Справа № 463/591/15-а
Суддя: Жовнір Г. Б.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року м. Львів Справа №2-а/463/58/15

Суддя Личаківського районного суду м. Львова - Жовнір Г. Б. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання протиправними дій відповідача щодо невключення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії, починаючи з 05.08.2014 року з урахуванням інших видів виплат згідно з поданою довідкою про заробітну плату.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.03.2013 року їй було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу". Однак вважає, що під час нарахування їй розміру пенсії відповідачем було допущено порушення в частині визначення розміру середньомісячного заробітку, зокрема не враховано матеріальну допомогу на оздоровлення та допомогу для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної лати внаслідок чого вона отримує пенсію у заниженому розмірі.

Вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки відповідно до положень ст.ст.33, 37 Закону України "Про державну службу", ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначені види виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, охоплюються поняттям заробітної плати та включаються до системи всіх видів оплати праці державного службовця при обчисленні пенсії. А тому просить позов задоволити.

У відповідності до положень ст.183-2 КАС України сторони в судове засідання не викликалися. Представник відповідача подав до суду заперечення, у яких просить відмовити в задоволенні адміністративного позову, оскільки допомога на оздоровлення, матеріальна допомога та сума індексації, передбачені постановою КМУ від 24.02.2003 року №212 не належать до інших надбавок, з яких складається заробітна плата державних службовців.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, вважаю, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до вимог ч.3.ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається із записів у трудовій книжці (а.с.12-15), позивач ОСОБА_1 працювала на різних посадах в державних органах та органах місцевого самоврядування. 14.03.2014 року була звільнена з посади заступника начальника Галицького відділу соціального захисту департаменту соціальної політики Львівської міської ради у зв'язку із виходом на пенсію по інвалідності.

Згідно довідки про складові заробітної плати (а.с.8-9) вбачається, що за період з березня 2011 року по лютий 2013 року позивачу здійснювалась виплата посадового окладу, премій, надбавок, матеріальних допомог, та з вказаних виплат відраховувалися страхові внески (єдині внески) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що у зв'язку із виходом на пенсію, управлінням Пенсійного Фонду України в Личаківському районі м. Львова було нараховано та призначено позивачу пенсію державного службовця по інвалідності без врахування виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації.

У відповідності до положень ст.37 Закону України "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Крім цього, законодавцем у ст.2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст.33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

А отже, наведені вище правові норми дають підстави суду дійти висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці позивача, як державного службовця.

Крім того, ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Зокрема ч.1 визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до положень ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року визначено, що в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Оскільки позивачем отримувалися в складі заробітної плати зазначені види виплат, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування позивача, як застрахованої особи, а тому управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова зобов'язане було враховувати їх в заробіток (дохід) позивача для обчислення її пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічну позицію зайняв Верховний Суд України у своїй постанові від 20.02.2012 року у справі №21-430а11, здійснюючи перегляд судового рішення в адміністративній справі з приводу неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права вказавши про те, що не врахування при обчисленні розміру пенсії матеріальної допомоги, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, є наслідком порушення правил застосування норм права, оскільки перевага була надана положенням Законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України, а тому слід задоволити адміністративний позов, визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати його здійснити перерахунок розміру призначеної позивачу пенсії з врахуванням допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 160-163, 244-2 КАС України, ст.ст.33,37 Закону України "Про державну службу", ст.ст.1,2 Закону України "Про оплату праці", ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", постановою Верховного Суду України від 20.02.2012 року у справі №21-430а11, суд, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задоволити.

Визнання неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Личаківському районі м. Львова щодо невключення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Личаківському районі м. Львова провести перерахунок розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" із врахуванням інших видів виплат: допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, починаючи з 05.08.2014 року.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя: Жовнір Г. Б.