Справа № 636/702/15-а
Суддя: Бондар С. Б.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА Справа № 636/702/15-а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 2-а/636/44/15

19 березня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Бондар С.Б., за участю секретаря судового засідання - Гамоліної О.В.,

позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Козачка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Чугуєва Харківської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

18 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з адміністративним позовом, в подальшому уточненим, до Управління Пенсійного фонду Україні в Чугуївському районі Харківської області та просить: визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області № 0507-02/23 від 13 лютого 2015 року щодо виключення їй з розрахунку при перерахунку пенсії за віком державного службовця суми матеріальної допомоги в розмірі 6149 грн. 19 коп., індексації заробітної плати в розмірі 6541 грн. 61 коп., на загальну суму 12690 грн. 80 коп.; зобов'язати відповідача провести їй перерахунок пенсії за віком, як державному службовцю з 01 січня 2015 року, включивши до складу заробітної плати суми, виплачені, згідно довідки про заробітну плату № 15-103/78, виданої 11 лютого 2015 року Головним управлінням статистики у Харківській області за період з 01 червня 2009 року по 31 травня 2011 року, а саме: матеріальну допомогу в сумі 6149 грн.19 коп., індексацію заробітної плати сумі 6541 грн. 61 коп., на загальну суму 12690 грн. 80 коп., із збереженням 90% нарахування пенсії на момент виходу позивача на пенсію у 2011 році та провести відповідні виплати з урахуванням виплаченої пенсії за зазначений період.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні до викладених в позовній заяві.

Представник відповідача, за довіреністю, Козачок А.М., у судовому засіданні заперечував проти адміністративного позову, просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю заявлених вимог, посилаючись на те, що при визначенні розміру пенсії державним службовцям у заробітну плату слід враховувати виплати, які входять до структури заробітної плати та, які передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу», оскільки грошова винагорода та матеріальна допомога є одноразовими виплатами і не зазначені в переліку складових заробітної плати, тому вони не включаються до заробітку, що враховується при призначенні пенсії державним службовцям.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, та наявні документи пенсійної справи позивача, перевіривши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, встановив факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

На підставі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає право кожного громадянина на соціальний захист.

Як передбачено частинами 2 та 3 статті 22 Конституції України, конституційні права гарантуються та не можуть бути скасованими або звуженими. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом встановлено, що у 2010 році позивачу призначена пенсія державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

У лютому 2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії та надала відповідні довідки.

Рішенням пенсійного органу від 13 лютого 2015 року № 1507-02/23 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на норму ст. 33 Закону України «Про державну службу», якою передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, ст. 37 Закону України «Про державну службу», якою передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80%, і відповідно до ст. 371 Закону України «Про державну службу», перерахунок пенсії здійснюється у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям (а.с.15).

Суд вважає посилання відповідача на норми ст.ст. 33, 37, 371 Закону України «Про державну службу», постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовими виплатами, а тому не включаються до заробітку, що враховується при перерахунку пенсії державним службовцям є неправомірними.

Із довідки від 11 лютого 2015 року № 15-103/78 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення відповідно до Закону України «Про державну службу, виданої Управління Головним управлінням статистики у Харківській області вбачається, що позивач з 01 червня 2009 року по 31 травня 2011 року отримувала матеріальну допомогу в сумі 6149 грн. 19 коп. та індексацію заробітної плати сумі 6541 грн. 61 коп., на загальну суму 12690 грн. 80 коп.

У довідці про складові заробітної плати, яка надавалась позивачу при призначенні пенсії вперше, форма якої затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України 30 жовтня 2008 року № 19-11 і на цей час втратила чинність, графа «Інші виплати» відсутня, а отже вказані вище виплати не враховувалися при призначенні пенсії.

У зазначений вище довідці про складові заробітної плати від 11 лютого 2015 № 15-103/78 року, форма якої затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 14 лютого 2011 року № 5-1, у графу «Інші виплати», включені матеріальна допомога та індексація заробітної плати, на які нараховане страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому для розрахунку пенсії позивачу безпідставно не включено дохід у загальному розмірі 12690 грн.80 коп.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу», пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які враховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Таким чином, об'єктом обчислення розміру пенсії при призначенні пенсії для відповідача є сума заробітної плати, з якої справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Суд зазначає, що стаття 33 Закону України «Про державну службу», на яку посилається відповідач, визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення.

На підставі вимог частини 2, 6, 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до змісту ст. 37 Закону України «Про державну службу», відповідач повинен був виходити з отримуваної позивачем суми заробітної плати, у тому числі «інших виплат», до яких належить матеріальна допомога татіндексація, оскільки чинним законодавством пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця.

Згідно до вимог ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Таким чином, законодавством віднесено до складу заробітної плати інші виплати.

При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належить до додаткових видів грошового пенсійного забезпечення й приймаються в розрахунок при зарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Включення до складової заробітної плати матеріальної допомоги та індексації заробітної плати передбачені Законами України «Про державну службу», «Про оплату праці», постановами Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268, від 20 грудня 1993 року № 1049, від 31 травня 2000 року № 865. Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області при прийнятті оспорюваного рішення не враховано вимоги статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

На підставі вимог ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які згідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати ( доходу), з яких справляються страхові внески ( збори) до соціальних фондів , що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Факт нарахування та сплати страхових внесків або збору підтверджується довідкою № 15-103/78, виданою позивачу 11 лютого 2015 року Головним управлінням статистики у Харківській області ( а.с.12,13).

З зазначених підстав суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачеві в перерахунку пенсії з 01 червня 2009 року до 31 травня 2011 року, згідно зазначеної довідки від 11 лютого 2015 року.

Вищезазначені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що матеріальна допомога та індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватися не положенням Законів № 3723-ХІІ та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-ІV та стаття 66 Закону № 1788-ХІІ, а тому позовні вимоги є доведеними.

Зазначена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, зазначеними в постанові від 28 травня 2013 року по справі № 21-91а13.

В порушення вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, представник відповідача не навів доказів у підтвердження своїх заперечень до позову.

З зазначених правових підстав і наведених нормативно-правових актів, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо відсутності правових підстав для проведення позивачу перерахунку пенсії.

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України.

Відповідно до вимог ст. ст. 160 ч.3, 167 ч. 2 КАС України, керуючись ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, ст. ст. 2, 7-9, 11, 17, 18, 71,94, 99, 104, 105, 121, 128, 153, 158-163, 167, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 33, 37, 371 Закону України «Про державну службу», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 2 Закону України «Про оплату праці», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області № 0507-02/23 від 13 лютого 2015 року щодо виключення ОСОБА_1 з розрахунку при перерахунку пенсії за віком державного службовця суми матеріальної допомоги в розмірі 6149 грн. 19 коп., індексації заробітної плати в розмірі 6541 грн. 61 коп., на загальну суму 12690 грн. 80 коп.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком, як державному службовцю з 01 січня 2015 року, включивши до складу заробітної плати суми, виплачені, згідно довідки про заробітну плату № 15-103/78, виданої 11 лютого 2015 року Головним управлінням статистики у Харківській області за період з 01 червня 2009 року по 31 травня 2011 року, а саме: матеріальну допомогу в сумі 6149 грн.19 коп., індексацію заробітної плати сумі 6541 грн. 61 коп., на загальну суму 12690 грн. 80 коп., із збереженням 90% нарахування пенсії на момент виходу позивача на пенсію у 2011 році та провести відповідні виплати з урахуванням виплаченої пенсії за даний період.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: С.Б. Бондар