Справа № 359/921/15-а
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/359/49/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 березня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, треті особи: орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування рішень виконавчого комітету Іванківської сільської ради Бориспільського району, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з позовом в якому вказав, що виконкомом Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, 20 січня 2007 року прийнято рішення №27 «Про направлення неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дитячу державну установу та закріплення за ними житла та майна», відповідно до п. 2 якого закріплено за неповнолітньою ОСОБА_3 житлову площу, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

Житловий будинок в АДРЕСА_1 належить позивачу на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданого 25.03.2013 року Держреєстратором реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Відповідно до положень ст.19, ч.1 ст. 140 Конституції України та ч.З ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України. Приймаючи дане рішення виконавчий комітет Іванківської сільської ради виключно керувався ст.ст. 32,34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Вищезазначене рішення прийняте в порушення Конституції України та ЗУ «Про

місцеве самоврядування в Україні» яким не надано повноваження виконавчим органам сільських рад розпоряджатися або обмежувати громадян України в їх правах власності.

Крім того, оскаржуване рішення про закріплення за неповнолітньою ОСОБА_3 житлової площі, яка є власністю позивача приймалися без його згоди та присутності, оскільки він не був запрошений на засідання комітету. Відповідно до статті 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , до якої Україна приєдналась згідно з Законом України №475/97 від 17.07.1997 року « Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2,4,7, 11 Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю належним йому майном на власний розсуд і вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317,319, 321 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

На час прийняття спірних рішень неповнолітня особа ОСОБА_3 право власності на житло в АДРЕСА_1 до встановлення опіки та влаштування в прийомну сім'ю не мала та не являлась членом сім'ї позивача, оскільки проживала за іншою адресою.

У Рішенні Конституційного суду України від 3 червня 1999 року N 5-рп/99 Справа N 1-8/99 (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") зазначено: Відповідно до ч.4 ст. 156 ЖК України, до членів сім'ї власника житлового будинку належать особи, зазначені у ч.2 ст. 64 ЖК України, тобто - дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Прийняте відповідачем рішення обмежує позивача права розпорядження своїм майном на свій розсуд, тобто він не може реалізувати своє право без волі інших осіб, а саме органу опіки і піклування який повинен надати дозвіл для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, яке є власністю позивача.

У зв»язку з цим просить визнати незаконним та скасувати пункт 2 рішення виконавчого комітету Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області «Про направлення неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дитячу державну установу та закріплення за ними житла та майна» за № 27 від 20.01.2007 року щодо закріплення за неповнолітньою ОСОБА_3 житлової площі яка знаходиться в АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 з дня прийняття рішення.

Крім того, просить визнати незаконним та скасувати рішення Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 23.02.2010 року про призначення відповідальним за збереження житла ОСОБА_5, члена опікунської ради при виконкомі сільської ради.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що виконкомом Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, 20 січня 2007 року прийнято рішення №27 «Про направлення неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дитячу державну установу та закріплення за ними житла та майна», відповідно до п. 2 якого закріплено за неповнолітньою ОСОБА_3 житлову площу, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

У житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1 - дід, ОСОБА_3 - онука, з дня свого народження 14.07.2000 року. До 25.03.2013 року даний житловий будинок не належав на праві приватної власності ОСОБА_1, а знаходився у комунальній власності громади села Іванків.

Батьки ОСОБА_3, рішенням Бориспільського міськрайонного суду були позбавлені батьківських прав. Оскільки сім'я неповнолітньої ОСОБА_3 була неблагополучна, то проживала періодично за двома адресами в АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2, де мешкали родини її дідусів по батьку та по мамі. Про це свідчать акти обстеження умов проживання дітей зроблені в різний час працівниками служби у справах дітей та Іванківської сільської ради.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 248 Сімейного кодексу України, дитина, позбавлена батьківського піклування має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала та зареєстрована. Це підтверджується рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 11.09.2014 р. № 2/359/1077/2014, № 359/2325/14-ц, та рішенням Апеляційного суду Київської області від 09.12.2014 р. № 22ц-780/6064/14.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування за місцем знаходження житла дітей несуть відповідальність за збереження зазначеного у частині першій цієї статті житла і повернення його дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа після завершення терміну перебування у сім'ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Таким чином, рішенням виконкому Іванківської сільської ради, як органу опіки та піклування за місцем знаходження житла, від 23.02.2010 року призначено ОСОБА_5, члена опікунської ради при виконкомі, відповідальною за збереження житла за адресою АДРЕСА_1, в якому зареєстрована неповнолітня ОСОБА_3.

Згідно розпорядження голови райдержадміністрації від 05.07.2007 року № 1257 «Про створення прийомної сім'ї», ОСОБА_3 влаштована в сім'ю ОСОБА_2, яка є законним представником дитини до досягнення нею 18 років.

Згідно п. З ч. З ст. 71 Житлового Кодексу жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців, у випадках влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.160-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування п.2 рішення виконавчого комітету Іванківської сільської ради Бориспільського району №27 від 20.01.2007 року щодо закріплення за неповнолітньою ОСОБА_3 житлової площі та рішення виконавчого комітету Іванківської сільської ради Бориспільського району від 23.02.2010 року про призначення відповідального за збереження майна - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена через Бориспільський міськрайонний суд на протязі десяти днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В.Журавський