Справа № 2а-8105/11/1370
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2015 р. м. Київ К/800/51176/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Олендера І.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року

у справі № 2а-8105/11/1370

за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

до ОСОБА_3,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області,

Комерційний банк «Приватбанк»

про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2014 року позов Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області; позивач) до ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3; відповідач) задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 податковий борг із сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 59 730,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2014 року скасовано та прийнято нову - про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням у справі, позивач оскаржив його в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року та залишення в силі постанови Львівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2014 року.

В запереченні на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач є власником транспортного засобу марки MERCEDES BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1, 1999 року випуску.

Водночас сплату податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації вказаного автомобіля ОСОБА_3 не здійснено, що засвідчується довідкою ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області № 19818/10/19-023 від 09 червня 2011 року.

Доказів на підтвердження зворотного (зокрема, платіжних доручень, квитанцій тощо) відповідачем не подано.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції про задоволення позову та відмовляючи в його задоволенні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про передчасність задоволення позовних вимог без з'ясування обставин реєстрації автомобіля, що є предметом порушення кримінальної справи щодо працівників Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області та банку, де проводились платіжні операції.

Колегія суддів вважає вказані доводи Львівського апеляційного адміністративного суду неправомірними, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України від 11 грудня 1991 року № 1963-XII «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1963-XII) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно із статтею 3 Закону № 1963-XII перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Судом першої інстанції на підставі вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2013 року у справі № 1-233/11, який набрав законної сили, достовірно встановлено проведення першої реєстрації транспортного засобу марки MERCEDES BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1, 1999 року випуску на ім'я ОСОБА_3

Отже, вказана обставина обумовлює обов'язок сплати відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів до бюджету, наслідком невиконання якого є стягнення зазначеного податку з ОСОБА_3 в судовому порядку.

При цьому слід враховувати, що платник самостійно зобов'язаний виконати свій обов'язок із сплати податку, крім законодавчо визначених випадків покладення цього обов'язку на третіх осіб. Зокрема, податковим законодавством допускається в чітко визначених випадках виконання дій, спрямованих на перерахування податку до бюджету, третіми особами (наприклад, у разі сплати податку податковим агентом, спадкоємцем, правонаступником). В інших випадках сам платник зобов'язаний сплатити податок до бюджету та є відповідальним за таку сплату.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд апеляційної інстанції помилково скасував постанову суду першої інстанції, яка є законною та обґрунтованою.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області задовольнити.

Скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року, а Львівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2014 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Олендер І.Я.