Справа № 159/1334/15-а
Суддя: Окостень І. В.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/1334/15-а
Провадження № 2-а/159/63/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 18 березня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Окостень І.В., при секретарі Конашук М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу з обслуговування стаціонарного посту №3 роти ДПС ДАІ УМВС України у Волинській області Сукача Василя Васильовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП,

в с т а н о в и в:

11 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся у суд із указаним позовом, вважаючи дії Інспектора ДАІ протиправними, складену постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП - незаконною. Відповідачем його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, а саме за перевищення дозволеної швидкості руху в населеному пункті. Вказав, що Правил дорожнього руху не порушував, відповідач розглянув протокол на місці складення протоколу, незважаючи на його заяви про участь у справі захисника. З таким підстав просив скасувати постанову відповідача від 07 лютого 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, просив поновити строк на оскарження постанови, оскільки отримав її 06 березня 2015 року.

У судове засідання сторони не з'явилися, представників не направили, подали заяви про слухання справи у їх відсутності. Відповідач зазначив, що позов не визнає, долучив фото фіксацію швидкості руху транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

В оскаржуваній постанові від 07 лютого 2015 року відсутні відомості про вручення її копії позивачу ОСОБА_1 або про те, що останній відмовився від такого отримання в присутності свідків. Докази протилежного відповідачем суду не надані, тому суд вважає достовірним повідомлення позивача про те, що оскаржувану постанову він отримав поштою 06 березня 2015 року. З даним позовом позивач звернувся 11 березня 2015 року, в зв'язку з чим, на підставі ст. 289 КУпАП суд вважає за необхідне поновити позивачу строк звернення до суду для оскарження постанови.

Згідно з оскаржуваною постановою, складено відповідачем 07 лютого 2015 року, серії ПС2 № 033261 ОСОБА_1 07 лютого 2015 року о 16 годині 03 хвилин в м. Ковелі на вул. Варшавській, керуючи автомобілем "Мерседес", номерний знак НОМЕР_1, рухався із швидкістю 88 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху. Такі ж дані містяться й у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 766601 від 07 лютого 2015 року.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Як слідує з наданих відповідачем суду показників лазерного вимірювального пристрою "Трукам", автомобіль "Мерседес", номерний знак НОМЕР_1, рухався 07 лютого 2015 року о 16 годині 03 хвилин у м. Ковелі на вул. Варшавській на 271,7 км. із швидкістю 88 км/год.

Обставини, які ставили б під сумнів указаний доказ і свідчили про неправомірність дій відповідача, позивачем не наведені.

Згідно з Переліком технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженим наказом МВС від 01 березня 2010 року №33, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів "TruСаm" визначений одним із спеціальних технічних засобів, які працюють в автоматичному режимі, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Отже, зміст протоколу і оскаржуваної постанови відповідають фактичним обставинам та положенням чинного законодавства, в тому числі ст. 251 КУпАП щодо допустимості доказів, і свідчать про наявність в діях позивача складу правопорушення.

Посилання позивача на ту обставину, що при зупинці його транспортного засобу не були включені спеціальні світлові сигнальні пристрої синього кольору на транспортному засобі працівників ДАІ, не спростовують його вини у вчиненому правопорушенні.

Відповідач, який складав вказаний протокол та виносив постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є уповноваженим суб'єктом по контролю за дотримання водіями Правил дорожнього руху, має спеціальну підготовку та несе персональну відповідальність за притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності.

Тому суд вважає, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, в спосіб передбачений для нього законом та з дотримання процедури прийняття рішення.

Доводи позивача про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем порушено його право на захист не заслуговують на увагу. У протоколі про адміністративне правопорушення визначено час та місце його розгляду, позивач своїм підписом підтвердив обізнаність у цьому, клопотань про відкладення розгляду протоколу не подав, а лише зазначив про бажання скористатися юридичною допомогою. Доказів того, що захисник не був допущений відповідачем до розгляду протоколу, немає.

Згідно з оскаржуваною постановою до ОСОБА_1 застосовано стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 17, 71, 128, 171-2 КАС України, ст. ст. 268, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду для оскарження постанови.

В задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий:І. В. Окостень