Справа № 821/475/15-а
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/475/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

представника позивача - Діденка А.О.,

представника відповідача - Тітова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Кулон" до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Кулон" (далі - позивач, ТОВ "ВКФ "Кулон") звернулося із позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ДПІ у м. Херсоні), в якому просить визнати недійсною форму № 18-ОПП, подану відповідачем до реєстраційної служби; притягнути до відповідальності осіб, винних у безпідставному призупиненні роботи підприємства та звинуваченні в подачі недостовірних даних; в порядку рекомендації внести до відповідних установ зауваження про внесення уточнень до нормативних документів про порядок заповнення форми № 18-ОПП; в порядку рекомендації зобов'язати відповідача додержуватися чинного законодавства при перевірці місцезнаходження підприємства та виключати можливість фальсифікації результатів.

Свої вимоги мотивує тим, що 31.01.2015 р. підприємству на підставі форми № 18-ОПП безпідставно відмовлено в підписанні договору на визнання електронного підпису від 06.01.2015 р. у зв'язку з нібито недостовірними даними щодо місцезнаходження. Цим рішенням було фактично зупинена робота підприємства до 10.02.2015 р. Крім того, ТОВ "ВКФ "Кулон" необґрунтовано звинуватили в подачі недостовірних даних про місцезнаходження, що призвело до погіршення репутації підприємства. Для поновлення роботи ТОВ "ВКФ "Кулон" змушено було достроково подавати до реєстраційної служби підтвердження даних юридичної особи двічі: 02.02.2015 р. та 09.02.2015 р. Підприємству невідомо коли і ким здійснювалася перевірка форми № 18-ОПП. Зазначає, що ТОВ "ВКФ "Кулон" з моменту державної реєстрації знаходилося за юридичною адресою: м.Херсон, вул.Михайловича, 40/37.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Також зазначив, що форма № 18-ОПП не є рішенням органу владних повноважень, а є лише інформацією, що засвідчує відсутність суб'єкта господарювання за місцем державної реєстрації. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ "ВКФ "Кулон" 27.11.2014 р. зареєстровано як юридичну особу Суворовським районним управлінням юстиції м.Херсона за № 0017750, місцезнаходження юридичної особи: м.Херсон, вул.Михайловича, 40/37, взято на податковий облік в ДПІ у м.Херсоні з 28.11.2014 р. за № 52.

31.01.2015 р. позивачу було відмовлено у підписанні договору на визнання електронного підпису від 06.01.2015 р., про що свідчить квитанція № 2. Підставою для відмови зазначено "у зв'язку з недостовірними даними щодо місцезнаходження". Дана підстава обґрунтована наявністю в автоматизованих системах обліку платників податків відомостей про направлення до державного реєстратора повідомлення форми № 18-ОПП про відсутність позивача за місцезнаходженням.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що ТОВ "ВКФ "Кулон" не оскаржується рішення про відмову у підписанні договору на визнання електронного підпису, оскільки після підтвердження відомостей про місцезнаходження юридичної особи 10.02.2015 р. такий договір було підписано. Однак вважає протиправними дії ДПІ у м.Херсоні щодо направлення державному реєстратору повідомлення форми № 18-ОПП, так як саме цими діями та рішенням, в якому відображено неправдиві відомості про відсутність підприємства за юридичною адресою, порушено його права та інтереси.

Тобто, предметом позовних вимог ТОВ "ВКФ "Кулон" є оскарження правомірності направлення відповідачем державному реєстратору повідомлення форми № 18-ОПП, а решта позовних вимог (притягнення до відповідальності винних осіб, внесення зауважень щодо порядку заповнення форми № 18-ОПП, зобов'язання додержуватися вимог чинного законодавства при перевірці місцезнаходження підприємства та виключати можливість фальсифікації результатів) є похідними від вищевказаної позовної вимоги.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Положеннями пп.19-1.1.7 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи реєструють та ведуть облік платників податків, осіб, які здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням, проводять диференціацію платників податків.

Згідно п.63.1 ст.63 ПК України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.63.2 ст.63 ПК України взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також само зайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов'язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

Приписами п.63.3 ст.63 ПК України передбачено, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Механізм ведення обліку платників податків як одного із способів податкового контролю, що провадиться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, визначено Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. № 1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 р. за № 1562/20300 (далі - Порядок № 1588).

Розділом XII Порядку № 1588 регулюється питання встановлення місцезнаходження (місця проживання) платників податків.

Згідно п.12.1 Порядку № 1588 підрозділи контролюючих органів, до функцій яких входить ведення обліку платників податків, повинні забезпечувати систематичний контроль за повнотою та своєчасністю взяття на облік юридичних осіб або фізичних осіб-підприємців контролюючими органами після здійснення їх державної реєстрації, реорганізації та внесення змін до Єдиного державного реєстру чи установчих документів.

