Справа № 2а-4214/11/2070
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Київ К/9991/22825/12 Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2012

у справі № 2а-4214/11/2070

за позовом ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Харківської області

про скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Харківської області про скасування рішень.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2011 позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2012 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2011 залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, відповідач оскаржив їх в касаційному порядку. В скарзі просить скасувати оскаржувані рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при вирішення спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства позивача за період з 28.05.2008 по 30.06.2010, за результатами якої складено акт № 3/17-2-02/НОМЕР_1 від 05.01.2011.

Перевіркою встановлено порушення позивачем ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2, п.4.2 ст.4, п.6.1 ст.6, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7, п.9.4 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість», п.1, 2 ст.3 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ч.1 ст.3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», ст.9 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів».

На підставі вищезазначеного акта податковий орган прийняв рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.01.2011 №000645170, яким за порушення Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» та на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України (далі - ПК України) до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 3040,00грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 20.01.2011 №/0, яким згідно з п.п.4.2.2 «б» ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у зв'язку з порушенням ст.13 ДКМУ №13-92 від 22.1.21992 «Про прибутковий податок з громадян» визначено суму податкового зобов'язання позивачу з податку з доходів фізичних осіб за основним платежем у розмірі 7083,90грн.;

- рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.01.2011 №000646170, яким за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України (далі - ПК України) до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1,00грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 04.04.2011 №, яким згідно з п.п.54.3.1, 54.3.2 п.54.3 ст.54 та відповідно до абз.1, 2 п.120.1 ст.120, абз.1, 2 п.123.1 ст.123 ПК України у зв'язку з порушенням п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2, п.4.2 ст.4, п.6.1 ст.6, п.7.3.1 ст.7, п.9.4 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість» збільшено суму грошового зобов'язання позивачу з податку на додану вартість за основним платежем 494519,85грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 126009,96грн.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ТОВ "Курганський бройлер" укладено договори від 01.10.2008р. №35 та від 04.01.2010р. №40 на постачання м`ясних продуктів. Суди попередніх інстанцій встановили, що ТОВ "Курганський бройлер" було поставлено продукції позивачу на суму 25627,50 грн.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пункту 1.3 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Відповідно до п.4.2 ст.4 Закону України "Про податок на додану вартість", якщо платник податків не зареєструвався платником ПДВ, то база оподаткування визначається виходячи з фактичної ціни операції, але не нижчої за звичайні ціни. Згідно з п.6.1 ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість", обєкти оподаткування, що визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

З матеріалів справи вбачається, що загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) позивачеві протягом останніх дванадцяти календарних місяців становить 25627,5 грн. тобто, сукупно не перевищила 300000 гривень, а тому позивач не повинен був реєструватись як платник податку на додану вартість і податкове повідомлення-рішення № підлягає скасуванню.

Стосовно рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.01.2011 №000645170 колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності", об'єктом правового регулювання згідно з цим Законом є торговельна діяльність за готівкові кошти, а також з використанням інших форм розрахунків та кредитних карток на території України, діяльність з обміну готівкових валютних цінностей (включаючи операції з готівковими платіжними засобами, вираженими в іноземній валюті, та з кредитними картками), а також діяльність з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.3 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності", патентуванню підлягає торговельна діяльність, що здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах продажу товарів. Під торговельною діяльністю у цьому Законі слід розуміти роздрібну та оптову торгівлю, діяльність у торговельно-виробничій (громадське харчування) сфері за готівкові кошти, інші готівкові платіжні засоби та з використанням кредитних карток.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють торговельну діяльність, операції з торгівлі готівковими валютними цінностями, операції з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг, у разі порушення вимог цього Закону несуть таку відповідальність: за здійснення операцій, передбачених цим Законом, без одержання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого частиною другою статті 7 цього Закону, сплачують штраф у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням.

Колегія суддів погоджує висновок судів попередніх інстанцій за вказане порушення до позивача необхідно застосувати штрафу в сумі 160 грн., а саме подвійну вартість патенту. (вартість патенту 80,00грн. х 2).

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 20.01.2011 №/0 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.13 Розділу IV «Особливості оподаткування доходів від зайняття підприємницькою діяльністю та інших доходів» Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», згідно з цим розділом Декрету оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету. Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) i документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу.

Згідно з п.7.1 ст.7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування, крім випадків, визначених у пунктах 7.2 - 7.4 цієї статті.

Колегія суддів зазначає, що оскільки суди попередніх інстанцій встановили, що контрагентом позивача було поставлено продукції на 25627,50 грн., а тому висновок судів про визначення податковим органом у податковому повідомленні-рішенні від 20.01.2011 №/0 суми податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 57,66грн. є правомірним.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2012 у справі № 2а-4214/11/2070 слід відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Харківської області відхилити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2012 у справі № 2а-4214/11/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко