Справа № 804/1713/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2014 рокусправа № 804/1713/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2014 р.

у справі № 804/1713/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-інжинірингове підприємство «Поліформ» (далі позивач)

до відповідача Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі відповідач)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 01 жовтня 2013 року № НОМЕР_1, прийняте відповідачем.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2014 р. позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 01.10.2013 року, винесене відповідачем.

Рішення суду обґрунтовано тим, що факт здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Транс-Антлантіка Сервіс» підтверджено платником податків шляхом надання належних та допустимих доказів, а відомості, викладені в акті перевірки ПП «Транс-Антлантіка Сервіс», на які посилається відповідач, не повязані із діяльністю позивача та не спростовують правомірність ведення податкового обліку останнім.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність рішення суду обставинам справи, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2014 р. та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач вважає, що суд не надав належної оцінки обставинам, що викладені у акті про результати документальної перевірки ПП «Транс-Антлантіка Сервіс», який є контрагентом позивача.

Висновки ДПІ обґрунтовані відсутністю фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Транс-Атлантіка Сервіс». Як зазначено в акті перевірки: ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська складено акт №7204/224/32694389 від 21.12.2012 року "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності ПП "Транс-Атлантіка-Сервіс" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з контрагентами ТОВ "Кафепродакшн" за січень 2011 року, ТОВ "Хімагросервіс" за листопад 2011 року, ПП "СВ Гермес" за березень 2011 року, ТОВ "Пасіфік" за вересень 2011 року, ТОВ "Олімп" за вересень 2011 року, ТОВ "Інфотерм" за червень 2011 року, БПП "Сура" за вересень 2011 року, ПВП "Форест" за червень 2011 року". Висновки вказаного акту свідчать про відсутність поставок товару по ланцюгу постачання між ПП "Транс-Атлантіка-Сервіс" та зазначеними контрагентами. З цих підстав, зроблено висновок про те, що ПП "Транс-Атлантіка-Сервіс" здійснює діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам. У зв'язку з не підтвердженням податкового кредиту з ПДВ та валових витрат, у ПП "Транс-Атлантіка-Сервіс" відсутні об'єкти оподаткування податком на додану вартість по операціям з продажу товарів (послуг) підприємствам-покупцям.

З урахуванням викладеного та оскільки первинні документи фінансово-господарської діяльності ПП «Транс-Антлантіка Сервіс», відповідно до БД «Автоматизоване співставлення ПЗ та ПК у розрізі контрагентів» можливо зробити висновок, що «покупцями» виступають певні підприємства, одним з яких є ТОВ «ВІП «Поліформ».

В ході проведення перевірки податковим органом встановлено відсутність реального вчинення операцій з придбання послуг у ПП «Транс-Антлантіка Сервіс» за березень, серпень 2012 року, відображені у податковій звітності позивачем, то останній неправомірно завищив податковий кредит всього у сумі 60 000 грн., у тому числі за березень 2012 року в сумі 42 000 грн. та за серпень 2012 року в сумі 18 000 грн.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін. Вважає судове рішення законним та обґрунтованим.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду першої інстанції.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 31.07.2013 року відповідачем проведено позапланову невиїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинам з ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» за березень, серпень 2012 року.

Перевіркою встановлено порушення пп. 14.1.201 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п.198.3 ст. 198, п 201.1, п 201.4, п 201.6, п. 201.7 ст. 201 Податкового Кодексу України, перевіреним підприємством неправомірно занижено податок на додану вартість всього у сумі 59999,00 грн., у тому числі за березень 2012 року в сумі 15974,00 грн., за квітень 2012 року в сумі 26026,00 грн., за вересень 2012 року в сумі 14075,00 грн., за жовтень 2012 року в сумі 2024,00 грн. та за листопад 2012 року в сумі 1900,00 грн., тобто в частині отриманих товарів (послуг) у ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» в березні, в серпні 2012 року.

