Справа № 607/12258/14-а
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Справа № 11108/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тернопільському районі Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3.11.2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Тернопільському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Тернопільському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Тернопільському районі призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 28.05.2014 року з врахуванням стажу роботи позивача водієм спецавтомобіля з 11.10.1982 року по 9.04.1993 року (10 років 6 місяців).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3.11.2014 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії відповідача управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі в частині не зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 11.10.1982 року по 9.04.1993 року до пільгового стажу роботи.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 28.05.2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України у Тернопільському районі Тернопільської області, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Посилається на те, що перевіркою первинних документів по підтвердженню пільгового стажу ОСОБА_1 встановлено, що в книзі по нарахуванню заробітної плати не зазначено посаду позивача в період з листопада по грудень 1985р. та в 1986р. У зв'язку з даною обставиною, належно підтверджений пільговий стаж ОСОБА_1 становить 9 років 1 місяць, що є меншим за необхідні 10 років, тому управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільському районі прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вислухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, які просять апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що 28.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Тернопільському районі з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На момент звернення з даною заявою позивач досягнув 55-річного віку .

Згідно листа управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі №685/03 від 27.06.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки при перевірці книг по нарахуванню заробітної плати встановлено, що пільговий стаж ОСОБА_1 становить 9 років 1 місяць, що є меншим за необхідний - 10 років, передбачений п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно трудової книжки, копія якої знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_1 з 12.05.1982 року працював слюсарем ІV розряду на державному підприємстві «Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна «Ветсанзавод»

Відповідно до наказу №254 від 10.10.1982 року позивач був переведений на посаду водія спецавтомобіля, де його посадовими обов'язками були збір та перевезення трупів тварин.

Згідно наказу №67 від 7.05.1984 року та наказу №4 від 15.01.1991 року ОСОБА_1, як водієві спецавтомобіля будо підвищено кваліфікацію до другого та першого класу відповідно.

Наказом №42 від 8.04.1993 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи на державному підприємстві «Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна «Ветсанзавод» у зв'язку з переводом на іншу роботу в колгосп «Відродження», с.Буцнів.

Згідно довідки №172 від 29.11.2013 року, виданої державним підприємством «Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна «Ветсанзавод», ОСОБА_1 працював водієм спеціального автомобіля на ДП «Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна «Ветсанзавод» (с.Острів, Тернопільський район, Тернопільська область) з 11.10.1982 року по 9.04.1993 року. (Підстава: книги по нарахуванню заробітної плати за вказаний період).

Відповідно до довідки №79 від 16.05.2014 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданій державним підприємством «Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна «Ветсанзавод», зазначено про те, що ОСОБА_1 працював на заводі повний робочий день з 11.10.1982 року по 9.04.1993 року на посаді водія спецавтомобіля, який виконував збирання і перевезення трупів тварин.

Також судом першої інстанції були опитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що позивач в спірний період працював разом з ними на державному підприємстві «Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна «Ветсанзавод» водієм спеціального автомобіля по перевезенню трупів сільськогосподарських тварин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що в позивача є необхідний стаж роботи для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, який належним чином підтверджений, тому відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно цієї ж статті Закону України «Про пенсійне забезпечення», порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Посада водія автомобіля, зайнятого збором і перевезенням трупів тварин, передбачена розділом ХХХ Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №10 від 26.01.1991 року. Посада водія автомобіля зайнятого збиранням і перевезенням трупів тварин - позицією 2350100а-11442 розділу ХХХ Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено нову редакцію Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року за №162 втратила чинність.

Вищевказаним Списком №2 визначено право на пенсію осіб, які були зайняті на наступних роботах, в тому числі і водії автомобілів, зайняті збиранням і перевезенням трупів тварин (позиція 30.1а).

Відповідно до абз. 1 та 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 ( в редакції, чинній на час спірних правовідносин, далі Порядку), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, трудової книжки позивача, уточнюючої довідки ОСОБА_1 в період з 11.10.1982 року по 9.04.1993 року (понад 10 років) працював на посаді водія спеціального автомобіля, який виконував збирання і перевезення трупів тварин.

Отже, посада позивача «водій автомобіля, зайнятий збиранням і перевезенням трупів тварин» є такою, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за наявності необхідного віку та стажу роботи, передбаченого ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з листопада по грудень 1985р. та в 1986р., оскільки в книзі по нарахуванню заробітної плати не зазначено посади, є неправомірним, оскільки посада ОСОБА_1 підтверджується трудовою книжкою та уточнюючою довідкою, які були ним подані при зверненні з заявою про призначення пенсії.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та правомірно зобов'язав призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 28.05.2014 року (з моменту звернення з заявою про призначення пенсії).

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №685/03 від 27.06.2014 року, то такі задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи відсутнє дане рішення. Лист №685/03 від 27.06.2014 року, який ОСОБА_1 помилково трактує як рішення відповідача, має інформативний характер та був направлений позивачу з метою повідомлення про відмову у призначенні пенсії.

З огляду на вищевказане, постанова суду першої інстанції прийнята на підставі повно встановлених обставин справи, належної оцінки доказів, правильно застосованих нормах матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому не можуть бути підставою для її задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тернопільському районі Тернопільської області залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3.11.2014 року в справі № 607/12258/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський