Справа № 603/150/15-а
Суддя: Галіян І. М.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/150/15-а
Провадження № 2-а/603/8/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

при секретарі Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Монастириська адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління ДАІ МВС України в Тернопільській області

про визнання незаконною та скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до Управління ДАІ МВС України в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 27.02.2015 року серії АА2 №533217 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 27.02.2015 року начальником Монастириського відділення ДАІ відносно нього був складений протокол та винесена постанова серії АА2 №533217, згідно якої на нього, як на Савелівського сільського голову накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. за невжиття своєчасних заходів щодо ліквідації ямковості, що становить загрозу для руху автотранспорту та пішоходів в с.Савелівка Монастириського району Тернопільської області з якою він не погоджується так як в оскаржуваній постанові жодним чином не доведено його вини.

В позові зазначає, що його пояснення про те, що для проведення ремонту вулиць села поступають кошти з державного бюджету, а в поточному році не поступило на рахунок сільської Ради ні однієї гривні, в зв'язку з відсутністю коштів на проведення ямкового ремонту, начальником ВДАІ до уваги не прийнято.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився суду подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився суду подав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що 27.02.2015 року начальником Монастириського ВДАІ капітаном міліції Товпишком С.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №828074 про порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 140 КУпАП .

27.02.2015 року начальником Монастириського ВДАІ капітаном міліції Товпишком С.В. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №533217 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 1020 грн. за порушення ч. 1 ст. 140 КУпАП. в якій зазначено, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді сільського голови с.Савелівка не вжив своєчасних заходів щодо ліквідації ямковості по вул.Підлісна, що становить загрозу для руху автотранспорту та пішоходів.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів не вбачається будь яких належних та допустимих доказів, сукупність яких свідчила б про безумовне порушення позивачем ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З пояснень позивача вбачається, що через відсутність належного фінансування позивачем не було здійснено ямковий ремонт.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про джерела фінансування дорожнього господарства України» витрати, пов'язані з будівництвом, реконструкцією, ремонтом і утриманням автомобільних доріг, здійснюються за рахунок бюджетних та інших коштів для реалізації програм розвитку дорожнього господарства України з метою підвищення соціального рівня життя населення, особливо в сільській місцевості, забезпечення автомобільних перевезень пасажирів та вантажів, оздоровлення екологічної обстановки, створення на дорогах належних умов безпеки руху та сучасних елементів дорожнього сервісу, зменшення збитків через незадовільні дорожні умови.

В зв'язку з цим суд вважає, що в діях ОСОБА_1 дійсно вбачаються ознаки проступку, за яким законом встановлено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 140 КУпАП). Стягнення накладено в межах, встановлених санкцією статті.

Однак, на думку суду, при винесенні спірної постанови уповноваженою особою, яка її винесла, не були враховані виключні обставини, які пом'якшують відповідальність правопорушника і дають підставу для застосування відносно нього ст. 22 КУпАП.

Позивач правопорушення вчинив через відсутність належного фінансування, до адміністративної відповідальності притягується вперше.

Таким чином, діяння, вчинене позивачем, хоча формально і містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140, однак не заподіяло та не могло заподіяти істотної шкоди державним інтересам, не потягло за собою жодного негативного наслідку, і, на думку суду, є малозначним.

Враховуючи те, що відповідач при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не врахував всіх обставин, що пом'якшують його відповідальність, а також те, що раніше ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався, правопорушення є малозначним і через свою малозначність не потягло за собою негативних наслідків, суд вважає за потрібне визнати вчинене позивачем правопорушення малозначним.

Керуючись ст.ст. 22, 251, 280, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення ст.ст. 1, 10, 11, 18, 71, 158-163, 171-2, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління ДАІ МВС України в Тернопільській області задовольнити частково.

Скасувати постанову АА2 №533217 від 27.02.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП у вигляді накладення на нього стягнення у розмірі 1020 грн. штрафу.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП та в силу ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя І. М. Галіян