Справа № 808/6078/14
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року 17 год. 30 хв. Справа № 808/6078/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Р.В. Сацького,

при секретарі судового засідання А.С. Ярошенко,

за участю представників сторін :

від позивача: Петрушенко Л.Л.

від відповідача 1: Терехова Ю.О.

від відповідача 2: не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна»

до відповідачів:

1. Запорізької митниці

2. Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області

про: визнання протиправними дій, неправомірною бездіяльності та стягнення переплати ввізного мита

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» до відповідачів: 1. Запорізької митниці, 2. Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Запорізької митниці Міндоходів у поверненні ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А. М. Кузьміна» суми митних платежів за ВМД №112030000/2012/004775 від 15.02.2012, за ВМД №112030000/2012/006167 від 28.02.2012, за ВМД №112030000/2012/004279 від 10.02.2012 у розмірі 23 404,49 грн.;

- визнати неправомірною бездіяльність Запорізької митниці Міндоходів щодо ненадання Головному управлінню Державного казначейства України у Запорізькій області висновку про повернення з Державного бюджету України ПАТ «Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна» надмірно сплачених коштів за ВМД №112030000/2012/004775 від 15.02.2012, за ВМД №112030000/2012/006167 від 28.02.2012, за ВМД №112030000/2012/004279 від 10.02.2012 у розмірі 23 404, 49 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна» переплату ввізного мита у сумі 23 404, 49 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна» витрати на сплату судового збору у сумі 255, 78 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві зокрема, зазначив, що 30.07.2012 Постановою Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 0870/6520/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови у прийнятті першочергово поданих ВМД в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі. Проте, 13.02.2014 Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі № 0870/6520/12 апеляційна скарга ПАТ «Дніпроспецсталь» задоволена, Постанова ЗОАС від 30.07.2012 скасована та визнано протиправним та скасовано Рішення Запорізької митниці №112000003/2012/000223/1 від 10.02.2012, Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2/00093 від 10.02.2012, Рішення Запорізької митниці №112000003/2012/000367/1 від 28.02.2012, Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 112030000/2/00135 від 28.02.2012, Рішення Запорізької митниці № 112000003/2012/000260/1 від 15.02.2012, Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 112030000/2/00109 від 15.02.2012.

Вказує, що позивач надіслав листи від 18.07.2014 №171/1-285, від 22.07.2014 №171/1-293 та № 171/1-295 щодо повернення на розрахунковий рахунок підприємства надмірно сплачених платежів за скасованими рішеннями про визначення митної вартості, проте митний орган відмовив у поверненні надмірно сплачених до бюджету митних платежів із посиланням на те, що питання щодо повернення надмірно сплачених платежів не було предметом спору справи №808/6520/12.

Позивач вважає, що даний висновок Запорізької митниці Міндоходів не ґрунтується на фактичних обставинах та суперечить приписам Порядку №618, та вимогам Митного кодексу. З урахуванням викладеного просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов від 14.10.2014 № 1014/08-01-10-05. Пояснив, що для того, щоб прийняти рішення про визнання митної вартості товарів у органу доходів і зборів є основний та другорядні методи визначення митної вартості товарів згідно норм Митного кодексу України. Зазначив, що Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами передбачено, що у випадку надміру сплачених податків платник податків звертається до органу доходів і зборів з відповідною заявою, до заяви на повернення додаються документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів. Проте, документів, які б підтверджували помилкову та/або надмірну сплату коштів до бюджету позивачем надано не було, що підтверджується матеріалами справи. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача-2 в судове засідання не прибув, надіслав до суду пояснення в яких зазначає, що оскільки висновку про повернення позивачу помилково або надмірно сплаченого ввізного мита у загальній сумі 23 404, 49 грн. від відповідача-1 не надходило, тому підстави для перерахування коштів у ГУ ДКСУ у Запорізькій області відсутні. Крім того, у поясненнях відповідач-2 зазначає, що позивач звертається з вимогою щодо повернення з державного бюджету переплати ввізного мита, при цьому до позовної заяви не додано жодних платіжних доручень, якими вказані кошти було перераховано до державного бюджету або на рахунок Запорізької митниці. Просить суд розгляд справи проводити без його участі.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні 29.01.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

