Справа № 820/16586/14
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 р.Справа № 820/16586/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "МІРАЖ" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. по справі № 820/16586/14

за позовом Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІРАЖ"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Державна податкова інспекція у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міраж» (надалі по тексту відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- стягнути з відповідача за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу кошти у сумі 86324,12 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Міраж" за рахунок готівки на користь Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області в рахунок погашення податкового боргу кошти у сумі 86324 (вісімдесят шість тисяч триста двадцять чотири) грн. 12 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову повністю.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Міраж" зареєстровано як юридична особа 21.07.1992 року, взято на облік в органах податкової служби 05.04.1994 року.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Міраж" подано до позивача податкову декларацію з плати за землю № від 20.02.2014 року, якою самостійно визначено річну суму орендної плати, яка підлягає сплаті в розмірі 486393,16 грн., з розміром щомісячної сплати в сумі 40532,77 грн.

Відповідно до розрахунку позовних вимог та інтегрованої картки, заборгованість відповідача з орендної плати з юридичних осіб за липень, серпень 2014 року становить 81065,54 грн.

Також, судом встановлено, що ТОВ "Міраж" подано до позивача розрахунок суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства № від 15.08.2014 року, яким визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 32 грн.

Відповідно до розрахунку позовних вимог та інтегрованої картки, заборгованість відповідача зі сплати збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за розрахунком становить 32 грн.

Фахівцями державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності із збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, результати якої оформлені актом від 16.07.2014 року № 2397/21-00/19467031.

На підставі акту перевірки позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 25.07.2014 року № , яким відповідачу нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 5100 грн.

Відповідно до розрахунку позовних вимог та інтегрованої картки, відповідачем неповністю погашено суму боргу за податковим повідомленням-рішенням, внаслідок чого за ним обліковується борг у сумі 3034,64 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем у встановлені строки податкових зобов'язань з орендної плати з юридичних осіб та збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області нараховано відповідачу пеню на загальну суму 2191,94 грн.

У зв'язку з непогашенням відповідачем сум податкового зобов'язання протягом граничного строку її сплати, позивачем винесено податкову вимогу № 18-15 від 10.02.2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За приписами п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.4. ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Отже, право податкового органу на звернення до суду щодо стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, виникає за наявності у платника податків податкового боргу.

Згідно п.п.14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Міраж" подано податкову декларацію з плати за землю № від 20.02.2014 року, якою самостійно визначено річну суму орендної плати, яка підлягає сплаті в розмірі 486393,16 грн., з розміром щомісячної сплати в сумі 40532,77 грн.

Відповідно до розрахунку позовних вимог та інтегрованої картки, заборгованість відповідача з орендної плати з юридичних осіб за липень, серпень 2014 року становить 81065,54 грн.

Згідно з приписами п. 4.1.1 ст. 4 Податкового кодексу України, який почав діяти з 01.01.2011р., кожна особа зобов'язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу. Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України).

Відповідно пп.16.1.4,16.1.3 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Таким чином, враховуючи зміст наведених норм колегія суддів приходить до висновку про наявність у відповідача, який є платником земельного податку обов'язку по сплаті даних зобов'язань із земельного податку - протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. При цьому дані зобов'язання вважаються узгодженими з дня подання податкової декларації чи уточнюючого розрахунку.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були порушені строки та повнота обсягів сплати узгоджених зобов'язань зі сплати земельного податку.

Отже, такі зобов'язання набули статусу податкового боргу.

Також, ТОВ "Міраж" подано до позивача розрахунок суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства № від 15.08.2014 року, яким визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 32 грн.

Відповідно до розрахунку позовних вимог та інтегрованої картки, заборгованість відповідача зі сплати збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за розрахунком становить 32 грн.

На підставі акту перевірки позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 25.07.2014 року № , яким відповідачу нараховано штрафні (фінансові) санкції з несплати збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в розмірі 5100 грн.

Згідно з п.54.5. ст. 54 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.56.1.ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

За приписами пп.56.17.5.п. 56.17 ст.56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пп.56.18.3 п.56.18 ст.56 ПК України).

Матеріали справи не містять доказів, що податкове повідомлення-рішення від 25.07.2014 року № у адміністративному і судовому порядку оскаржувалося, а тому сума податкового зобов'язання є узгодженою.

Згідно з п.57.3. ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Узгоджена сума податкового зобов'язання в установлені законом строки відповідачем не сплачена, а тому набула статусу податкового боргу.

З 01.01.2011р. порядок нарахування пені за порушення строків сплати узгоджених зобов'язань почало регулюватись Податковим кодексом України та Інструкцією про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 17.12.2010 р. № 953.

Так, відповідно до пп. 129.1.1. п.129.1. та п.129.4 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Пеня, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Згідно пп. 2.1.1, 2.1.2 п. 2.1 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 17.12.2010р. № 953 (далі - Інструкція №952), пеня нараховується після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу. Нарахування пені розпочинається у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Пунктом 2.7 цієї Інструкції №953 встановлено, що пеня, визначена підпунктом 2.1.2 пункту 2.1 цього розділу, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження.

Згідно пп. 2.3.1 п. 2.3 Інструкції №953 нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок Державного казначейства України та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, за несвоєчасну сплату узгоджених зобов'язань з земельного податку самостійного визначеного відповідачем та збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства відповідачу було нараховано пеню у загальному розмірі 2191,94 грн., однак, і дані суми відповідачем не були сплачені.

На час розгляду справи заборгованість зі сплати земельного податку, збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, штрафу та пені залишились несплаченими в повному обсязі, а тому з урахуванням приписів пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України є податковим боргом відповідача.

За приписами п.59.1. ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 95.2. ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

У зв'язку з непогашенням відповідачем суми податкового боргу, позивачем винесено податкову вимогу № 18-15 від 10.02.2014 року, яка була отримана відповідачем 12.02.2014 року.

Між тим, сума податкового боргу відповідачем не сплачена.

Таким чином, загальна сума податкового боргу відповідача перед бюджетом становить 86324,12 грн.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, суд вважає посилання відповідача в апеляційній скарзі на сплату податкового боргу необґрунтованими, оскільки зазначені кошти зараховані контролюючим органом в рахунок погашення попереднього податкового боргу відповідача згідно з черговістю його виникнення, що підтверджується витягом з інтегрованої картки ТОВ "Міраж".

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2014 року колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказаним судовим рішенням стягнуто податковий борг зі сплати за землю за інший період перевірки ( березень-червень 2014 р.).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МІРАЖ" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. по справі № 820/16586/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 19.02.2015 р.