Справа № 815/6252/14
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/6252/14

Категорія: 7 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного агентства рибного господарства України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року, у справі за позовом Рибопромислової асоціації "Хаджибейський лиман" до Державного агентства рибного господарства України та Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства про скасування подання та наказу, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачем подано до суду позов, у якому заявлено вимоги до Державного агентства рибного господарства України та Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства про скасування подання №1867 від 14.10.2014 року "Про скасування Режиму рибогосподарської експлуатації спеціалізованого товарного рибного господарства (СТРГ) Хаджибейського лиману (2009-2018р.)" та наказу №319 від 22.10.2014 року "Про скасування Режиму рибогосподарської експлуатації водного об'єкта".

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року позов задоволено частково, а саме скасовано наказ Державного агентства рибного господарства України №319 від 22.10.2014 року "Про скасування Режиму рибогосподарської експлуатації водного об'єкта".

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням Державним агентством рибного господарства України подано апеляційну скаргу, з якої вбачається, що рішення у справі прийнято в порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, так як позивачем допущено численні порушення Режиму рибогосподарської експлуатації спеціалізованого товарного рибного господарства Хаджибейського лиману, які викладено у відповідному поданні Західно-Чорморської рибоохорони та підтверджено належними доказами, а тому це й стало підставою для скасування спеціального режиму.

Аналогічні обставини зазначені й у запереченнях Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства.

Позивачем надано заперечення на апеляційну скаргу, у яких вказано про те, що останній не погоджується з оскаржуваним наказом Державного агентства рибного господарства України, оскільки у контролюючого органу відсутні підстави для скасування спеціального режиму рибогосподарської експлуатації Хаджибейського лиману, так як позивачем не допущено порушень чинного законодавства.

Сторони у судове засідання не з'явились, а тому справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.11.2001 року Біляївською РДА проведено державну реєстрацію юридичної особи - Рибопромислової асоціації «Хаджибейський лиман», яку створено з метою постійної координації її виробничої, наукової та іншої господарської діяльності рибопромислових підприємств та організацій для вирішення спільних економічних та соціальних завдань, а саме: штучного розведення, вирощування, охорони та вилову водних живих ресурсів, насамперед в Хаджибейському лимані.

Держкомрибгоспом України, 02.10.2009 року, затверджено Режим рибогосподарської експлуатації в умовах спеціалізованого товарного рибного господарства (СТРГ) Хаджибейського лиману (2009-2018) користувачу РА «Хаджибейський лиман», проте оскаржуваним наказом Державного агентства рибного господарства України №319 від 22.10.2014 року - даний режим скасовано, у зв`язку із поданням Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства №1807 від 14 жовтня 2014 року, в якому вказано про неодноразові порушення позивачем чинного законодавства.

Не погоджуючись з вказаними поданням та наказом, позивачем оскаржено їх до суду.

За результатом встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог, шляхом скасування вищевказаного наказу Держагенства рибного господарства України, оскільки воно є необґрунтованим та прийнято без належних на то підстав, з чим погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Згідно з ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про тваринний світ» та п.26 Постанови Кабінету Міністрів України №1192 від 28.09.2006 року «Про затвердження тимчасового порядку ведення рибного господарства і здійснення рибальства» - припинення права на спеціальне використання водних живих ресурсів здійснюється шляхом анулювання спеціального дозволу органами, які ці дозволи видали, у разі: а) закінчення терміну, на який цей дозвіл було видано; б) добровільної відмови користувача від нього або коли потреба у його використанні відпала; в) припинення діяльності користувачів, які здійснювали використання водних живих ресурсів; г) систематичного чи грубого порушення користувачами визначеного порядку спеціального використання водних живих ресурсів, умов дозволів на їх використання, норм, правил рибальства та інших вимог або договірних зобов'язань щодо охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів; д) різкого погіршення біологічного стану водних живих ресурсів та умов їх існування, зниження рибопродуктивності та екологічної цінності водойм, погіршення видового складу та якості водних живих ресурсів внаслідок дії природних чинників або у процесі природокористування з вини користувачів; е) спеціального використання водних живих ресурсів без поважних причин і без погодження з відповідними органами рибоохорони Мінрибгоспу не у зазначені в дозволі терміни або використання їх не за призначенням; ж) надходження вимог про припинення або обмеження спеціального використання водних живих ресурсів від органів Мінекобезпеки, державних органів санітарного, ветеринарного нагляду, інших спеціально уповноважених на те органів державного контролю; з) відсутності або систематичного порушення правил ведення первинного обліку чисельності та використання водних живих ресурсів, неподання цієї інформації відповідним державним органам.

Згідно п.3.1. "Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах"- дію Режиму може бути тимчасово призупинено спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України у разі подання органів, визначених пунктом 2.1.14 цієї Інструкції, щодо: порушення користувачем вимог цієї Інструкції (Режиму, невиконання показників щодо вселення та вилучення ВЖР, їх охорони); погіршення стану запасів ВЖР у рибогосподарському водному об'єкті; несвоєчасного надання звітів щодо вселення та вилучення ВЖР до територіальних органів рибоохорони.

