Справа № 806/5779/14
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Житомир

справа № 806/5779/14

категорія 9.1.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Семенюк М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчук А.О.,

представників позивача Геворгяна С.Л., Ковальчука С.М.,

представника відповідача Синицької Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Кемікалс" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.12.2014 року № ,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області форми "У" від 18.12.2014 року № в частині нарахування ТОВ "Юнайтед Кемікалс" суми грошового зобов'язання за платежем - пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства - у сумі 7489,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що підставою для прийняття вказаного рішення стали висновки акту перевірки № 8337/06-25-22-06/35895462 від 11.12.2014 року, яким зафіксовані порушення позивачем вимог валютного та податкового законодавства, у зв'язку з чим товариству нараховано суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства в сумі 7833,08 грн. Позивач не погоджується з висновками контролюючого органу та вважає, що висновки акту перевірки на підставі якого винесенно спірне податкове повідомлення-рішення в частині нарахування пені в сумі 7489,26 грн. є безпідставним та такими, що не відповідають фактичним обставинам.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову на підставі доводів, наведених у письмових запереченнях проти позову ( а.с. 42-43).

Проаналізувавши досліджені докази у сукупності, суд приходить до визновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що працівниками контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Юнайтед Кемікалс" з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного контракту № RF/BN/09-13 від 20.12.2012 року укладеного з фірмою ОАО "Единая торговая марка" (Росія) за період з 20.12.2012 року по 02.12.2014 року, за наслідками якої складено акт від 11.12.2014 року № 8337/06-25-22-06/35895462 (а.с. 11-14).

Актом перевірки зафіксовано порушення:

- ст. 2 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", по контракту № RF/BN/09-13 від 20.12.2012 року укладеного з фірмою ОАО "Единая торговая марка" (Росія) не поставлено товар на суму 4818,55 дол. США, що еквівалентно 57315,60 грн. Попередню оплату повернуто з порушенням термінів розрахунків згідно банківської виписки 26.06.2014 року на суму 4818,55 дол. США - кількість прострочених днів 3 (граничний термін розрахунків 23.06.2014 року);

- ст. 5 Закону України від 23.09.1994 року № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" ТОВ "Юнайтед Кемікалс" позитивну курсову різницю в сумі 7317,36 грн. не сплачено до Державного бюджету України.

18.12.2014 року, на підставі висновків акта перевірки, Житомирською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким товариству нараховано суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства в сумі 7833,08 грн. (а.с. 10).

Як зазначено в акті перевірки в перевіряємому періоді згідно вантажно-митних декларацій надійшов товар на загальну суму 225464,65 дол. США від нерезидента фірми ОАО "Единая торговая марка" (Росія) та не поставлено товар на суму 4818,55 дол. США, що еквівалентно 57315,60 грн. чим порушено терміни розрахунків. Попередню оплату повернуто згідно банківської виписки 26.06.2014 року на суму 4818,55 дол. США - кількість прострочених днів 3 (граничний термін розрахунків 23.06.2014 року).

Суд не погоджується з даним твердженням контролюючого органу, оскільки відповідно до листа АТ "БМ Банк" від 19.12.2014 року № 2045/2014 (а.с. 21, 56-57) грошові кошти в сумі 4818,55 дол. США були зараховані АТ "БМ Банк" на розподільчий рахунок ТОВ "Юнайтед Кемікалс" 25.03.2014 року, а тому прострочення термінів розрахунків становить 2 дні, відповідно пеня підлягає сплаті в сумі 343,82 грн.

Щодо посилання відповідача на повідомлення з АТ "БМ Банк" від 03.07.2014 року № 1304/2014 (а.с.47), то в ньому не зазначено, коли грошові кошти в сумі 4818,55 дол. США були повернуті позивачу, а інших доказів (банківська виписка, тощо) про повернення вказаних коштів 26.06.2014 року контролюючим органом суду не надано.

Пунктом 3 Постанови Правління Національного банку України "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" від 16.11.2012 № 475, установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Що стосується висновку контролюючого органу про несплату позитивної курсової різниці в розмірі 7317,36 грн., слід зазначити, що перерахування позитивної курсової різниці на користь державного бюджету України належить до компетенції суб'єктів ринків, якими є комерційні банки та уповноважені фінансові установи. Водночас, обов'язок підприємства-резидента здійснювати перерахування до бюджету зазначеної курсової різниці жодною нормою законодавства не передбачено, відповідно, відповідальності за таке неперерахування курсової різниці від продажу іноземної валюти чинним законодавством також не передбачено, що взагалі виключає можливість застосування до позивача будь-яких санкцій.

Також, враховуючи ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", якою, зокрема, передбачено нарахування пені за порушення резидентами строків, визначених ст. ст. 1, 2 Закону, або встановлених Національним банком України, загальний розмір якого не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару), позитивна курсова різниця не є податковим зобов'язанням, штрафною санкцією або пенею. Отже, є необґрунтованими доводи відповідача на те, що позитивна курсова різниця має бути перерахована до бюджету по коду бюджетної класифікації 21081000 "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства".

Суд зазначає, що сума позитивної курсової різниці в розмірі 7317,36 грн. не є зобов'язанням платника податків в розумінні глави 4 Податкового кодексу України, та, відповідно, не може бути заявлена до стягнення податковим органом державної податкової служби на підставі пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Статтею 5 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків у іноземній валюті" передбачено обов'язок уповноважених банків продати протягом п'яти робочих днів на міжбанківському валютному ринку України придбану, але не використану резидентами протягом десяти робочих днів валюту. Водночас, зазначеною статтею не встановлено жодного обов'язку для платників податків-резидентів, невиконання яких може призвести до настання відповідальності для таких платників податків.

Таким чином, вимоги контролюючого органу щодо перерахування до державного бюджету грошових коштів у розмірі позитивної курсової різниці внаслідок порушення позивачем ст. 5 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків у іноземній валюті", є необґрунтованим. Позивач не є суб'єктом ринку в розумінні п. 7 розділу III Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, у якого виникає обов'язок перерахування позитивної курсової різниці до державного бюджету України, що узгоджується, також, з положеннями ст. 3 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" щодо продажу валюти виключно уповноваженим банком.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.05.2014 року у справі № К/800/6191/14.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його заперечення, і не довів правомірності прийнятого податкового повідомлення - рішення.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати ТОВ "Юнайтед Кемікалс" у вигляді 182,70 грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 18.12.2014 року № в частині нарахування суми грошового зобов'язання 7489,26 грн.

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Кемікалс" понесені ним судові витрати у розмірі 182,70 грн. з Державного бюджету України, зобов'язавши орган Державної казначейської служби України стягнути судові витрати із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 11 березня 2015 р.