За результатами перевірки складено Акт № 133/223/25007925 від 31.07.2013 року на підставі якого відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 01.10.2013 року, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 74 998,75 грн.

Позивач оскаржував назване рішення в адміністративному порядку до податкового органу, але скарги були залишені без задоволення, а податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 01 жовтня 2013 року № НОМЕР_1 без змін.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для встановлення порушень з боку позивача став акт перевірки, а саме акт документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» від 21.12.12р. №7204/224/32694389, яким встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам - покупцям, у період з грудня 2011 року по серпень 2012 року.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та ТОВ підприємство «Технополсервіс» 05 січня 2010 року було укладено договір № 453/283, згідно з умовами якого позивач бере на себе зобов'язання виготовляти та поставляти ТОВ підприємство «Технополсервіс» шинні прес-форми та комплектуючі до них вироби відповідно до специфікацій до договору.

Відповідно до специфікацій № 27/1 від 20.09.11р.,№ 30 від 19.01.12р., № 30/1 від 23.01.12р. до вказаного договору позивач зобов'язувався виготовити та поставити прес-форми для вулканізації діафрагм р-р 710/70-38, р.р 20,8-38 та прес-форми для вулканізації покришок р.р 215/65 R16 ViaMaggiore, р.р 215/55 R16 ViaMaggiore, p.p l85/60R14 ViaMaggiore, р.р 175/65 R14 ViaMaggiore.

Для виконання своїх зобов'язань щодо виготовлення та поставки прес-форм для вулканізації діафрагм та покришок ТОВ підприємству «Технополсервіс» позивачем (далі - Замовник) та ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» (далі - Підрядник) 11 січня 2012 року було укладено договір підряду № 500.

Згідно з договором № 500 Підрядник зобов'язувався на свій ризик за допомогою свого обладнання та матеріалів у встановлені строки виконати роботи, перелік яких визначається додатками до цього Договору.

До вказаного договору сторонами було підписано 5 додатків, якими було визначено найменування, обсяг та вартість робіт.

Відповідно до додатку № 1 від 11 січня 2012 року ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» взяло на себе зобов'язання розробити та передати позивачу на електронному носії в форматі AUTOCAD конструкторську документацію на прес-форму для вулканізації діафрагм 20.8-38. Вартість робіт за додатком №1 - 119 400,00 грн., в тому числі, ПДВ - 19 900,00 грн.

На виконання умов додатку № 1 до договору № 500 ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» виконало відповідні роботи та передало позивачу конструкторську документацію, що підтверджується Актом приймання виконаних підрядних робіт від 15 березня 2012 року та податковою накладною №966 від 15 березня 2012 року, а позивач повністю сплатив вартість виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ПП «Транс-Атлантіка Сервіс».

Відповідно до додатку №2 від 11 січня 2012 року до вказаного договору ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» взяло на себе зобов'язання розробити та передати позивачу на електронному носії в форматі AUTOCAD конструкторську документацію на прес-форму для вулканізації діафрагм 710/70-38, а також мірільну оснастку. Вартість робіт за додатком №2 - 132 600,00 грн., в тому числі, ПДВ 26 100,00 грн.

Факт виконання робіт за додатком № 2 до договору №500 підтверджується Актом приймання виконаних підрядних робіт від 20 березня 2012 року та податковою накладною №1290 від 20 березня 2012 року.

В подальшому, 11 липня 2012 року між сторонами біло укладено додаток №3 та додаток №4 до договору № 500 від 11 січня 2012 року.

Згідно з додатком №3 Підрядник взяв на себе зобов'язання розробити на електронному носії дві 3-D моделі в форматі IJS для прес-форми покришки розмір 175/65R14 мод. ViaMaggiore, а Замовник зобов'язувався сплатити за виконанні роботи 24 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 4 000,00 грн.

