Справа № 806/4931/14
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Житомир справа № 806/4931/14

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

за участі секретаря Коваля О.В.,

за участі представника позивача та його представника, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Держземагентства в Житомирському районі Житомирської області про визнання дій протиправними,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 51):

- визнати протиправними дії управління Держземагентства в Житомирському районі Житомирської області щодо відмови листом від 11.09.2014 № 79.10 у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0810 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель запасу Левківської сільської ради, що розташована за адресою АДРЕСА_1;

- визнати протиправною відмову управління Держземагентства в Житомирському районі Житомирської області від 11.09.2014 № 79.10 у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0810 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель запасу Левківської сільської ради, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою, став висновок відповідача про те, що земельна ділянка, що розташована за адресою АДРЕСА_1, відповідно до довідки форми 6-зем, відноситься до земель лісогосподарського призначення. Однак, дане твердження відповідача спростовується висновком Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства від 14.11.2008, відповідно до якого дана земельна ділянка не вкрита лісом і управлінням погоджено місце її розташування для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд. Також, довідками Левківської сільської ради підтверджується, що спірна земельна ділянка не віднесена до земель лісогосподарського призначення, і згідно детального плану території відноситься до категорії земель житлової і громадської забудови. Крім того, відповідно до довідок ДП "Червоноармійський лісгосп АПК", спірна земельна ділянка не прилягає до земель лісгоспу і не перебуває у його користуванні. За наведених обставин, вважає що відмова відповідача. викладена у листі від 11.09.2014 № 79.10 суперечить положенням статті 186-1 Земельного кодексу України.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти позову з мотивів, викладених у письмових запереченнях (а.с. 28-32).

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Встановлено, що рішенням Левківської сільської ради Житомирського району від 14.12.2007 № 780 надано в оренду земельну ділянку ОСОБА_1 розміром 0,08 га для будівництва житлового індивідуального будинку в АДРЕСА_1 терміном на один рік (а.с. 19).

Рішенням Левківської сільської ради Житомирського району від 17.01.2008 передано безкоштовно в приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку, що була раніше надана у межах населеного пункту розміром 0,08 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 загальною площею 0,0810 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земельного запасу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-10), оригінал якого подано для погодження до управління Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області.

Управління Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області листом від11.09.2014 № 79.10 (а.с. 8) відмовило у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 загальною площею 0,0810 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земельного запасу за адресою: АДРЕСА_1.

Формулюючи мотивацію відмови, відповідач зазначив, що запроектована до відведення земельна ділянка, відповідно до державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями відноситься до земель лісогосподарського призначення, в тому числі землі вкриті лісовою рослинністю (шифр рядка згідно форми 6-зем-88). У зв'язку із чим, управління Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області посилається на розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р "Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками", яким зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення земельних ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення.

Не погодившись із правовою позицією відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 186-1 Земельного кодексу України, Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Пунктом 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 №445/2011 визначено, що державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Частиною 4 статті 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Частиною 5 статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

В силу вимог частини 6 статті 186-1 Земельного кодексу України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів України розглядають проекти землеустрою на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства та положенням документації із землеустрою, містобудівній документації, за результатами чого надають розробникам свої висновки або про погодження проекту, або про відмову у такому погодженні, в разі наявності підстав, встановлених частинами 5-6 статті 186-1 Земельного кодексу України.

Встановлені обставини свідчать про те, що при розгляді проекту землеустрою, відповідач вийшов за межі власних повноважень, та діяв у порядку та у спосіб, що суперечать вимогам законодавства, оскільки лист від 11.09.2014 № 79.10 не може вважатись висновком про відмову у погодженні проекту землеустрою.

Положення, закріплені у частині 5 статті 186-1 Земельного кодексу України, встановлюють необхідні вимоги, яким повинен відповідати висновок про відмову в погодженні проекту землеустрою, а саме, наявність у ньому обов'язкового посилання на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері, яким проект землеустрою не відповідає.

Так, лист управління Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області від 09.07.2014 року №03-831 містить посилання на розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р "Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками". Також, у ході судового розгляду справи, представник відповідача зазначала, що згідно рішення Житомирської районної ради народних депутатів від 15.04.1994 та рішення Житомирської обласної ради від 21.11.2000, земельні ділянки в межах с. Левків, серед яких і ділянка, що відводиться у власність позивачу, є землями лісогосподарського призначення, що підтверджується картографічними матеріалами і даними Державної статистичної звітності форми 6-зем.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р "Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками" з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок (далі - ділянки) Міністерству екології та природних ресурсів, Міністерству аграрної політики та продовольства, Міністерству оборони, Державному агентству лісових ресурсів та Державному агентству земельних ресурсів до законодавчого врегулювання питань запобігання зловживанням у цій сфері: зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення.

Підставою для висновку відповідача, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 відноситься до земель лісогосподарського призначення, стала довідка форми 6-зем.

Наведені доводи відповідача спростовані у ході судового розгляду справи наступним.

Відповідно до статті 55 Земельного кодексу України, до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті:

а) зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів;

в) окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Статтею 5 Лісового кодексу України встановлено, що до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.

Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Отже, приписи розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р "Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками" в частині зупинення прийняття державними органами рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення, поширюється на лісові ділянки, віднесені до лісового фонду України.

Відповідно до довідки Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 23.09.2014 № 442, рішення про віднесення земельної ділянки площею 0,08 га по АДРЕСА_1 до земель лісогосподарського призначення не приймалось, згідно оновлених картографічних матеріалів дана земельна ділянка не віднесена до земель лісогосподарського призначення (а.с. 18).

Також, у матеріалах справи міститься довідка Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 08.2.2014 № 547/02-11, відповідно до якої земельна ділянка площею 0,810 га, яка надавалась рішенням сільської ради від 17.12.2007 № 780 гр. ОСОБА_1 із земель запасу сільської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, відноситься до земель житлової та громадської забудови згідно детального плану території.

Висновком Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства від 14.11.2008 № 02-25/2560 попередньо погоджено місце розташування земельної ділянки, не вкритої лісом, площею 0,08 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Суд критично оцінює доводи відповідача, що згідно рішень Житомирської районної ради народних депутатів від 15.04.1994 та Житомирської обласної ради від 21.11.2000, земельні ділянки в межах с. Левків, серед яких і ділянка, що відводиться у власність позивачу, є землями лісогосподарського призначення.

Так, рішенням Житомирської районної ради народних депутатів від 15.04.1994 затверджено проект роздержавлення та приватизації земель КГСП "Левківське" (пункт 1 рішення), а рішенням Житомирської обласної ради від 21.11.2000 припинено право користування землями лісового фонду, які були в постійному користуванні колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, що реформувалися, і визнано їх землями запасу сільських та селищних рад (а.с. 33-37).

У наведених рішеннях зазначено загальну площу земель лісового фонду, які визнані землями запасу Левківської сільської ради, і встановити із даних рішень належність земельної ділянки, що перебуває у користуванні ОСОБА_1, до земель лісогосподарського призначення є неможливим.

Згідно довідки ДП "Червоноармійський лісгосп АПК" від 08.07.2014 № 255 (а.с. 15), розміщення ділянки під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 не прилягає до земель ДП "Червоноармійський лісгосп АПК" Житомирського лісництва.

Відповідно до довідки ДП "Червоноармійський лісгосп АПК" від 29.07.2014 № 278, земельна ділянка, що знаходиться в АДРЕСА_1, площею 0,0810 га, що передається у власність гр. ОСОБА_1, згідно правовстановлюючих документів на землю та матеріалів лісовпорядкування ДП "Червоноармійський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс", не перебуває в користуванні лісгоспу (а.с. 14).

Крім того, факт, що спірна земельна ділянка може бути забудована, підтверджується висновком відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Житомирської райдержадміністрації від 09.07.2013 № 205 (а.с. 16).

Наведені обставини спростовують твердження відповідача про належність спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення.

Слід відзначити, що відповідно до наказу Державного комітету статистики України N 377 від 05.11.1998, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1998 за N 788/3228 "Про затвердження форм державної статистичної звітності з земельних ресурсів та Інструкції з заповнення", звіт форми 6-зем є лише одним із видів статистичної звітності, і відомості у ньому не встановлюють цільового призначення земельних ділянок.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що земельна ділянка площею 0,0810 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 відноситься до земель житлової та громадської забудови. Доказів того, що на момент звернення до суду спірна земельні ділянки віднесена в установленому законом порядку до лісового фонду відповідачем не надано.

Слід зазначити, що вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень. Самі по собі дії не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача несуть акти індивідуальної дії - у даному випадку лист - відмова Управління від 11.09.2014 № 79.10. Саме він має вплив на його права та інтереси.

Виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист права може бути здійснений шляхом визнання протиправною відмови управління Держземагентства в Житомирському районі Житомирської області від 11.09.2014 № 79.10

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Держземагентства в Житомирському районі Житомирської області від 11.09.2014 № 79.10 у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0810 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель запасу Левківської сільської ради, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73,08 грн сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 10 березня 2015 р.