Приписами п.12.2 Порядку № 1588 визначено, що у рамках проведення заходів з узгодження грошового зобов'язання платника податків чи заходів з погашення податкового боргу, а також при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

Відповідно до п.12.4 Порядку № 1588 щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та нез'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Згідно п.12.5 Порядку № 1588 якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Приписами ч.12 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що у разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Згідно ч.14 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. Якщо державному реєстратору повернуто поштового відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

З викладеного слідує, що на законодавчому рівні визначено порядок дій контролюючого органу щодо ведення обліку платників податків, перевірки їх місцезнаходження та вчинення дій, пов'язаних з підтвердженням відомостей про місцезнаходження платників податків.

Судом встановлено, що заступником начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у м.Херсоні відповідно до Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків 23.01.2015 р. направлено запит № 83/21-03-15-02 до ОУ у м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області на встановлення місцезнаходження платника податків - ТОВ "ВКФ "Кулон", в якому зазначено причину проведення заходів - "платник з ознаками ризику".

На виконання даного запиту, заступником начальника ОУ у м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області 30.01.2015 р. складено довідку № 284/21-03-07-06-10, відповідно до якої місцезнаходження платника податків не встановлено.

На підставі даної довідки 30.01.2015 р. прийнято рішення № 131 про доцільність направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням та цього ж дня за № 131/21-03-11-0 1-40 державному реєстратору направлено повідомлення форми № 18-ОПП.

Державним реєстратором надіслано на адресу позивача повідомлення щодо необхідності подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу від 03.02.2015 р. № 26/06/05-20, на яке позивачем 09.02.2015 р. надано реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу, на підставі яких до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено записи від 09.02.2015 р. щодо підтвердження відомостей про юридичну особу.

З викладеного вбачається, що причиною проведення заходів щодо встановлення місцезнаходження суб'єкта господарювання стало наявність платника з ознаками ризику, а підставою направлення повідомлення форми № 18-ОПП - довідка про не встановлення місцезнаходження ТОВ "ВКФ "Кулон" від 30.01.2015 р. № 284/21-09-06-10.

Суд зазначає, що зі змісту ст.ст.19-1, 20, 62-64 ПК України та Порядку обліку платників податків і зборів слідує, що контролюючі органи мають відповідні повноваження щодо надіслання державним реєстраторам повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

Враховуючи наведене, складання та надіслання ДПІ у м.Херсоні державному реєстратору повідомлення форми № 18-ОПП про відсутність ТОВ "ВКФ "Кулон" за місцезнаходженням, вчинені відповідачем в межах повноважень, у спосіб та в порядку, що визначені чинним законодавством України.

Крім того, суд відмічає, що державним реєстратором підтверджено відомості про місцезнаходження ТОВ "ВКФ "Кулон" за юридичною адресою. Тому сам факт направлення ДПІ у м.Херсоні державному реєстратору повідомлення форми № 18-ОПП в межах здійснення податкового контролю жодним чином не впливає на права та інтереси ТОВ "ВКФ "Кулон", оскільки не створює для нього негативних наслідків. Ці наслідки виникають лише після внесення державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису щодо відсутності підприємства за юридичною адресою. Саме такий запис, а не повідомлення форми № 18-ОПП, і є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке тягне для позивача негативні наслідки.

За таких обставин позовні вимоги в частині визнання недійсною форми № 18-ОПП є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Також позивачем заявлено позовні вимоги щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у безпідставному призупиненні роботи підприємства та звинуваченні у подачі недостовірних даних. Суд зазначає, що в даному випадку позивач фактично ставить питання про винесення окремої ухвали з метою реагування на допущені, на думку ТОВ "ВКФ "Кулон", відповідачем порушення законодавства, які безпосередньо пов'язані з позовними вимогами щодо правомірності направлення державному реєстратору повідомлення форми № 18-ОПП. Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов до висновку про правомірність дій ДПІ у м.Херсоні стосовно направлення державному реєстратору повідомлення форми № 18-ОПП, то позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог в частині внесення у порядку рекомендації до відповідних установ зауваження про внесення уточнень до нормативних документів про порядок заповнення форми № 18-ОПП, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні представник позивача не зміг надати обґрунтування даних позовних вимог, не вказав, норми якого нормативного документа суперечать вимогам законодавства та порушують його права та інтереси, в чому полягає порушення його прав та інтересів в контексті існуючої форми повідомлення форми № 18-ОПП.

Відповідно до ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановлено цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Приписами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З викладеного слідує, що суди у порядку адміністративного судочинства розглядають публічно-правові спори, а не дають рекомендації чи вносять зауваження, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню також вимоги про зобов'язання відповідача додержуватися чинного законодавства при перевірці місцезнаходження підприємства та виключати можливість фальсифікації результатів, оскільки, по-перше, ці вимоги не підтверджені належними доказами, а по-друге, адміністративний суд за змістом ст.ст. 2, 3, 6, 17, 105 КАС України не може розглядати вимоги щодо покладення на суб'єкта владних повноважень обов'язку вчинити дії чи утриматись від вчинення дій в майбутньому.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ "ВКФ "Кулон", а тому вони не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Кулон" до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 березня 2015 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8