Згідно з додатком №4 Підрядник взяв на себе зобов'язання розробити на електронному носії дві 3-D моделі в форматі IJS для прес-форми покришки розмір 185/60R14 мод. ViaMaggiore, а Замовник зобов'язувався сплатити за виконанні роботи 24 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 4 000,00 грн.

У відповідності з додатком №5 від 12 липня 2012 року до вищевказаного договору ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» зобов'язувалось розробити на електронному носії дві 3-D моделі в форматі IJS для прес-форми покришки розмір 215/55R16 мод. ViaMaggiore та для прес-форми покришки розмір 215/65R16 мод. ViaMaggiore, а позивач - сплатити за виконані роботи 60 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 10 000,00 грн.

На виконання умов додатків №3-5 до договору №500 ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» виконало відповідні роботи та передало 3-D моделі, передбачені цими додатками, ТОВ Виробничо-інжиніринговому підприємству «Поліформ», що підтверджується Актами приймання виконаних підрядних робіт від 31 серпня 2012 року, підписаними уповноваженими представниками обох сторін та скріпленими їх печатками, та податковими накладними №1449, №1450, №1451 від 31 серпня 2012 року.

Позивач в повному обсязі оплатив всі виконані за договором № 500 від 11 січня 2012 року роботи шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ПП «Транс-Атлантіка Сервіс», сума ПДВ була фактично сплачена позивачу у складі ціни робіт, що підтверджується матеріалами справи.

Результати отриманих за договором № 500 від 11 січня 2012 року робіт були використані позивачем при виготовленні прес-форм для вулканізації діафрагм р-р. 710/70-38 та р-р. 20,8-38, а також прес-форм для вулканізації покришок p.p. 175/65R14 мод. ViaMaggiore, 185/60R14 мод. ViaMaggiore, 215/55R16 мод. ViaMaggiore, 215/65R16 мод. ViaMaggiore, які були поставлені ТОВ підприємству «Технополсервіс» на підставі договору №453/283 від 05 січня 2010 року.

Факт поставки вищевказаних прес-форм ТОВ підприємству «Технополсервіс» підтверджується видатковими накладними №23, №24 від 09.07.12р., №33 від 07.11.12р., №34/1 від 04.12.12р., №36 від 17.12.12р., довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей №22 від 09.06.12р, №34 від 07.11.12р, №38 від 04.12.12р, №37 від 17.12.12р. та податковими накладними, виписаними позивачем за операціями поставки зазначених прес-форм.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України № 996-ІV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-ІV) передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Акт перевірки не містить жодних зауважень щодо змісту конкретних первинних документів на предмет їх відповідності вимогам закону.

За таких обставин слід дійти висновку, що під час здійснення перевірки та судового розгляду справи позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження факту здійснення господарських операцій.

Слід також зазначити, що в акті перевірки відсутні будь-які посилання на те, що відповідні суми ПДВ, які були включені позивачем, як покупцем послуг, до складу свого податкового кредиту в зв'язку із здійсненням господарських операцій за договорами із ПП «Транс-Атлантіка Сервіс», не були включені останнім як продавцем в цих ж розмірах до складу своїх податкових зобов'язань з ПДВ та, відповідно, не сплачені до Державного бюджету України.

Актом перевірки не спростовується той факт, що ПП «Транс-Атлантіка Сервіс» на момент здійснення фінансово-господарських операцій з позивачем було зареєстроване у встановленому порядку як платник ПДВ, який мав право виписувати та надавати податкові накладні.

Крім того, на день розгляду справи не існує судових рішень, вироків суду, які б були підтвердженням фіктивної діяльності ПП «Транс-Атлантіка Сервіс», визнання недійсними його установчих документів, та/або злочинної діяльності (скоєння злочинів) посадових осіб цих підприємств.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

У відповідності п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

При цьому п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У відповідності до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, слід погодитись з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивач належним чином визначив показники податкової звітності з податку на додану вартість за операціями з ПП «Транс-Атлантіка Сервіс».

