Справа № 820/779/15
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 березня 2015 р. 17:08 год. справа №820/779/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Рябченко Є.А.,

за участі:

представника позивача - Гирман А.І.,

представника відповідача - Ярошенко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області до Державного підприємства "Іскра" про стягнення податкового боргу з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась Державна податкова інспекція у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області з адміністративним позовом до Державного підприємства "Іскра", з урахування уточнених позовних вимог про стягнення податкового боргу у розмірі 67777,09 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Державне підприємство "Іскра" має самостійно узгоджений податковий борг перед бюджетом з податку на землю з юридичних осіб в розмірі 48518,79 грн., згідно наданої податкової декларації з плати на землю № від 19.02.2014 року, та пені в сумі 19258,30 грн., таким чином заборгованість перед бюджетом Державного підприємства "Іскра" складає - 67777,09 грн. Податковий борг Державного підприємства "Іскра" виник 02.10.2001 року та до теперішнього часу не переривався. З приводу самостійно сплаченого боргу 27.01.2015 рок у розмірі 42500,00 грн. з земельного податку з юридичних осіб, представник позивача вказав, що вказані кошти було зараховано в рахунок погашення боргу минулих періодів. Позивач вважає, що викладені у адміністративному позові обставини свідчать про невиконання відповідачем свого податкового обов'язку щодо сплати податків і зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Представник позивача в судове засідання прибув, надав аналогічні викладеним у позовній заяві пояснення, уточнені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник відповідача зазначив, що Державне підприємство "Іскра" не має податкового боргу перед бюджетом по земельному податку на час розгляду справи. Всього за період 01.06.2014 року по 01.01.2015 року підприємством було сплачено земельного податку в сумі 77156,40 грн. Однак, сплачену відповідачем суму спрямовано не в рахунок сплати земельного податку, а зараховано на погашення пені. Також, в позовній заяві від 19.01.2015 року вказано, що податковий борг перед бюджетом Державного підприємства "Іскра" складає 293443,56 грн., який виник 02.10.2001 року. Виходячи з цього слідує, що податковий борг перевищує 1095 днів. З огляду на обов'язковість списання суми податкового боргу відповідач вважає, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, встановив наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, ДП "Іскра" зареєстровано в якості юридичної особи Зміївською районною адміністрацією Харківської області 09.01.1997 року та перебуває на обліку у ДПІ Зміївському районі Харківської області.

Суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Судом встановлено, що ДП "Іскра" було задекларовано податкове зобов'язання у розмірі 6931,28 грн. щомісячно, згідно податкової декларації з плати на землю № від 19.02.2014 року.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до положень п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно п.56.11 статті 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з положеннями ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З наявних матеріалів справи вбачається, що Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013 року по справі №820/4462/13-а, апеляційну скаргу державного підприємства «Іскра» було задоволено, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року скасовано з прийняттям нового судового рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог Державній податковій інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області. Предметом позову у вказаній справі було стягнення з державного підприємства «Іскра» податкового боргу в розмірі 151650,36 грн., який виник за період з вересня 2011 року по квітень 2013 року.

Окрім цього, з вказаного рішення вбачається, що Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30 березня 2012 року по справі №2а-15645/11/2070, яка була залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2012 року, відмовлено в задоволені позовних вимог ДПІ у Зміївському районі про стягнення з ДП «Іскра» податкового боргу у загальному розмірі 682999,94 грн., який виник з 2001 року.

Суд зазначає, що списання безнадійного податкового боргу регламентовано ст.101 ПК України та Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 грудня 2012 року N1329, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 08 січня 2013 року за N75/22607.

Зокрема, цими актами визначено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

При цьому під терміном «безнадійний» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений ПК України (1095 днів).

Визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами державної податкової служби, здійснюється: на підставі даних інформаційних систем органів державної податкової служби станом на день виникнення безнадійного податкового боргу; за даними довідки відповідного контролюючого органу про наявність безнадійного податкового боргу на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 4.1 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків встановлено, що у випадках, передбачених підпунктом 2.1.4 пункту 2.1 розділу II Порядку (податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), платник податків звертається до контролюючого органу за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника (якщо контролюючим є орган державної податкової служби) з письмовою заявою, у якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

В інших випадках, в тому числі, у випадку наявності податкового боргу, стосовно якого минув строк давності, встановлений Податковим кодексом України (1095 днів), Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків звернення платника податків до податкового органу з заявою про списання податкового боргу не передбачено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду в межах справи №820/4462/13-а прийшла до висновку, що проведені ДП «Іскра» сплати самостійно визначених податкових зобов'язань за період з вересня 2011 року по квітень 2013 року (включно) податковим органом скеровані на погашення податкового боргу підприємства, в стягненні якого судовим рішенням ДПІ у Зміївському районі відмовлено, та стосовно якого минув строк давності (1095 днів), з огляду на що дійшла висновку про відмову позовних вимог ДПІ у Зміївському районі до ДП «Іскра» про стягнення податкового боргу в розмірі 151650,36 грн.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність у податкового органу обов'язку щодо списання безнадійного боргу ДП «Іскра», за яким закінчився законодавчо встановлений строк позовної давності 1095 днів.

З пояснень представника позивача встановлено, що дії щодо списання безнадійного боргу податковим органом вчинені не були.

Отже, через бездіяльність ДПІ у Зміївському районі, кошти, які сплачувались відповідачем в межах строку сплати податкових зобов'язань, були спрямовані контролюючим органом в погашення боргу, за яким закінчився строк позовної давності та про що є відповідне рішення суду, яке набрало законної сили.

З наявних матеріалів справи та пояснень сторін, вбачається, що сума податкового зобов'язання за період з червня по грудень 2014 року була сплачена ДП «Іскра» згідно платіжних доручень від 19.06.2014 року, 21.07.2014 року, 19.08.2014 року, 22.09.2014 року, 17.10.2014 року, 17.11.2014 року, 27.01.2015 року. Окрім цього, з розрахунку ДП «Іскра» щодо сплати земельного податку з юридичних осіб вбачається, що на 01.01.2015 року за вказаним податком наявна переплата у розмірі 36967,92 грн.

Окрім цього суд зазначає, що відповідно до положень п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

З огляду на те, що податковим органом неправомірно було скеровано сплачені кошти за інший період, суд вважає, що нарахування пені ДП "Іскра" є необґрунтованим.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з ДП "Іскра" боргу з земельного податку з юридичних осіб за період з червня по грудень 2014 року у розмірі 48518,79 грн. та пені в сумі 19258,30 грн.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області до Державного підприємства "Іскра" про стягнення податкового боргу з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків - відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 23.03.2015 року.

Суддя Біленський О.О.