Справа № 681/2177/14-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/2177/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Боб'як Б. В.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

11 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області про визнання незаконною відмову у проведенні перерахунку та виплаті пенсії по втраті годувальника члену сім'ї інваліда Чорнобильської катастрофи,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області про визнання дій відповідача протиправними; зобов'язання відповідача перерахувати державну та додаткову пенсії з урахуванням ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2015 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач має право на призначення та виплату пенсії по втраті годувальника та щомісячну компенсацію як члену сім'ї у разі втрати годувальника, призначену у відповідності до статтей 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на щомісячну компенсацію в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи мають непрацездатні члени сім'ї годувальника, які були на його утриманні.

Згідно до статті 54 вищевказаного Закону, встановлено, що пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні у розмірі - 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону №796 (у редакції після 22 травня 2008 року), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів третьої та другої груп, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими відповідно шести та восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам третьої групи - 50%, а інвалідам другої групи - у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 Закону № 796-XII, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ст..52 Закону України №796 розмір щомісячної компенсації по втраті годувальника виплачується в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону від 9 липня 2003 р. № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

В Законах України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", "Про Державний бюджет України на 2012 рік", "Про Державний бюджет України на 2013 рік" було передбачено, що в 2011 -2013 роках положення статей 50 та 54 Закону №796 застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду. Вказані норми втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719 (далі - Закон№719), що набрав чинності з 01 січня 2014 року, такі обмеження не були встановлені.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2014 року є чинними і підлягають застосуванню ч 4 ст. 54 Закону №796 в редакції, відповідно до якої державна пенсія для інвалідів по 2 групі інвалідності не може бути нижчою 8 мінімальних пенсій за віком та ст..50 цього Закону, в редакції, відповідно до якої інвалідам 2 групи віднесеним до категорії 1 потерпілих від Чорнобильської катастрофи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 6-7 Закону України від 31 липня 2014 року №1622 "Про внесення змін до Закону №719" встановлено, що норми і положення статей 50 і 54 Закону №796 застосовуються у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України. Зазначені норми набрали чинності з 03 серпня 2014 року - тобто з наступного дня після опублікування в газеті "Голос України". Тому до 03 серпня 2014 року положення ч. 4 ст. 54, ст.50 Закону №796 здійснюються в порядку та розмірах, встановленим цим Законом, а з 03 серпня 2014 року - у порядку та розмірах, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Своїми діями відповідач допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, передбачених статтею 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи Пенсійного фонду України, і несе обов'язок по своєчасній та повній виплаті підвищення до пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо задоволення заявлених вимог у спосіб, строках та межах визначених законом.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2015 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.