В обґрунтування правомірності податкового повідомлення-рішення позивач посилається на акт перевірки ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська № 7204/224/32694389 від 21.12.2012 року "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності ПП "Транс-Атлантіка-Сервіс" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з контрагентами ТОВ "Кафепродакшн" за січень 2011 року, ТОВ "Хімагросервіс" за листопад 2011 року, ПП "СВ Гермес" за березень 2011 року, ТОВ "Пасіфік" за вересень 2011 року, ТОВ "Олімп" за вересень 2011 року, ТОВ "Інфотерм" за червень 2011 року, БПП "Сура" за вересень 2011 року, ПВП "Форест" за червень 2011 року", у якому зазначено, що фінансово-господарська діяльність ПП "Транс-Атлантіка-Сервіс" здійснюється поза межами правового поля, що у свою чергу свідчить про не набуття належним чином цивільної право-дієздатності ПП "Транс-Атлантіка-Сервіс", фінансово-господарські взаємовідносини між ПП "Транс-Атлантіка-Сервіс" та контрагентами є фіктивними правочинами, та такими, що вчинено без наміру створення правових наслідків.

Посилання відповідача на названий акт перевірки не приймаються судом виходячи з такого.

Поняття недійсного правочину та його визначення міститься у Цивільному кодексі України, норми якого згідно ч.2 ст.1 ЦК України на податкові правовідносини не поширюються.

Крім того, слід зазначити, що податкове законодавство не повязує показники податкового обліку осіб з обставинами щодо дійсності правочинів, якщо вчиняються платниками податків.

Що стосується доводів відповідача про відсутність господарських операцій між позивачем та ПП "Транс-Атлантіка-Сервіс", слід зазначити наступне.

Як зазначено вище, на день розгляду справи не існує судових рішень, вироків суду, які б були підтвердженням фіктивної діяльності ПП "Транс-Атлантіка-Сервіс", визнання недійсними його установчих документів та/або злочинної діяльності (скоєння злочинів) посадових осіб названого підприємства та позивача.

Досліджений судом Акт перевірки № 7204/224/32694389 від 21.12.2012 року не містить у собі жодних відомостей про наявність/відсутність господарських правовідносин позивача з ПП "Транс-Атлантіка-Сервіс", у тому числі з посиланням на конкретні регістри бухгалтерського обліку, результати впливу цих правовідносин на формування податкового кредиту позивачем.

Крім того, висновки відповідача про відсутність між позивачем та ПП"Транс-Атлантіка-Сервіс"операцій з надання послуг базується на висновках акту перевірки ПП"Транс-Атлантіка-Сервіс", у яких йдеться про те, що назване товариство фактично не отримувало товарів від своїх постачальників. Яким чином відсутність товарів могла зумовити неможливість надання послуг, відповідачем не зазначено.

При цьому слід зазначити,що податкове законодавство України не ставить в залежність право покупця на податковий кредит від проведення перевірок податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб, а також наявності та змісту правових взаємовідносин цих осіб між собою.

Відсутність документального підтвердження сплати податку на додану вартість одним із постачальників товару у ланцюгу постачання не впливає на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту ПДВ, сплаченого при придбанні товару (послуг), оскільки Податковий кодекс України не ставить таке право покупця в залежність від отримання документального підтвердження щодо належного виконання постачальниками товару (послуг) своїх договірних (цивільно-правових) та податкових зобов'язань.

У разі, коли контрагенти покупця чи треті особи не виконали свого зобов'язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них. Будь-які факти, встановлені під час перевірки контрагентів, не є підставою для позбавлення покупця права на витрати та податковий кредит у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання права на кредит та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовного того, що під час судового розгляду відповідач не надав беззаперечних доказів щодо відсутності господарських операцій між позивачем та ПП "Транс-Атлантіка-Сервіс".

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено законність і обґрунтованість прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення, тому позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Виходячи з викладеного, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області слід залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2014 р. без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2014 р. у справі № 804/1713/14 без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко