Справа № 755/1159/15-а
Суддя: Гаврилова О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/1159/15-а
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" лютого 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пільгової пенсії, -
06.01.2015р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо відмови позивачу в призначенні, нарахуванні та виплаті державної пільгової пенсії відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними та зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплачувати позивачу державну пільгову пенсію як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 2, з 15.03.1982 року працював в автотранспортному підприємстві Київського головного територіального управління Головпостачу УРСР, яке неодноразово було перейменовано, правонаступником якого є ВАТ Автотранспортне підприємство Фортуна. У період з 01.05.1986 року по 06.05.1986 року спеціалізованим автотранспортним підприємством Головпостачу України позивача було направлено для роботи до м. Чорнобиль, зона 2, що відповідно до положення ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи надає право позивачу на призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років. 27.03.2010 року позивачу виповнилось 50 років, тому він звернувся до відповідача із заявою про призначення державної пільгової пенсії, однак листом від 09.12.2014 року відповідачем відмовлено у задоволенні заяви позивача, мотивуючи відмову тим, що подані позивачем документи для оформлення пільгової пенсії, не прошиті та не завірені печаткою. Наказ Про преміювання працівників спецавтопідприємства від 20.09.1986 року № 211 знаходиться в окремому файлі, в картках заробітної плати за травень 1986 року відсутні цифри нарахувань та виплати за роботу у зоні відчуження, особові нарахування позивачу заробітної плати відсутні, не надано накази на відправку на роботу у зону відчуження для ліквідації наслідків аварії та не надано шляхові листи. Дії відповідача позивачем розцінено як такі, що суперечать вимогам ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що ґрунтуються виключно на припущеннях, є незаконними та необґрунтованими, грубо порушують права та охоронювані законом інтереси, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.01.2015 року вирішено питання про розгляд справи в скороченому провадженні.
05.02.2015р. відповідачем надані суду заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1 , в яких представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити з посиланням на відсутність в архіві ВАТ Фортуна первинних документів, які підтверджують період роботи позивача з 01.05.1986р. по 06.05.1986р.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно частини третьої ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно Наказу № 14-к від 15.03.1982 року ОСОБА_1 , 1960 року народження, був прийнятий водієм на роботу до автотранспортного підприємства Київського головного територіального управління Головпостачу УРСР та звільнений Наказом № 55-к від 13.09.1991 року на підставі ст. 38 КЗпП за власним бажанням. (а.с. 7-9)
За даними Довідки № 145 від 19.10.2012 року, виданої ВАТ АТП Фортуна, Відкрите акціонерне товариство Автотранспортне підприємство Фортуна є правонаступником Спеціалізованого автотранспортного підприємства Київського територіального управління Головпостачу УРСР (САТП КТУ Головпостачу УРСР), Спеціалізованого автотранспортного підприємства Київського головного територіального управління Державного комітету УРСР по матеріально-технічному постачанню (САТП КГТУ Держпостачу УРСР), Спеціалізованого автотранспортного підприємства Київського міського головного територіального управління Державного комітету УРСР по матеріально-технічному постачанню (САТП Київміськгловпостачу Держпостачу УРСР), Спеціалізованого автотранспортного підприємства Державного комітету УРСР по матеріально-технічному постачанню (САТП Держпостачу УРСР), Орендного спеціалізованого автотранспортного підприємства Міністерства економіки України (ОСАТП Мінекономіки України), Державного спеціалізованого автотранспортного підприємства Державного комітету України з матеріальних ресурсів (ДСАТП Держкомресурсів України), Державного спеціалізованого автотранспортного підприємства Державної акціонерної компанії Укрресурси (ДСАТП ДАК Укрресурси. (а.с. 10)
Згідно Виписки № 1160 від 06.11.2012 року, виданої САТП Держпостач УРСР, відповідно до особового рахунку № 2030 по заробітній платі, водій автоколони № 2 Спец. АТП Держпостачу УРСР ОСОБА_1 у травні 1986 року протягом 6 (шести) днів приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, заробітна платня нарахована у чотирикратному розмірі в сумі 164 карб. 97 коп. (а.с. 11)
На підставі Наказу Київголовснабу № 223 від 22.08.1986 року Наказом Спеціалізованого автотранспортного підприємства Київське головне територіальне управління Держпостачу УРСР № 221 за активну участь у вирішенні питань доставки матеріальних ресурсів для підприємств, працюючих по ліквідації наслідків аварії премійовано грошовою премією, серед інших, ОСОБА_1 (а.с. 12-14)
Згідно Довідки № 148 від 29.10.2012 року, виданої ВАТ АТП Фортуна, ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах у м. Чорнобилі, зона № 2, передбачених Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 року № 665-195, що надають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності до списку № 1, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1966 року № 1173, - з 01.05.1986 року по 06.05.1986 року та з 08.04.1987 року по 09.04.1987 року. (а.с. 16)
За даними картки зарплати шофера Камазу за травень 1986 року та Довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження від 18.11.1992 року № 14, відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 01.05.1986 року по 06.05.1986 року ту з 08.04.1987 року по 09.04.1987 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, заробітна платня виплачена у чотирикратному розмірі в сумі 164 карб. 97 коп. (а.с. 18, 19-20, 21-22, 23-24)
12.06.1998 року ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 2) Серії НОМЕР_2 . (а.с. 6)
Статтею 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до положень статті 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості відпрацьованих днів.
Згідно статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на пенсію із зниженням пенсійного віку на 10 років.
За положенням ч. 1 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб: до 1 січня 1988 року - у потрійному розмірі.
Умови призначення і виплати пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, регулюються Законом України Про державну допомогу сім`ям з дітьми та Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Призначення і виплата пенсії здійснюється Управліннями пенсійного фонду України в районних, районних у містах Києві та Севастополі за місцем реєстрації або місцем проживання постраждалих осіб.
За таких обставин Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва є належним відповідачем в даній справі.
Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач посилається на відсутність в архіві первинних документів, які підтверджують період роботи ОСОБА_1 з 01.05.1986 року по 06.05.1986 року, однак, вказані документи є документами нетривалого зберігання, і відповідно до Переліку документів Міністерства юстиції СРСР, органів, установ юстиції і судів із зазначенням строків зберігання документів, затвердженому Міністерством юстиції СРСР 31.01.1980 року, накази на відрядження підлягають знищенню через три роки, а табелі обліку робочого часу підлягають знищенню через рік.
Відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо неправомірності відмови відповідача у призначенні, нарахуванні та виплаті позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки позивачем надано докази його роботи у зоні відчуження на Чорнобильській АЕС з 01.05.1986 року по 06.05.1986 року (6 днів), які підлягають зарахуванню до трудового стажу як робота по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - в потрійному розмірі.
Керуючись ст. 46 Конституції України, ст. ст. 14, 49, 55, 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 99, 158-163, 1832, 254, суд, -
п о с т а н о в и в :
Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пільгової пенсії - задовольнити.
Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про відмову в призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 01.05.1986 року по 06.05.1986 року (шість днів) як роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в потрійному розмірі.
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва призначити, нарахувати та виплатити з 01.12.2014 року ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

С у д д я :