Справа № 820/18717/14
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 березня 2015 р. Справа № 820/18717/14

Харківський окружний адміністративний суд

в складі головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання - Малишевій І.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Падалки Л.О.,

представників третіх осіб - Ісаєвої О.В., Ісмаілова Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Харківської районної державної адміністрації, третя особа Садівниче товариство "Мрія" про визнання протиправними та скасування розпорядження ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнень просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 24.12.2010 року №7795 в частині скасування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації від 20.09.2010 року №6466 "Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_5".

В обґрунтування позову позивач зазначає, що Харківською районною державною адміністрацією 24.12.2010 року винесено розпорядження №7795 яким незаконно скасовано розпорядження голови Харківської державної адміністрації від 20.09.2010 року №6466 про передачу у власність земельної ділянки. Незаконність вчинення зазначених дій позивач обґрунтовує тим, що в порушення Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та Конституції України, голова районної державної адміністрації скасував розпорядження цієї ж адміністрації, що є грубим порушенням прав позивача та перевищенням власних повноважень.

Представником відповідача, в ході судового розгляду справи були надані заперечення проти позову, в яких зазначено, що позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на те, що процедура складання та видання розпоряджень передбачена Інструкцією з діловодства у Харківській районній державній адміністрації, відповідно до п. 82 якої розпорядження видаються як рішення організаційно - розпорядчого чи нормативно-правового характеру. А тому твердження позивача про порушення процедури прийняття не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Представники третіх осіб в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на підстави викладені у письмових запереченнях наданих до суду.

В ході розгляду справи судом було розглянуто питання щодо визнання поважними причин пропущення строку звернення до суду.

Представник позивача просив поновити строк звернення до суду, відповідно до ст.99 КАС України, та вважати причини пропуску строку поважними. Обґрунтовуючи це тим, що позивач дізнався про оскаржуване в даній справі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 24.12.2010 року №7795 в частині скасування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації від 20.09.2010 року №6466 "Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_5" 10.11.2014 року, після отримання позовних матеріалів з Харківського районного суду по цивільній справі 635/9410/14-ц.

Представник відповідача заперечував, з підстав викладених у письмових запереченнях наданих до суду.

Третя особа та її представник, в судовому засіданні проти задоволення клопотання позивача заперечували в повному обсязі, посилаючись на пояснення свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, допитаних у судовому засіданні.

Суд, всебічно вивчивши та дослідивши пояснення представників сторін, заслухавши пояснення свідків допитаних у судовому засіданні, визнав причини пропуску звернення до суду поважними.

Даний висновок суду ґрунтується на підставі відсутності факту підтвердження повідомлення відповідачем про оскаржуване розпорядження позивача.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 20.09.2010р. головою Харківської райдержадміністрації винесено розпорядження № 6466 «Про передачу у власність земельних ділянок гр. ОСОБА_5», відповідно до якого було передано безоплатно у власність гр. ОСОБА_5 земельні ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2, загальною площею 0,0980 га, із земель садівничого товариства «Мрія», які розташовані за межами населеного пункту на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, для ведення садівництва.

Згідно з наданої ухвали Харківського районного суду Харківської області від 28.01.2008 року, по цивільній справі №2-1624,за позовом Східно-Української юридичної компанії «Правовий центр», що діє в інтересах громадян до садового товариства «Мрія» про поновлення в складі членів садового товариства «Мрія» та повернення земельних ділянок з чужого незаконного володіння, задоволено заяву позивача про задоволення зазначеного позову.

Заборонено Харківській районній державній адміністрації Харківської області, відділу земельних ресурсів у Харківському районі Харківської області, відділу земельних ресурсів у харківському районі Харківської області Головного управління земельних ресурсів у Харківській області, Центру державного земельного кадастру (вул. Серпова, 4, м. Харків) вчиняти будь-які дії, спрямовані на приватизацію земельних ділянок, які знаходяться у користуванні садівничого товариства «Мрія».

Також, як встановлено з матеріалів справи, за заявою садівничого товариства «Мрія» про уточнення ухвали суду про заборону здійснювати приватизацію земельних ділянок, що знаходяться у користуванні садівничого товариства «Мрія», ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.01.2008 року від 09.06.2008 р. уточнено ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2008 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_10, ОСОБА_12 та ін. до садового товариства «Мрія» про поновлення в складі членів садового товариства та повернення земельних ділянок з чужого незаконного володіння, зазначивши, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.01.2008 року накладено заборону Харківській районній державній адміністрації Харківської області, відділу земельних ресурсів у Харківському районі, центру державного земельного кадастру вчиняти будь-які дії, спрямовані на приватизацію всіх земельних ділянок, які знаходяться у користуванні садівничого товариства «Мрія», розташованого в АДРЕСА_1, до вирішення спору по суті.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, Харківською міжрайонною прокуратурою, на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2008 року про забезпечення позову по справі №2-164, винесено протест прокурора від 20.12.2010 року №03-25 на розпорядження голови Харківської законної державної адміністрації про передачу у власність земельних ділянок громадянам за рахунок земель СТ «Мрія», у тому числі й на розпорядження №6466 «Про передачу у власність земельних ділянок ОСОБА_5».

В обґрунтування протесту прокурора, зазначено, що з матеріалів службової перевірки встановлено наступне. Відповідно до журналу реєстрації інформації та статистичних матеріалів Харківської районної державної адміністрації лист Харківського районного суду Харківської області від 29.01.2008 року та ухвала Харківського районного суду Харківської області від. 29.01.2008 року по справі №2-1624 надійшли до Харківської районної державної адміністрації та зареєстровані за вх. № 1 інф.

Отже, на момент прийняття вищевказаних розпоряджень вказана справа по суті не розглянута, заходи забезпечення позову зняті не були. При видачі вказаних розпоряджень відносно земельних ділянок, які знаходяться користуванні садівничого товариства «Мрія», Харківською районною державною адміністрацією не було враховано зазначену ухвалу суду про забезпечення позову, чим порушено вимоги ст. 153 Цивільно-процесуального Кодексу України.

З приводу вищевикладеного, з урахуванням обставин з'ясованих в ході розгляду справи, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що на виконання Конституції України, актів Президента України, щорічного послання Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Статтею 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Статтею 33 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» головам обласних державних адміністрацій надано право скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій, що суперечать Конституції України та законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України, Кабінету Міністрів України, голів обласних державних адміністрацій, а також міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.

Суд вважає за необхідне також зазначити наступне, що системний аналіз конституційних і законодавчих положень та положень пункту 5 статті 121, пункту 9 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України свідчить, що на прокуратуру України покладено нагляд за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами місцевого самоврядування. Закон України «Про прокуратуру», прийнятий до набуття чинності Конституцією України, є чинним, що суперечить Основному Закону України, і передбачає порядок зупинення рішень органів, і законом установлено, що при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право опротестовувати акти виконавчих органів місцевих рад та вносити подання або протести на рішення місцевих рад залежно від характеру порушень. Протест прокурора приноситься до органу, який видав цей акт і зупиняє його дію, прокурору надається право звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним, і подача такої заяви зупиняє дію правового акта (частини перша, третя, четверта статті 21 Закону України «Про прокуратуру».

В конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними та фізичними особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що органи місцевого самоврядування не можуть скасувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 року №1-зп.

Суд, аналізуючи положення Закону, приходить до висновку, що перший заступник голови районної державної адміністрації перевищив надані йому повноваження, скасувавши розпорядження голови цієї ж районної державної адміністрації з підстав, передбачених статтею 43 Закону N 586-ХІV, оскільки згідно з цією статтею розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Зазначена норма кореспондується з положеннями частини восьмої статті 118 Конституції України, згідно з якою рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня.

Дана позиція також узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду України від 16.04.2013 року.

Згідно з ч.2 ст.161, ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши обґрунтованість доводів сторін, з'ясувавши обставини спірних правовідносин та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що в ході розгляду справи суб'єкт владних повноважень за правилами ч.2 ст.71 КАС України не довів правомірності та обґрунтованості мотивів, покладених в основу спірного рішення в оскарженій частині.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом встановлено факт порушення процедури скасування оскаржуваного розпорядження першого заступника голови Харківської районної державної адміністрації, та перевищення наданих йому повноважень, скасувавши розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації, то позов належить задовольнити шляхом скасування розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 24.12.2010 року №7795 в частині скасування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації від 20.09.2010 року №6466 "Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_5"

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Як встановлено приписами ст. 19 Конституції України відповідач - суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 24.12.2010 року №7795 в частині скасування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації від 20.09.2010 року №6466 "Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_5" є протиправним та підлягає скасуванню, як таке, що прийняте з порушенням ч. 3 ст. 2 КАС України, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивач відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI звільнений від сплати судового збору.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до Харківської районної державної адміністрації, третя особа Садівниче товариство "Мрія" про визнання протиправними та скасування розпорядження - задовольнити.

Скасувати розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 24.12.2010 року №7795 в частині скасування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації від 20.09.2010 року №6466 "Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_5"

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 16 березня 2015 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.