Справа № 2-а-17267/11
Суддя: Харченко А. М.
Дата ухвалення: 2011-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Скорочене провадження)

05.10.2011 року суддя Московського районного суду м. Харкова Харченко А.М., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що він має статус інваліда війни, є інвалідом 2 групи і отримує додаткові виплати у вигляді щорічної разової грошової допомоги до 5 травня на підставі ч.5 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Позивач вважає, що відповідачі невірно нарахував та виплатив зазначену грошову допомогу в 2007-2011 роках, оскільки законодавством передбачений більш високий розмір цих виплат, який слід розраховувати виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Позивач просить зобовязати відповідачів перерахувати та виплатити йому недоотриману суму разової грошової допомоги до 5 травня за період 2007-2011 роки, а також, зобовязати відповідачів в подальшому виплачувати зазначену допомогу.

Відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистувід 22.10.1993 року з змінами та доповненнями, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, щорічно до 05 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам 1 групи десять мінімальних пенсій за віком; 2 групи вісім мінімальних пенсій за віком; 3 групи сім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст. 9 КАСУ у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, суд застосовує правовий акт який має вищу юридичну силу.

Розміри компенсацій на оздоровлення визначені Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.05 р. В підпункт 11 пункту 28 розділу 2 „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України „Про державний Бюджет України на 2008 рік текст ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладено в такій редакції: „Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Визнання Рішенням Конституційного суду України від 09.07.07 № 6-рп/2007 норм Закону України „Про Державний Бюджет України на 2007 рік" та від 22.05.08 року № 10-рп норм Закону України „Про державний Бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів", якими призупинялися норми Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в частині виплати компенсацій і допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати неконституційними, не надає законодавчого права для застосування показника мінімальної заробітної плати, визначеного відповідно до статті 3 Закону України „Про оплату праці" у розмірах відповідно до статті 76 Закону України „Про Державний Бюджет України на 2007 рік", та статті 73 Закону України „Про Державний Бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів розрахунковою величиною для визначення розмірів компенсацій і допомоги, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з пунктом 30 статті 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 ріквід 19.12.2006 р. № 489-У на 2007 рік дія ч. 4 ст. 48 Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, гарантії їх соціального захистув частині виплати компенсацій і допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії була зупинена.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, ЗО, 39,41, 43, 44,45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік(справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.2007 пункт 30 статті 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рікбуло визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не конституційними).

Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення п. п. 13, 30 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 ріквід 19.12.2006 р. № 489-V втратили чинність 09 липня 2007 року.

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення в Московському районі м. Харкова, щорічну допомогу до 5 травня позивач отримав у квітні 2009 року у розмірі 430 грн.; у квітні 2010 року у розмірі 900 гривень; у квітні 2011 року у розмірі 900 гривень.

Статтею 99 КАС України встановлений шестимісячний строк звернення до адміністративного суду. Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом 26.08.2011 року, тому позовні вимоги стосовно перерахунку та виплати йому недоотриманої суми разової грошової допомоги до 5 травня за 2007-2010 роки, заявлені поза межами звернення до адміністративного суду.

Крім того, щорічна грошова допомога на оздоровлення здійснюється щороку та має разовий характер, і, відповідно, право особи на її отримання та обов'язок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняється з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення. Таким чином, позивач реалізував своє право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007-2010 роки.

Проте, згідно довідки Харківського обласного центру по нарахуванню і виплаті допомог та контролю за призначенням і виплатою пенсій, щорічну одноразову допомогу до 5 травня за 2011 рік позивач отримав у квітні 2011 року у розмірі 900 гривень, однак, розмір вказаної допомоги є значно нижчим, ніж передбачено ч. 5 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, судові витрати по справі суд відносить за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ст.ст. 11, 94, 183-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, згідно вимог ст.. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Відповідач зобовязаний виконати постанову негайно.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Харченко А.М.