Справа № 2а-648/10/0870
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2010-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року < Текст > Справа № 2а-648/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Татаринова Д.В.

при секретарі Сандига В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , м. Мелітополь Запорізької області,

до: Військової частини НОМЕР_1 , м. Мелітополь Запорізької області,

про визнання дій неправомірними та стягнення коштів у сумі 1 250, 00 грн. ,-

за участю представників сторін

від позивача: Солодухін С.В. (паспорт НОМЕР_2 )

від відповідача: Ященко В.В. (довіреність № 13 від 12.01.2010 року)

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2010 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд визнати неправомірними дії командира військової частини НОМЕР_1 та стягнути на його користь з відповідача недоплачену одноразову грошову винагороду у сумі 1 250, 00 грн.

Ухвалою від 04 лютого 2010 року суд залишив позовну заяву без руху на підставі ст.108 КАС України для приведення її у відповідність до ст.106 КАС України.

Позивач усунув недоліки позовної заяви до дати встановленої судом та ухвалою суду від 25 лютого 2010 року відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 22 березня 2010 року.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Зокрема, зазначив, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 міста Мелітополь Запорізької області та відповідно до наказу Командувача Повітряних Сил ЗС України № 303 від 04 червня 2009 року був звільнений в запас згідно з п. «б» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»

Вказав, що станом на серпень 2008 року мав вислугу 25 років, у зв`язку з чим подав рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 з проханням виплатити одноразову грошову винагороду за тривалість безперервної служби у розмірі двох посадових окладів та двох окладів за військове звання.

Однак, всупереч вимогам Наказу Міністерства оборони України від 11 червня 2008 року № 260 йому було виплачено 50 відсотків від затвердженого наказом розміру.

Вважає дії командира військової частини НОМЕР_1 неправомірними та просить стягнути з відповідача не доплачену одноразову грошову винагороду за тривалість безперервної служби у розмірі 1 250, 00 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив у повному обсязі, та вказав, що відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року НР 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» виплата військовослужбовцям додаткових видів грошового забезпечення, провадиться в обсязі 50 відсотків установленого розміру.

Просить у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У зв`язку з набуттям з 25 липня 2008 року чинності наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року НР 260 (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за НР 638/15329), яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, роз`яснюються окремі її вимоги.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року НР 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» виплата військовослужбовцям додаткових видів грошового забезпечення, визначених додатком 25 до цієї постанови, провадиться в обсязі до 50 відсотків установленого розміру.

Військовослужбовцям льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, виплата щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім одноразових), визначених додатком 25 до цієї постанови, провадиться в обсязі 100 відсотків установленого розміру.

Військовослужбовцям, які знешкоджують вибухові предмети, виплата одноразової винагороди провадиться в обсязі 100 відсотків установленого розміру.

Як свідчать матеріали справи, щомісячні додаткові види грошового забезпечення виплачувались позивачу з вересня 2008 року у повному розмірі. Також, був зроблений перерахунок з 01 січня 2008 року по виплаті за клас кваліфікації до 100 відсотків розмірі.

Крім того, в 2008 році позивач отримав одноразову винагороду за тривалість безперервної служби в розмірі 50 відсотків від встановленого розміру в сумі 1250 грн.

Отже, враховуючи усі обставини справи у їх сукупності суд дійшов висновку, що відповідач діяв правомірно у відповідності та на виконання приписів чинного законодавства України, а відтак підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у суду не має.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2, 4 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача про визнання дій неправомірними та стягнення коштів у сумі 1 250, 00 грн. недоведеними, документально не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та стягнення коштів у сумі 1 250, 00 гривень - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 15 квітня 2010 року.

Суддя Д.В. Татаринов