Справа № 804/2065/15
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2015 р. Справа № 804/2065/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Неклеса О.М.,
при секретарі судового засідання Колесник І.О.,
представника позивача Пирожка С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Новомосковськ Дніпропетровської області до Публічного акціонерного товариства "Новомосковський ремонтно-механічний завод" про стягнення заборгованості, -
На адресу відповідача судом направлено повістку про виклик у судове засідання, призначене на 25.02.2015 р., яка була отримана представником відповідача 10.02.2015 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлень. Згідно з ч. 8 ст. 35 КАС України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.
Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до наступних висновків.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 р. № 16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.
Страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, відповідно до ст. 4 Основ, є видом загальнообов'язкового державного соціального страхування.
У відповідності до положень ст. 6 Закону № 1105-ХІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб'єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування (далі - працівник). Страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи.
Статтею 45 Закону № 1105-ХІV (у відповідній редакції) передбачено, що роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.
Положеннями ст. 47 Закону № 1105-ХІV (у відповідній редакції) передбачено, що розмір страхового внеску для кожного підприємства обчислюється Фондом у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, на інші заохочувальні і компенсаційні виплати. Розмір страхового внеску залежить від класу професійного ризику виробництва, до якого віднесено підприємство. Розрахунок розміру страхового внеску для кожного підприємства провадиться Фондом соціального страхування від нещасних випадків.
Законом України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 22 лютого 2001 року № 2272-ІІІ був визначений розмір відсотків для страхових тарифів відповідно до класів професійного ризику виробництва.
Згідно до ст. 52 Закону № 1105-ХІV (у відповідній редакції) страхувальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому або Фонду соціального страхування від нещасних випадків внаслідок невиконання своїх обов'язків із страхування від нещасного випадку, відповідно до закону.
У відповідності до ст. 55 Закону № 1105-ХІV (у відповідній редакції) спори щодо визначення класу професійного ризику виробництва, а також, щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань, вирішуються в судовому порядку.
Статтею 5 Закону № 1105-ХІV (у відповідній редакції) визначено, що основними принципами страхування від нещасного випадку є, зокрема, обов'язковість сплати страхувальником страхових внесків.
Положеннями ст. 17 Закону № 1105-ХІV (в редакції станом на час розгляду адміністративної справи) визначено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.
За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 02.03.2015 р.

Суддя О.М. Неклеса