Справа № 803/1764/13-а
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Справа № 876/12279/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Нововолинського ліцею-інтернату на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2013 року у справі за позовом Нововолинського ліцею-інтернату до Державної фінансової інспекції у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року позивач - Нововолинський ліцей-інтернат звернувся до суду з позовом до Державної фінансової інспекції у Волинській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати п.7, п. 9 вимоги відповідача від 15.07.2013 року № 810-13/753 «Про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності порушень законодавства».

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що на підставі акту ревізії № 810-14/06 від 14.06.2013 року, яким зафіксовано ряд порушень законодавства з питань дотримання фінансово-господарської діяльності, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, ДФІ у Волинській області правомірно пред'явило позивачу вимогу №810-13/753 від 15.07.2013 року «Про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності порушень законодавства».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, Нововолинський ліцей-інтернат оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2013 року та задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не дослідив свідчення педагогічних працівників Нововолинського ліцею-інтернату, доданих у додатку 6 «Свідчення працівників Ліцею в кількості 50 заяв» та додатку 4 «Копія графіків чергувань з вересеня 2011р. по травень 2013 р. включно», де зазначається, що кожен педагогічний працівник чергує в їдальні та одну ніч у гуртожитку на протязі місяця. Тобто, забезпечує режимні моменти роботи пов'язані з діяльністю Ліцею-інтернату як інтернатного типу навчального закладу. Тобто, всупереч вимогам закону, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що за роботу, яка безпосередьньо пов'язана з навчально-виховним процесом, працівникам не належить доплата до посадового окладу в розмірі 10%.

Також апелянт вважає, що суд першої інстанції зробив не правильний висновок, що ця доплата повинна оформлятися наказом керівника, оскільки наказом оформляються доплати, які передбачені для частини працівників (наприклад, за перевірку зошитів, за класне керівництво та ін.), та доплата саме на підставі наказу за роботу в нічний час не передбачена чинним законодавством. У цьому ж конкретному випадку доплата стосується всіх педагогічних працівників без винатяку й відповідно затвердження її штатним рописом не суперечить вимогам закону, а саме: Інструкції про порядок обчислення заробітної пати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.1993р. №102; Постанови КМУ «Про затвердження розмірів підвищення посадових окладів (ставок заробітної плати) та додаткової оплати за окремі види педагогічної діяльності у співвідношенні до тарифної ставки» №643 від 20.04.2007р.; Наказу МОН України «Про затвердження розмірів підвищення посадових окладів (ставок заробітної плати) та додаткової оплати за окремі види педагогічної діяльності у співвідношенні до тарифної ставки» №557 від 26.09.2005 р. та КЗпП України. Тобто відповідач не доказав та не навів на підставі якої саме норми повинен був бути обов'язково виданий наказ, директором Нововолинського ліцею-інтернату, на роботу працівників у нічний час.

Крім того, суд першої інстанції не дослідив лист № 1/11-9330 від 01.06.2013 року Міністерства освіти і науки України про надання роз'яснення й зробив неправильний висновок, що у ньому не вказано, що Нововолинський ліцей-інтернат має право підвищити посадові оклади педагогічних працівників на 20%, а не на 10%, як це передбачено постановою КМУ від 20.04.2007 року №643.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції, всупереч ст.ст. 106-108 КЗпП України позбавив педагогічних працівників законної доплати до їхніх посадових окладів.

Разом з тим, вказує на те, що при з'ясуванні обставин справи, а саме позовних вимог у частині скасування п.7 письмової вимоги №810-13/753 від 15.07.2013 року «Про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності порушень законодавства», суд першої інстанції не дослідив та не оцінив, що згідно примітки 1 до Додатка №4 до Постанови КМУ №1591 від 22.11.2004 року передбачено перевищення норм харчування на день за таким принципом: продукти щоденного споживання (молоко, хліб, масло вершкове) використовуються в межах денної норми +(-) 5 відсотків, а такі продукти, як сир, риба, дріжджі, - кілька разів на тиждень. Таким чином, не правильно застосувавши норму акту спеціальної дії (Постанову КМУ №1591) було зроблено не правильний висновок, що було понад нормове списання продуктів харчування.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що у період з 15.04.2013 року по 13.06.2013 року службовими особами Володимир-Волинської об'єднаної державної фінансової інспекції, відповідно до п. 2.2.1.1 Плану роботи Державної фінансової інспекції у Волинській області на II квартал 2013 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 15.04.2013 року № 43, № 44, № 45, проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Нововолинського ліцею-інтернату Волинської обласної ради за період з 01.04.2009 року по 31.03.2013 року.

