи у сумі 9,89 тис. грн., у зв'язку з чим повернути до державного бюджету кошти, помилково зараховані до місцевого бюджету в сумі 9,89 тис. грн. відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787; п.3 - в порушення вимог п.6 ст.71 Бюджетного кодексу України до державного бюджету не перераховано кошти від продажу земельних ділянок у розмірі 10 % від експертної оцінки на суму 45,58 тис. грн., у зв'язку з чим повернути до державного бюджету кошти від продажу земельних ділянок, помилково зараховані до місцевого бюджету в сумі 45,58 тис. грн. відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787.

Позивач не погоджується з пунктами 2 та 3 вимоги від 17.10.2014 року № 850-16/2210, вважає їх неправомірними та такими, що належать до скасування.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (а.с.5-6).

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову (а.с.116-121).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Одеській області на ІІІ квартал 214 року Ізмаїльська об'єднана державна фінансова інспекція провела ревізію міського бюджету фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради за період з 01.07.2011 року по 01.08.2014 року.

За результатами цієї ревізії відповідач склав акт від 12.09.2014 року № 850-16/96, в якому встановлені порушення позивачем, крім іншого: пп.22 п.2 ст.29 та пп.12 п.1 ст.69 Бюджетного кодексу України до державного бюджету не перераховано адміністративні штрафи у сумі 9,89 тис. грн.; п.6 ст.71 Бюджетного кодексу України до державного бюджету не перераховано кошти від продажу земельних ділянок у розмірі 10 % від експертної оцінки на суму 45,58 тис. грн.

На підставі акту ревізії позивача Ізмаїльська об'єднана державна фінансова інспекція прийняла вимогу щодо усунення порушень законодавства виявлених в ході проведення ревізії міського бюджету, фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради № 850-16/2210 від 17.10.2014 року, якою, крім іншого, зобов'язано Виконавчий комітет Татарбунарської міської ради: п.2 - в порушення вимог пп.22 п.2 ст.29 та пп.12 п.1 ст.69 Бюджетного кодексу України до державного бюджету не перераховано адміністративні штрафи у сумі 9,89 тис. грн., у зв'язку з чим повернути до державного бюджету кошти, помилково зараховані до місцевого бюджету в сумі 9,89 тис. грн. відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787; п.3 - в порушення вимог п.6 ст.71 Бюджетного кодексу України до державного бюджету не перераховано кошти від продажу земельних ділянок у розмірі 10 % від експертної оцінки на суму 45,58 тис. грн., у зв'язку з чим повернути до державного бюджету кошти від продажу земельних ділянок, помилково зараховані до місцевого бюджету в сумі 45,58 тис. грн. відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши законність дій та рішень відповідача суд дійшов висновку, що пункти 2 та 3 вимоги Ізмаїльської об'єднаної державної фінансової інспекції № 850-16/2210 від 17.10.2014 року прийняті відповідачем обґрунтовано, на підставі Конституції та законів України, у зв'язку з чим заявлені позивачем вимоги про скасування цих пунктів вимоги не належать до задоволення.

Так, відповідно до ст.2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно з п.7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Таким чином, на думку суду, відповідачеві надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких порушень.

При виявленні завданих державі чи об'єкту контролю збитків орган державного фінансового контролю має право визначити їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Суд зазначає, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Суд наголошує, що відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, на думку суду, орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених під час перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

З огляду на матеріали справи суд встановив, що пункти 2 та 3 вимоги відповідача № 850-16/2210 від 17.10.2014 року вказують на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність відшкодування.

Тобто, суд вважає, що оскільки збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення та можливість повернення майна перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не позов підконтрольної установи про визнання таких пунктів вимоги неправомірними.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд України в постановах від 15.04.2014 року № 21-40а14, № 21-63а14.

У відповідності до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже відповідно до ч.1 ст.71 КАС України: «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення».

Відповідно до ч.2 чт.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки суд по справі свідків не залучав та не призначав проведення судових експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 159-163, 244-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складений 18 березня 2015 року.

Суддя М.М. Кравченко