Справа № 805/145/15-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2015-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/145/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 р. Справа № 805/145/15-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Волгіної Н.П.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області, звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Автобаза» заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком № 2 в розмірі 21 834,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

Державне підприємство «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Автобаза» знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області. Позивачем була призначена пенсія особам, зайнятим на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Сума витрат Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсії працівникам відповідача за період з липня 2014 року по листопад 2014 року складає 21 834,04 грн. Управлінням були направлені відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 на загальну суму 21 834,04 грн. Станом на час звернення до суду зазначена заборгованість відповідачем управлінню не відшкодована (а.с. 3-4).

Представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 35).

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи Державне підприємство «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Автобаза» повідомлено судом належним чином. В наданій до канцелярії суду заяві представник відповідача позов визнав повністю (а.с. 39).

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи, передбачених ст. 128 КАС України не має, представник відповідача в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Відокремлений підрозділ «Автобаза» є відокремленим підрозділом Державного підприємтсва «Селидіввугілля» без права юридичної особи, перебуває в якості страхувальника на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області.

Управлінням Пенсійного фонду України були призначені та виплачені пенсії на пільгових умовах пенсіонерам, які працювали в відокремленому підрозділі підприємства та були зайняті на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці відповідно до п.п. “б-з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (Список № 2), що підтверджується розпорядження про перерахунок пенсій, відомостями щодо фактично сплачених сум пенсій зазначеним у позові особам, що працювали на підприємстві, довідками про підтвердження трудового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с. 6-8, 17-21).

Позивачем на адресу відповідача направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з липня 2014 року по листопад 2014 року, на підтвердження направлення на адресу відповідача вказаних розрахунків позивачем надані суду рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 23-30). Зазначені розрахунки відповідачем не оскаржені.

Суду не надані докази на підтвердження сплати відповідачем зазначеної заборгованості.

Відповідно до картки особового рахунку відповідача станом на час розгляду справи витрати управління по виплаті та доставці пільгових пенсій за спірний період на загальну суму 21 834,04 грн. не відшкодовано (а.с. 31).

При прийнятті рішення по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” від 8 липня 2010 року № 2464-VIП Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести облік платників єдиного внеску, забезпечувати збір та ведення обліку страхових коштів, контролювати повноту та своєчасність їх сплати, вести Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування та виконувати інші функції, передбачені законом.

Таким чином, позивач у справі – орган владних повноважень, який виконує у спірних правовідносинах владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством.

Як встановлено судом під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, працівникам відповідача правомірно призначена та виплачена пенсія відповідно до п. “б-з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (а.с. 6-8, 17-21).

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загально-обов’язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення”. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Закону № 1058-IV, питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту “б” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” було врегульовано Законом України від 26 червня 1997 року “Про збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР), відповідно, п.п. 1 та 2.

Згідно абз. 4 п.1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених п.п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Відповідно абз. 3 п.1 ч. 1 ст. 4 Закону № 400/97-ВР встановлена ставка збору у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону. Оскільки судом встановлено, що спір стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту “б”-“з” ч. 1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, суд вважає, що на відповідача у справі покладений обов'язок щодо покриття витрат на виплату та доставку пенсій таким особам.

Такої ж думки дотримується і Верховний Суд України у постанові від 31 січня 2011 року у справі за позовною заявою ВП “Рембудмонтаж” до управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області.

Відповідно до Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” та Закону № 400/97-ВР розроблена Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1.

Згідно п. 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено п. 6.8 Інструкції.

Відповідно до п. 6.10 Інструкції відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідні розрахунки за спірний період (липень 2014 року – листопад 2014 року) управлінням направлялись відповідачу (а.с. 23-28). Станом на час розгляду справи відповідачем спірні розрахунки оскаржені не були, сума заборгованості товариством не відшкодована. Згідно з наявними у матеріалах справи розрахунком заборгованості по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, акту звірки розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, пред'явлених позивачем до відшкодування відповідачу за липень 2014 року - листопад 2014 року за списком № 1 становить 21 834,04 грн. (а. с. 9-13).

Відповідно до ст. 136 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач – визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Судове рішення у зв’язку із визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими ст. 112 КАС України.

Згідно вимог ст. 112 КАС України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги доведеність позивачем заявлених позовних вимог та визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 2, ст. 69-71, ст. 86, ст. 94, ст. 158-163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Автобаза» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій – задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Автобаза» (код ЄДРПОУ 33426253) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області (код ЄДРПОУ 23336854) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період з липня 2014 року по листопад 2014 року в розмірі 21 834 (двадцять одна тисяча вісімсот тридцять чотири) гривні 04 копійки.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Волгіна Н.П.