Згідно ч. 1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

10.02.2012 для проведення митного оформлення ввезеного товару ПАТ «Дніпроспецсталь» подана вантажна митна декларація № 112030000/2012/004244. У графі 43 зазначеної ВМД позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди. Митні платежі за даною ВМД повинні були становити ввізного мита - 74 627,50 грн. Ці дані підтверджені та відображені в гр. 47 Нарахування мита та митних платежів декларації.

10.02.2012 митним органом безпідставно та з порушенням норм законодавства прийнято рішення №112000003/2012/000223/1 про визначення митної вартості товару за шостим методом та у зв'язку з цим 10.02.2012 видано картку відмови у митному оформленні товару №112030000/2/00093 за поданою ВМД в якій зазначено вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення товару, а саме подання нової ВМД.

10.02.2012 позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2012/004279, митні платежі за якою вже становили 80 346, 43 грн. ввізного мита.

Таким чином, за декларацією № 112030000/2012/004279 в результаті застосування митним органом шостого методу визначення митної вартості товару переплата ввізного мита склала 5 718,93 грн.

Крім того, 28.02.2012 для проведення митного оформлення ввезеного товару ПАТ «Дніпроспецсталь» подана вантажна митна декларація № 112030000/2012/006144. У графі 43 зазначеної ВМД позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди. Митні платежі за даною ВМД повинні були становити ввізного мита - 34 513,08 грн. Ці дані підтверджені та відображені в гр. 47 Нарахування мита та митних платежів декларації.

28.02.2012 митним органом безпідставно та з порушенням норм законодавства прийнято рішення №112000003/2012/000367/1 про визначення митної вартості товару за другим методом та у зв'язку з цим 28.02.2012 видано картку відмови у митному оформленні товару №112030000/2/00135 за поданою ВМД в якій зазначено вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення товару, а саме подання нової ВМД.

28.02.2012 позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2012/006167, яку прийнято до митного оформлення. Платежі ввізного мита за новою ВМД склали 40 317,31 грн.

Таким чином, за декларацією № 112030000/2012/006167 в результаті застосування митним органом другого методу визначення митної вартості товару переплата ввізного мита склала 5 804,23 грн.

15.02.2012 для проведення митного оформлення ввезеного товару ПАТ «Дніпроспецсталь» подана вантажна митна декларація № 112030000/2012/004748. У графі 43 зазначеної ВМД позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди. Митні платежі за даною ВМД повинні були становити ввізного мита - 93 879, 60 грн. Ці дані підтверджені та відображені в гр. 47 Нарахування мита та митних платежів декларації.

15.02.2012 митним органом безпідставно та з порушенням норм законодавства прийнято рішення №112000003/2012/000260/1 про визначення митної вартості товару за другим методом та у зв'язку з цим 15.02.2012 видано картку відмови у митному оформленні товару № 112030000/2/00109 за поданою ВМД в якій зазначено вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення товару, а саме подання нової ВМД.

15.02.2012 позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2012/004773, яку прийнято до митного оформлення. Платежі ввізного мита за новою ВМД склали 105 760, 93 грн.

Таким чином, за декларацією № 112030000/2012/004773 в результаті застосування митним органом другого методу визначення митної вартості товару переплата ввізного мита склала 11 881, 33 грн.

Не погодившись з рішеннями та картками відмови митного органу, ПАТ «Дніпроспецсталь» 05.07.2012 звернулось з позовом до Запорізького окружного адміністративного суду про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови у прийнятті першочергово поданих ВМД.

30.07.2012 Постановою Запорізького окружного адміністративного суду по справі №0870/6520/12 в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Проте, 13.02.2014 Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі № 0870/6520/12 апеляційна скарга ПАТ «Дніпроспецсталь» задоволена, Постанова ЗОАС від 30.07.2012 скасована та визнано протиправним та скасовано Рішення Запорізької митниці №112000003/2012/000223/1 від 10.02.2012, Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2/00093 від 10.02.2012, Рішення Запорізької митниці №112000003/2012/000367/1 від 28.02.2012, Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 112030000/2/00135 від 28.02.2012, Рішення Запорізької митниці №112000003/2012/000260/1 від 15.02.2012, Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 112030000/2/00109 від 15.02.2012.

18.07.2014 листом № 171/1-285, 22.07.2014 листом № 171/1-293 та листом № 171/1-295 Позивач на підставі «Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами», затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 №618 (далі Порядок №618) звернувся до відповідача із Заявою щодо повернення надмірно сплачених митних платежів: в сумі 11 881, 33 грн. за ВМД №112030000/2012/004775 від 15.02.2012, в сумі 5 804,23 грн. за ВМД №112030000/2012/006167 від 28.02.2012 в сумі 5 718, 93 грн. за ВМД №112030000/2012/004279 від 10.02.2012, на загальну суму 23 404,49 грн.

01.08.2014 листом № 3853/24/08-70-52-01-04 митний орган відмовив у поверненні надмірно сплачених до бюджету митних платежів, як причину відмови у поверненні надмірно сплачених митних платежів зазначили при цьому, що при розгляді Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом справи № 0870/6520/12 та прийнятті рішення від 13.02.2014, питання щодо повернення надмірно сплачених платежів не було предметом спору даної справи.

Не погоджуючись із позицією Запорізької митниці Міндоходів позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Згідно з положеннями ст. 1 МК України, митне оформлення - це виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 МК України метою митного оформлення є засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю, а також статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів і транспортних засобів. Митне оформлення здійснюється посадовими особами митного органу.

Згідно зі ст. 72 МК України митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню. Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів та документів на них до митного контролю та митного оформлення здійснюється шляхом проставлення відповідних відміток на митній декларації та товаросупровідних документах.

Згідно з ч. 1 ст. 262 МК України митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Статтею 264 МК України була регламентована спеціальна процедура у випадку незгоди декларанта з митною вартістю, визначеною митним органом.

За правилами наведеної статті у разі виникнення потреби в уточненні заявленої митної вартості товарів або в разі незгоди декларанта з митною вартістю, визначеною митним органом, декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг під гарантію уповноваженого банку або сплатити податки і збори (обов'язкові платежі) згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною митним органом.

Після надання банком гарантій, зазначених у частині третій цієї статті, митний орган зобов'язаний випустити товари у вільний обіг. У разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у місячний термін з дня прийняття рішення, у порядку, передбаченому законодавством.

Додаткові витрати, що виникли у декларанта у зв'язку з уточненням заявленої ним митної вартості або поданням митному органу додаткової інформації, несе декларант.

Декларант має право оскаржити рішення митного органу щодо визначення митної вартості оцінюваних товарів до митного органу вищого рівня та/або до суду. У повідомленні митного органу вищого рівня про результати розгляду скарги обґрунтовується прийняте за скаргою рішення та міститься інформація про право декларанта оскаржити це рішення в судовому порядку.

Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у ст. 264, ч. 4 ст. 284 МК України та в міжнародних договорах України, визначається Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 № 618 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за № 1097/14364 (далі - Порядок).

Відповідно до Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювало оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Вказана заява з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум, який перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Враховуючи, що відповідач1 не є розпорядником коштів, а також той факт, що позивач не скористався визначеною ст. 264 МК України процедурою повернення сплачених митних платежів, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача 1 щодо відмови у поверненні позивачеві суми митних платежів у розмірі 23 404, 49 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача 1 щодо відмови у поверненні позивачеві суми митних платежів у розмірі 23 404, 49 грн. за ВМД №112030000/2012/004775 від 15.02.2012, за ВМД №112030000/2012/006167 від 28.02.2012, за ВМД №112030000/2012/004279 від 10.02.2012 не підлягають задоволенню, а відтак, в цій частині позову необхідно відмовити.

Оцінюючи правомірність дій відповідача 1 щодо ненадання відповідачеві 2 висновку про повернення з державного бюджету України позивачеві надмірно сплачених коштів за ВМД №112030000/2012/004775 від 15.02.2012, за ВМД №112030000/2012/006167 від 28.02.2012, за ВМД №112030000/2012/004279 від 10.02.2012 у розмірі 23 404, 49 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення) до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 № 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви. За відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Із наведених правових норм встановлено, що законодавчою умовою повернення коштів є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів. Таким чином, необхідною умовою повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Така позиція узгоджується з постановою Верховного суду України від 15.04.2014 по справі № 21-21а14 (№ рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 38963284), в якій зазначено, що у разі, якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Позивач у передбаченому чинним законодавством порядку звернувся до митного органу із заявою про повернення надмірно сплачених митних платежів, однак відповідачем 1 було відмовлено у поверненні надмірно сплачених митних платежів.

У той же час, з матеріалів справи встановлено, що відповідачем1 не вжито передбачених законом дій щодо надання вказаного висновку, а лише надано письмову відмову про відсутність підстав для повернення коштів з Державного бюджету України.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання неправомірною бездіяльність Запорізької митниці Міндоходів щодо ненадання Головному управлінню Державного казначейства України у Запорізькій області висновку про повернення з Державного бюджету України ПАТ «Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» надмірно сплачених коштів за ВМД №112030000/2012/004775 від 15.02.2012, за ВМД №112030000/2012/006167 від 28.02.2012, за ВМД №112030000/2012/004279 від 10.02.2012 у розмірі 23 404, 49 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а, відтак, в цій частині позов необхідно задовольнити.

Оцінюючи правомірність та обґрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суми переплати ввізного мита у сумі 23 404, 49 грн. грн., суд виходить із наступного.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 по справі № 0870/6520/12 визнано протиправним та скасовано Рішення Запорізької митниці №112000003/2012/000223/1 від 10.02.2012, Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2/00093 від 10.02.2012, Рішення Запорізької митниці №112000003/2012/000367/1 від 28.02.2012, Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України№ 112030000/2/00135 від 28.02.2012, Рішення Запорізької митниці №112000003/2012/000260/1 від 15.02.2012, Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 112030000/2/00109 від 15.02.2012.

За приписами частин 1,6 ст. 266 МК України, якою регламентовані методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відтак, оскільки відповідач 1 застосував шостий метод визначення митної вартості товару, рішення про застосування яких в подальшому були скасовані судом, рішення суду набрало законної сили, позивачем обґрунтовано був застосований перший (основний) метод визначення вартості товару. Таким чином, сплачені позивачем митні платежі за новими (уточненими) вантажними митними деклараціями за своєю суттю є надмірно сплаченими, а, відтак, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з Державного бюджету України на користь позивача переплати ввізного мита у сумі 23404, 49 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи судову практику розгляду справ Європейським Судом з прав людини, суд зазначає, що стаття 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасницею якої є Україна, захищає право кожного на подання позову або скарги, які пов'язані з його громадянськими правами та обов'язками, до суду, таким чином, це означає «право на суд». Однак, вказане право є ілюзорним, якщо правова система Високих Договірних Сторін допускає, щоб кінцеве обов'язкове до виконання рішення суду залишалось не виконаним та не усувало наслідків нанесеної одній із сторін шкоди.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, а саме, у зазначеній частині.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи зазначене та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність Запорізької митниці Міндоходів щодо ненадання Головному управлінню Державного казначейства України у Запорізькій області висновку про повернення з Державного бюджету України ПАТ «Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна» надмірно сплачених коштів за ВМД №112030000/2012/004775 від 15.02.2012, за ВМД №112030000/2012/006167 від 28.02.2012, за ВМД №112030000/2012/004279 від 10.02.2012 у розмірі 23 404, 49 грн.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. A.M. Кузьміна» переплату ввізного мита у сумі 23 404, 49 грн.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» витрати на сплату судового збору у сумі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн. 78 коп.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький