Справа № 802/103/15-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/103/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

12 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Стрижавської виправної колонії № 81 про визнання дій незаконними та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Стрижавської виправної колонії №8, в якому просив визнати дії відповідача з приводу відрахування з його пенсії коштів за сплату комунальних послуг та коштів за харчування незаконними, а також стягнути на його користь кошти в розмірі 5841 грн. 46 коп.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.01.2015 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративні справі.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись при цьому на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи та порушення норм права, що призвело до неправильного вирішення питання.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Про причини неявки в судове засідання не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст.195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Стрижавської виправної колонії №81 про визнання дій незаконними та стягнення коштів. При цьому предметом спору визначено дії щодо відрахування з пенсії коштів за сплату комунальних послуг та коштів за харчування, а вказані обставини є такими, що виникають при виконанні вироку.

Вирішуючи питання про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції керувався тим, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму (ч.1 ст.17 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів, не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Частиною 5 ст.534 КПК України передбачено, що процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом. При цьому п.14 ч.1 ст.537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд має право вирішувати й інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Оскільки існуючий спір стосується питань, що виникають при виконанні вироку, що, в свою чергу, виключає можливість розгляду поданого позивачем позову в порядку адміністративного судочинства, зважаючи на положення розділу 7 Кримінально-процесуального кодексу України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» під час перебування пенсіонера у місцях позбавлення волі виплата призначеної йому пенсії здійснюється на загальних підставах у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч.2 ст.122 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, яким до відбування покарання призначена пенсія, підлягають державному пенсійному забезпеченню на загальних підставах. Призначена пенсія перераховується органами Пенсійного фонду України за місцем відбування покарання пенсіонера і з неї відшкодовуються витрати на його утримання у виправній колонії (харчування, речове майно, комунально-побутові послуги та інше), при цьому не менш як 25 % пенсії зараховується на особовий рахунок засудженого.

Питання щодо відрахування виправною колонією з пенсійних виплат позивача коштів за сплату комунальних послуг та коштів за харчування пов'язане із виконанням вироку, а тому вирішення вказаного питання належить до юрисдикції іншого суду, а не адміністративного. Крім того, правовідносини, які склались між сторонами, не є публічно-правовими, а належать до кримінально - правових, оскільки витікають із кримінального процесуального законодавства. Їх виникнення не пов'язано з будь - якими рішеннями, діяльністю або бездіяльністю органів владних повноважень саме у сфері управлінської діяльності.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що в свою чергу зумовлює застосування п.1 ч.1 ст.109 КАС України, згідно з яким суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, даний спір не є справою адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

У відповідності до ст.159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2015 року відповідає вимогам ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Згідно з ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий /підпис/ Біла Л.М.

Судді /підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Смілянець Е. С.

З оригіналом згідно:

секретар