Відповідно до п.3.2 цієї ж Інструкції - тимчасове призупинення дії Режиму здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України, про що складається акт (два примірники) у довільній формі. Користувачу надається припис щодо необхідності усунення ним виявлених порушень з наступним обов'язковим повідомленням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань рибного господарства України про виконання припису. Рішення стосовно поновлення дії Режиму приймається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України після виконання вимог припису.

Пунктом 3.3. "Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах" встановлено, що у разі неодноразового (два рази і більше) невиконання приписів або неодноразового порушення користувачем вимог Інструкції або Режиму, на підставі подання територіальних органів рибоохорони або територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища України спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань рибного господарства України скасовує Режим, про що видається розпорядчий документ.

Рішення про скасування приймається в місячний термін з моменту надходження подання, після чого повідомляється користувач, територіальні органи рибоохорони та територіальні органи Міністерства охорони навколишнього природного середовища України.

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судовою колегією встановлено, що підставою для винесення оскаржуваного наказу Державного агентства рибного господарства України №319 від 22.10.2014 року (а.с.8), яким скасовано Режим рибогосподарської експлуатації водного об'єкта - є подання Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (а.с.9), у якому вказано про систематичні порушення позивачем п.11 та п.16.3 Режиму, а саме щодо охорони водних біоресурсів штатними охоронцями Асоціації та щодо порушення рекомендованих обсягів вилову водних біоресурсів по видах у Хаджибейському лимані.

Порушення полягають у тому, що позивачем неналежно охороняються біоресурси Хаджибейського лиману, оскільки державними інспекторами Західно-Чорноморської рибоохорони, у 2014 році, викрито 92 порушення рибоохоронного законодавства, що підтверджено відповідними протоколами, з яких 6 протоколів складено на працівників позивача.

Позивачем також порушено рекомендовані обсяги вилову водних біоресурсів по видах у Хаджибейському лимані, що підтверджено звітами про вилов риби.

При цьому Державним агентством рибного господарства України не проведено відповідних перевірок та не винесено приписи про усунення виявлених порушень.

За результатом встановлених обставин судова колегія вважає необґрунтованим висновок апелянта щодо неодноразового порушення Рибопромисловою асоціацією вимог спеціального режиму, оскільки належними доказами такого порушення є акти проведених перевірок та відповідні приписи, які прийняті за результатами встановлених порушень, проте вказаних доказів відповідачем не надано.

При цьому у вищевказаному поданні Західно-Чорноморської рибоохорони не наведено окремі факти порушень вчинених позивачем та не обґрунтовано їх належними доказами. У додатках до вказаного подання зазначено довідку про систематичне порушення п.16.3 Режиму (а.с.10), проте дану довідку не підписано посадовою особою, яка її склала, відсутні будь-які реквізити (ПІБ, номер, дата складання тощо) та з даної довідки взагалі не зрозуміло яку інформацію щодо неналежної охорони Хаджибейського лиману у ній викладено, оскільки зазначено лише певні скорочення та цифри.

Колегія суддів також не погоджується з висновком апелянта щодо порушення позивачем, у 2014 році, рекомендованих обсягів вилову водних біоресурсів, оскільки з пояснень позивача вбачається, що вилов водних біоресурсів у 2014 році ще не закінчено і основна кількість промислового вилову здійснюється у найбільш сприятливих для цього листопаді та грудні місяцях.

Крім того судова колегія звертає увагу на те, що після винесення оскаржуваного наказу про скасування спеціального режиму, позивачем подану скаргу до Державного агентства рибного господарства України №91 від 27.10.2014 року, на підставі якої проведено перевірку відповідною комісією Управління охорони водних ресурсів, регулювання рибальства та іхтіології, про що складено акт від 20.11.2014 року, яким встановлено, що вищевказаний наказ апелянта винесено з порушенням вимог п.3.1, 3.2 та 3.3 Інструкції, а саме комісією не встановлено факти систематичного порушення користувачем вимог спеціального режиму (а.с.166).

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що суб'єктом владних повноважень не доведено систематичне порушення позивачем положень спеціального режиму, на підставі належних та допустимих доказів, що вказує на необґрунтованість прийнятого рішення та є підставою для скасування оскаржуваного наказу.

Такої правової позиції додержується й Вищий адміністративний суд України у своєму рішенні від 26.02.2014 року, по справі №К/800/28935/13.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовою колегією встановлено, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем лише в частині скасованого наказу Державного агентства рибного господарства України, а в частині відмови в задоволені позовних вимог про скасування подання Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства - постанову суду не оскаржено сторонами по справі, а тому колегія суддів переглядає оскаржувану постанову суду в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, що є підставою для залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного агентства рибного господарства України - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: О.В. Яковлєв А.В. Бойко Т.М. Танасогло