Справа № 818/202/15
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 р. справа №818/202/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.

представника відповідача - Сай С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/202/15

за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області

до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Конотоп Сумської області

про зобов"язання відшкодувати витрати,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в м.Конотопі та Конотопському районі Сумської області звернулося до суду з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Конотоп Сумської області (далі по тексту - відповідач, ВД ФССНВВПЗУ у м. Конотопі Сумської області) про зобов"язання відшкодувати суми витрат управління Пенсійного фонду України в м.Конотопі та Конотопському районі Сумської області на виплату пенсій по втраті годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в сумі 1800грн., допомоги на поховання в сумі 105,72 грн. та витрати з виплати та доставки пенсій та допомоги у сумі 3,18 грн. Свої вимоги мотивує тим, що фондом підписані акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за серпень, листопад та грудень 2014 року та складені таблиці розбіжностей, в яких відображені суми витрат, які не взяті Фондом до заліку для відшкодування сум витрат Пенсійного фонду. Відповідачем не визнано та не прийнято до відшкодування суми витрат, пов'язаних з виплатою пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в сумі 1800 грн., допомоги на поховання в сумі 105,72 грн. та витрати з виплати та доставки пенсій та допомоги у сумі 3,18 грн. Сума витрат, з якою не погоджується відділення ВД ФССНВВПЗУ у м. Конотопі Сумської області, на думку УПФУ в м.Конотопі та Конотопському районі, повинен відшкодовувати позивачу саме відповідач, оскільки, згідно ст. 21 Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі по тексту-Закон №1105), обов'язок, здійснювати виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання покладено саме на Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Відповідач, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження причинного зв'язку смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я на підприємстві, який має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів. З урахуванням вищезазначеного, підстави для відшкодування позивачу витрат щодо сплати допомоги на поховання особи, яка померла внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в сумі 106,56 грн. за листопад 2014 року відсутні. Крім того, відділенням не прийняті до заліку витрати на виплату і доставку пенсій особам, тимчасово переміщеним із зони АТО, оскільки вказані особи внесені до актів та списків як тимчасово переміщені із зони АТО, проте вони на обліку у Фонді не знаходилися та не зверталися до ФССНВВПЗУ у м.Конотопі для отримання страхових виплат. Тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.55-57).

В судове засідання представник позивача не з"явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.90), але в письмовій заяві, що надійшла до суду, просить справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.96).

Представник відповідача Сай С.В. в судовому засіданні проти позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відділенням виконавчої дирекції ФССНВВПЗУ у м.Конотопі Сумської області підписано акти звірок за серпень, листопад та грудень 2014 року з таблицями розбіжностей щодо витрат Пенсійного фонду, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на суму 1802,34 грн., в тому числі:

- за серпень 2014 року на суму 150 грн. - ОСОБА_2, а також 2,34 грн. витрат на доставку пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- за листопад 2014 року 750 грн. - ОСОБА_3;

- за грудень 2014 року 750 грн. - ОСОБА_4 та 150 грн. - ОСОБА_3

Також відповідачем не відшкодовано суму допомоги на поховання виплаченої сім"ї потерпілого або особі, які здійснила поховання особи, яка отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в частині, що підлягає відшкодуванню відповідно до п. 4 Порядку в розмірі 105,72 грн. за листопад 2014 року. Крім того, витрачено 0,84 грн. на її виплату і доставку.

Такі дії виконавчої дирекції ФССНВВПЗУ у м.Конотопі є обґрунтованими, з огляду на таке.

Стаття 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" ( далі по тексту - Закону №1105-ХІV) передбачає, що завданням страхування від нещасного випадку є відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини під час виконання трудових обов'язків, надання їм соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у разі їх смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей.

Так, відповідно до ст.21 Закону №1105-ХІV Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчою дирекцією ФССНВВПЗУ у м.Конотопі не прийнято до заліку витрати на виплату і доставку пенсій особам, тимчасово переміщеним із зони АТО:

- за серпень 2014 р. -152,34 грн. - пенсії по інвалідності ОСОБА_2;

- за листопад 2014р. - 750 грн. пенсії по втраті годувальника ОСОБА_3;

- за грудень 2014р. - 900 грн. пенсії по втраті годувальника (ОСОБА_4 -750 грн. та ОСОБА_3- 150 грн.).

Фінансування видатків на страхові виплати та відшкодування інших витрат по цих особах має свою специфіку і здійснюється згідно «Порядку обслуговування осіб, що тимчасово переселені з зони проведення АТО та тимчасово окупованої території» визначеного листом виконавчої дирекції Фонду від 25.07.2014 року № 552-08-01.

Даним порядком передбачено, що такі особи для продовження страхових виплат повинні звернутися із заявою встановленого зразка до відділення виконавчої дирекції Фонду за місцем тимчасового перебування, надати копію паспорта і ідентифікаційного коду.

На підставі зазначених документів відділення надсилає запит до обласного управління, а управління до Виконавчої дирекції Фонду про надання інформації про розмір раніше призначеної страхової виплати зазначеної у електронному Реєстрі потерпілих. У разі запиту про продовження страхових виплат членам сім'ї загиблого на виробництві вказується справа про страхові виплати загиблого із зазначенням осіб, яким ці виплати будуть продовжені за новим місцем проживання. Після отримання файлу, що міститиме перелік всіх осіб, які мають право на виплату, необхідно припинити нарахування виплат тим особам, які не звернулися за новим місцем приживання та проінформувати відділення, де справа знаходиться на обліку, кому продовжуються щомісячні страхові виплати.

Починаючи з серпня поточного року призначення та виплати для цих потерпілих проводиться в одному місяці, тобто потерпілі зобов'янані щомісячно звертатися до відділення для продовження виплат підтверджуючи своє тимчасове перебування на новому місці проживання.

З листа виконавчої дирекції ФССНВВПЗУ від 04.03.2015 року №115-06-13 вбачається, що ОСОБА_4, ОСОБА_3 на обліку у Фонді не перебувають. ОСОБА_2 звернулася до управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві як тимчасово переселена особа та їй були нараховані і виплачені щомісячні страхові виплати за листопад 2014 року та грудень 2014 року, а з 01.01.2015 року припинено виплату у зв"язку із закінченням терміну дії виписки з акту огляду МСЕК (а.с.93).

Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні громадяни ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 внесені до актів та списків як тимчасово переміщені із зони АТО, проте вони не зверталися та не отримували страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції ФССНВВПЗУ у м.Конотопі.

Отже, у суду відсутні підстави для зобов"язання відділення виконавчої дирекції ФССНВВПЗУ у м. Конотопі відшкодувати суми витрат управління Пенсійного фонду України в м.Конотопі та Конотопському районі Сумської області на виплату пенсій по втраті годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в сумі 1800 грн.

Що стосується вимог позивача про зобов"язання відповідача відшкодувати суми витрат управління Пенсійного фонду України в м.Конотопі та Конотопському районі Сумської області на виплату допомоги на поховання в сумі 105,72 грн. та витрат з виплати та доставки пенсій та допомоги у сумі 3,18 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.8 ст.34 Закону №1105-XIV у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2001року №826 (далі - Порядок).

Згідно п.п.2, 5 Порядку витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. Порядку організація поховання працівника, який загинув на виробництві або помер у лікарні під час лікування отриманої на виробництві травми, проводиться страхувальником

Відповідно до абз.2 ч.9 ст.34 Закону №1105-XIV у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у ст.33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно ст. 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Зі змісту ч.2 ст.24 Закону №1105-XIV вбачається: якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика та відшкодувати понесені ним витрати.

Аналіз норм Закону №1105-XIV, який визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві осіб, та зазначеного вище Порядку, затвердженого на виконання частини 8 статті 34 цього Закону, дає підстави вважати, що Фонд зобов'язаний відшкодовувати виплачені іншими страховиками суми допомоги на поховання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто за умови наявності причинного зв'язку їх смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Слід зазначити, що положення пункту 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року №5-4/4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.05.2003року №376/7697, яким зобов'язано Фонд відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на допомогу на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, котра отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суперечить положенням Закону №1105-XIV.

Стаття 21 Закону №1105-XIV пов'язує виникнення обов'язку у Фонду відшкодувати витрати, пов'язані з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, зі смертю працівника, а не з отриманням померлим, який не працював, зазначеної вище пенсії.

Як вбачається із матеріалів справи, доказів на підтвердження причинного зв'язку смерті інваліда з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я позивачем не надано.

Дана позиція суду узгоджується із практикою Вищого адміністративного суду України, викладеною в постанові від 21.12.2011року по справі К-30634/10 та ухвалі від 18.03.2010 року по справі К-7402/09.

Крім того, варто зазначити, що Порядок, на який посилається позивач, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

Згаданий Порядок (п.2) визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Тобто остаточне питання відшкодування сум вирішується на центральному рівні, не між сторонами по справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов"язання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Конотопі відшкодувати суми витрат управління Пенсійного фонду України в м.Конотопі та Конотопському районі Сумської області на виплату пенсій по втраті годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в сумі 1800 грн., допомоги на поховання в сумі 105,72 грн. та витрати з виплати та доставки пенсій та допомоги у сумі 3,18 грн., є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в м.Конотопі та Конотопському районі Сумської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Конотоп Сумської області про зобов"язання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Конотопі відшкодувати суми витрат управління Пенсійного фонду України в м.Конотопі та Конотопському районі Сумської області на виплату пенсій по втраті годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в сумі 1800 грн., допомоги на поховання в сумі 105,72 грн. та витрати з виплати та доставки пенсій та допомоги у сумі 3,18 грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.О. Бондар

Повний текст постанови складено 13 березня 2015 року.

З оригіналом згідно:

Суддя С.О. Бондар