Справа № 802/190/15-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 березня 2015 р. Справа № 802/190/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2015 року виконавча дирекція Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулась в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) про стягнення надміру виплачених коштів в сумі 3682,98 грн.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Заявлений адміністративний позов повністю підтримує.

Відповідач у судове засідання на виклик суду повторно не з'явився, поважність причин неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином, що підтверджується документально. Заяв щодо неможливості розгляду справи у відсутності відповідача чи відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю його прибуття в судове засідання суду не надходило.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені позивачем доводи, суд доходить висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Встановлено, що спеціалістами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було проведено комплексну ревізію робочих органів Вінницького обласного відділення Фонду за період з 01.10.2011 року по 30.06.2014 року, за результатами якої виявлено, що на підставі наказу директора Бершадської міжрайонної виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду № 25А-ОД від 15.06.2012 року застрахованій особі ОСОБА_1 призначена та в подальшому виплачена допомога по вагітності та пологах на 126 днів з 31 травня по 03 жовтня 2012 року в сумі 8129,52 грн.

При цьому розрахунок вказаної допомоги є помилковим та не відповідає положенням ст. 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Так, 03.05.2012 року між управлінням Пенсійного фонду України у Бершадському районі та ФОП ОСОБА_1 укладено Типовий договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (а.с. 12-15).

Відповідно до п. 3.1, 3.2 та 3.4 зазначеного Типового договору ФОП ОСОБА_1 має сплачувати єдиний внесок в сумі 400,40 грн., виходячи із розміру мінімальної заробітної плати у1094 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка сплатила єдиний соціальний внесок за травень 2012 року в сумі 400,40 грн., а також за червень 2012 року в сумі 331,60 грн. (а.с. 11), а всього за травень-червень в загальній сумі 732 грн.

В свою чергу управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області безпідставно віднесло ці кошти до загальної суми єдиного соціального внеску, сплаченої за травень 2012 року, внаслідок чого визначено, що дохід ФОП ОСОБА_1 за травень 2012 року, з якого сплачено єдиний соціальний внесок у розмірі 36,6%, становить 2000 грн. Відтак, згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області № 1125/06-39/03 від 05.06.2012 року середньоденний дохід ФОП ОСОБА_1 склав 64,52 грн. (2000/31 календарний день = 64,52).

Разом із тим, допомога по вагітності та пологах відповідачці мала нараховуватись згідно з вимогами п. 3.1, 3.2 та 3.4 Типового договору, тобто з урахуванням суми доходу за травень 2012 року в розмірі 1094 грн. та щомісячного внеску 400,40 грн. Таким чином, середньоденний дохід ФОП ОСОБА_1 в дійсності становив 35,29 грн. (1094/31 календарний день = 35,29), а розмір допомоги по вагітності та пологах з 31 травня по 03 жовтня 2012 року - 4446,54 грн. (35,29 х 126 = 4446,54).

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей регулювались Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням" від 18.01.2001 року №2240-ІІІ, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2240-ІІІ).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 2240-ІІІ особи, які забезпечують себе роботою самостійно (особи, які займаються підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, в тому числі члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок), мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону за умови сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до діючого законодавства.

Частиною 2 статті 50 Закону № 2240-ІІІ визначено, що застрахованим особам, зазначеним у частинах другій та третій статті 6 цього Закону, призначення та виплата матеріального забезпечення, а також надання соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, здійснюються виконавчою дирекцією відділення Фонду за місцем здійснення їх обліку як страхувальників.

Згідно з ст. 53 Закону № 2240-ІІІ при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу) за відпрацьований час, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, відповідно до статті 21 цього Закону. Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001 року "Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням" сума страхових виплат застрахованій особі та оплати за перших п'ять днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця розраховується шляхом множення суми денної (годинної) виплати, розмір якої встановлюється у відсотках середньоденної (середньогодинної) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) залежно від страхового стажу, якщо його наявність передбачено законодавством, на кількість календарних днів, що підлягають оплаті, - за страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності), для допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, а також для добровільно застрахованих осіб та осіб, які сплачують єдиний податок, - для всіх страхових виплат.

При цьому в силу положень абзацу 3 пункту 14 вищезазначеної Постанови середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу, грошового забезпечення), з якої сплачувалися страхові внески на кількість календарних днів у розрахунковому періоді - за страхуванням на випадок безробіття для осіб, які виконували роботи (надавали послуги) згідно з цивільно-правовими договорами.

Середній дохід для розрахунку виплат за страхуванням на випадок безробіття застрахованої особи, яка виконувала роботи (надавала послуги) згідно з цивільно-правовим договором, визначається виходячи з розміру щомісячного доходу у розрахунковому періоді, з якого сплачено страхові внески (абзац 3 пункту 7 Постанови).

Судом встановлено і повністю підтверджується матеріалами справи, що за умови Типового договору від 03.05.2012 року за травень 2012 року ФОП ОСОБА_1 була зобов'язана сплатити єдиний внесок в сумі 400,40 грн. при доході у розмірі 1094 грн. Відтак, за період з 31 травня по 03 жовтня 2012 року нарахована та виплачена їй допомога по вагітності та пологах мала становити 4446,54 грн.

Разом з тим, відповідачці була призначена та в подальшому виплачена допомога по вагітності та пологах у більшому розмірі, а саме в розмірі 8129,52 грн. (з урахуванням доходу за травень 2012 року в розмірі 2000 грн.), що призвело до переплати їй вказаного виду матеріального забезпечення на суму 3682,98 грн.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" Фонд соціального страхування України зобов'язаний стягувати надміру виплачені кошти з юридичних і фізичних осіб у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного закону, до завершення заходів, пов'язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та його робочих органів, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції та їх робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується (ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

Згідно із ст.ст. 11, 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На час розгляду судом цієї справи сума надміру виплачених коштів в розмірі 3682,98 грн. відповідачем не сплачена, доказів на спростування даної обставини суду не надано.

З огляду на викладене суд доходить висновку про правомірність звернення виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з позовом щодо її стягнення у примусовому порядку.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача-суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Фонду соціального страхування України в особі виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (ідентифікаційний код 26076756) надміру виплачені кошти в сумі 3682 (три тисячі шістсот вісімдесят дві) грн. 98 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало Павло Ігорович