За результатами ревізії складено акт від 14.06.2013 року № 810-14/06, яким зафіксовано ряд порушень вимог чинного законодавства. Так, зокрема, ревізією дотримання законодавства при підвищенні посадових окладів працівникам Нововолинського ліцею-інтернату встановлено, що протягом 2012 року та січня-березня 2013 року керівним та педагогічним працівникам підвищено посадові оклади за роботу в даному учбовому закладі на 20 відсотків, при передбачених 10%. Так, за особливістю учнівського контингенту Нововолинський ліцей-інтернат, згідно ст.9 Закону України «Про загальну середню освіту» та п.1.1 діючого Статуту, належить до типу учбового закладу ліцею (ліцей-інтернат) - навчальний заклад III ступеня з профільним навчанням та допрофесійною підготовкою, а відповідно до п.28 «Інструкції про порядок обчислення заробітної пати працівників освіти», затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.93 року № 102 (далі - Інструкція № 102), Додатку №1 Постанови КМУ від 20.04.2007 № 643 «Про затвердження розмірів підвищення посадових окладів (ставок заробітної плати) та додаткової оплати за окремі види педагогічної діяльності у співвідношенні до тарифної ставки» керівним та педагогічним працівникам за роботу в вищезазначеному типі учбового кладу розмір посадових окладів підвищується на 10 відсотків. Підвищення посадових окладів працівникам Ліцею в розмірі 20 відсотків, а не 10 відсотків, призвело до завищення витрат на оплату праці протягом 2012 року та січня-березня 2013 року на загальну суму 260076,77 грн та до зайвого перерахування єдиного соціального внеску в сумі 94 408,05 грн. Внаслідок вищевикладеного всього заподіяно матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 354 484,82 грн.

Також, в акті ревізії зазначено, що в період з 01.04.2009 року по 31.03.2013 року в порушення ч.2 ст.56 Інструкції з обліку запасів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 08.12.2000 року №125, списання продуктів харчування, а саме: м'яса, свинини, яловичини, яловичих язиків, птиці та ікри червоної в ліцеї проводилось не у відповідності з нормами, передбаченими збірником рецептур та технологічними картами, а з перевищенням. В порушення технологічних карт проведено списання м'яса, птиці, язиків яловичих та ікри червоної на приготування страв із завищеними нормами закладки. Всього за період з 01.04.2009 року по 31.03.2013 року для харчування дітей безпідставно списано продуктів харчування на загальну суму 39 139,92 грн.

На підставі акту ревізії № 810-14/06 від 14.06.2013 року та керуючись п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» ДФІ у Волинській області винесено вимогу № 810-13/753 від 15.07.2013 року про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності порушень законодавства. Зокрема,

Пунктом 7 вимоги зобов'язано Нововолинський ліцей-інтернат відшкодувати 260 076,77 грн зайво виплачених виплат з осіб, які отримали їх безпідставно, в порядку та розмірах, встановлених ст.ст. 127, 136 КЗпП України. У разі пропуску встановленого строку стягнути з осіб винних у даному порушенні шкоду у порядку та розмірах, встановлених ст. ст. 133-136 КЗпП України, та перерахувати їх в дохід обласного бюджету. Провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до пенсійного фонду та повернути зайво сплачені кошти в сумі 94 408,05 грн або зарахувати в рахунок майбутніх платежів.

Пунктом 9 вимоги зобов'язано позивача стягнути з осіб, винних у понаднормовому списанні матеріальних цінностей, кошти у сумі 39 139,92 грн у порядку та розмірах, встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП України та перерахувати їх в дохід обласного бюджету.

Вказаною вимогою також було встановлено строк до 12.08.2013 року для інформування про вжиті заходи.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію, Держфінінспекція відповідно), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Підпунктом 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію встановлено, що Держфінінспекція, відповідно до покладених на неї завдань, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 Положення про Держфінінспекцію Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У даній справі Інспекція пред'явила вимогу про усунення виявлених порушень та недоліків, виявлених під час ревізії Нововолинського ліцею-інтернату. При цьому оскаржувана вимога Інспекції вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Таку ж правову позицію зазначив Верховний Суд України в постанові від 07.10.2014 року у справі № 21-368а14, від 27.01.2015 року у справі №21-436а14, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Нововолинського ліцею-інтернату залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2013 року у справі №803/1764/13-а за позовом Нововолинського ліцею-інтернату до Державної фінансової інспекції у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 17.03.2015 року.