Справа № 2а-18346/11/2670
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

11.03.2015р. м. Київ К/9991/65816/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Чумаченко Т.А.,
Цуркана М.І.,

розглянувши у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 222 КАС України в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ДП «Артек» до Київської регіональної митниці, третя особа - Головне управління державного казначейства України в місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ДП «Артек» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2012 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2011 року ДП «Артек» звернулось до суду з вказаним позовом, у якому просило:

визнати протиправними та скасувати рішення Київської регіональної митниці про визначення митної вартості товарів від 17.08.2011 № 10000000/2011/313505/2, від 17.08.2011 № 10000000/2011/313506/2;

зобов'язати Київську регіональну митницю визначити митну вартість товару, яку було вказано у вантажних митних деклараціях № 100190000/2011/122712 від 19.08.2011 на рівні договірної вартості товару, а саме у розмірі 630416 гривень 66 копійок, та № 100190000/2011/122713 від 19.08.2011 на рівні договірної вартості товару, а саме у розмірі 744138 гривень 84 копійок;

стягнути з Державного бюджету України на користь ДП «Артек» надмірно сплачені платежі у сумі 49307грн. 43 коп. (4402,45 грн. - ввізного мита, 44904,98 грн. - ПДВ.), та у сумі 24487 грн. 42 коп. (2186,42 грн. - ввізного мита, 22301,48 грн. - ПДВ.), зобов'язавши Головне управління державного казначейства України в м. Києві списати грошові кошти у сумі 49307 грн. 43 коп. та сумі 24487 грн. 42 коп. з відповідних рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ДП «Артек», посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

У запереченні на касаційну скаргу Головне управління державного казначейства України в місті Києві, посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що у зв'язку з митним оформленням товару, що надійшов на адресу ДП «Артек», в межах зовнішньоекономічного контракту № UА-01/08 від 19.06.2008, позивачем до Київської регіональної митниці подано вантажну митну декларацію № 100190000/2011/122090 від 15.08.2011. На підтвердження вартості товару подані наступні документи: контракт № UА-01/08 від 19.06.2008, укладений між ДП «Артек» та компанією «ARtec Fenstersysteme»GmbH, Німеччина, зі специфікацією № 22 від 10.08.2011 та додаткові угоди № 1, 2 до контракту № UА-01/08 від 19.06.08 ; інвойс № 7110122 від 10.08.2011, міжнародну транспортну накладну СМR № 857270 від 10.08.2011; довідку про транспортні витрати, надану експедитором та відповідний договір № 30/03-1 від 30.03.2011, а також ВМД країни відправлення. 15.08.2011 позивачем також подано декларацію митної вартості ДМВ-1, згідно якої заявлена митна вартість товару визначена декларантом на підставі основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Під час контролю за правильністю визначення позивачем митної вартості товару в наведеній вантажно-митній декларації, у відповідача виникли сумніви стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей необхідних для підтвердження заявленої митної вартості частини товару, з підстав неподання ДП «Артек» додаткових документів в підтвердження визначеної митної вартості товару, зокрема запропонованої митним органом калькуляції фірми-виробника продукції (товару), а також встановлення заниження ціни такого (подібного) товару, який раніше ввозився в Україну при виконанні умов контракту від 19.06.2008 № UА-01/08 між ДП «Артек» та компанією «ARtec Fenstersysteme»GmbH, Німеччина (ВМД № 100190000/2011/119480 від 22.07.2011 ).

Київською регіональною митницею здійснено коригування митної вартості частини товару, визначеної позивачем в зазначеній вантажній митній декларації, та прийнято рішення про визначення митної вартості товарів від 17.08.2011 № 100000006/2011/313505/2.

Також, у зв'язку з митним оформленням товару, що надійшов на адресу ДП «Артек», в межах зовнішньоекономічного контракту № UА-01/08 від 19.06.2008, позивачем до Київської регіональної митниці подано вантажну митну декларацію № 100190000/2011/122102 від 15.08.2011.

На підтвердження вартості товару за вищевказаною ВМД, ДП «Артек» подані наступні документи: контракт № UА-01/08 від 19.06.2008, укладений між ДП «Артек» та компанією «ARtec Fenstersysteme»GmbH, Німеччина, зі специфікацією № 21, від 09.08.2011 та додаткові угоди № 1, 2 до контракту № UА-01/08 від 19.06.2008 ; інвойс № 7110120 від 09.08.2011, міжнародну транспортну накладну СМR № 857277 від 10.08.2011; довідку про транспортні витрати, надану експедитором та відповідний договір № 30/03-1 від 30.03.2011, а також ВМД країни відправлення. 15.08.2011 позивачем також подано до Київської регіональної митниці декларацію митної вартості ДМВ-1, згідно якої заявлена митна вартість товару визначена декларантом на підставі основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Під час контролю за правильністю визначення позивачем митної вартості товару в наведеній вантажно-митній декларації, у відповідача також виникли сумніви стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей необхідних для підтвердження заявленої митної вартості частини товару, з підстав неподання ДП «Артек» додаткових документів в підтвердження визначеної митної вартості товару, зокрема запропонованої митним органом калькуляції фірми-виробника продукції (товару), а також встановлення заниження ціни такого (подібного) товару, який раніше ввозився в Україну при виконанні умов контракту від 19.06.2008 р. № UА-01/08 між ДП «Артек»та компанією «ARtec Fenstersysteme»GmbH, Німеччина (ВМД № 100190000/2011/119480 від 22.07.2011).

Київською регіональною митницею здійснено коригування митної вартості частини товару, визначеної позивачем в зазначеній вантажній митній декларації, та прийнято рішення про визначення митної вартості товарів від 17.08.2011 № 10000000/2011/313506/2.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Відповідно до статті 249 Митного кодексу України (чинного на час спірних правовідносин, далі - МК) митна вартість товарів, які переміщуються громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування податків і зборів визначається на підставі заяви власника цих товарів чи уповноваженої ним особи за умови надання підтверджувальних документів (товарних чеків, ярликів тощо), які можна ідентифікувати з наявними товарами. При визначенні митної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

За відсутності таких підтверджень або у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності відомостей стосовно заявленої вартості митні органи визначають митну вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари та відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до статті 260 МК та чинного на час спірних правовідносин Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1766 від 20.12.2006, для підтвердження заявленої митної вартості декларант зобов'язаний подати разом з ВМД всі необхідні документи, що містять інформацію, підготовлену у спосіб, сумісний з принципами бухгалтерського обліку, прийнятими у відповідній країні і доцільними для певного методу визначення митної вартості, зокрема у даному випадку: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, каталоги, прейскуранти, прайс-листи фірми-виробника товару; калькуляція фірми-виробника товару; копія ВМД країни відправлення; висновки про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями ін.

За змістом статті 266 МК визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до пункту 3 Розділу 3 Порядку роботи посадових осіб та пункту 3 Методичних рекомендацій із застосування окремих положень Митного кодексу України, що стосуються питань визначення митної вартості товарів, які імпортуються на митну територію України (наказ ДМСУ від 31.01.2007 № 74), посадові особи митних органів під час прийняття рішень використовують перш за все такі джерела інформації, як спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України.

Згідно з пунктом 2.2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 р. № 339 посадовою особою відділу контролю митної вартості та класифікації товарів було здійснено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено та інформація по яким міститься у ціновій базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України.

Митна вартість товару, заявлена позивачем до митного контролю відрізнялась від вартості (занижена), що була визначена митницею під час митного оформлення подібного товару, який раніше ввозився в Україну при виконанні умов контракту № UА-01/08 від 19.06.2008 між ДП «Артек» та компанією c Fenstersysteme»GmbH, Німеччина (ВМД № 100190000/2011/119480 від 22.07.2011). Декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, про що в графі «для відміток митного органу»декларацій митної вартості № 100190000/2011/122090 від 15.08.2011 та № 100190000/2011/122102 від 15.08.2011 інспектором відділу контролю митної вартості та номенклатури було здійснено запис, а саме: висновок експерта; прайс-листи, каталоги фірми-виробника; калькуляція виробника; ВМД країни відправлення.

Декларант був ознайомлений із записами та зазначив: «Процедуру консультації проведено 15.08.2011, додаткові документи надати не маю можливості».

Листами № 243 та 244 від 28.09.2011 позивач просив відповідача переглянути оскаржувані рішення про визначення митної вартості товарів, у зв'язку із отриманням необхідних документів в підтвердження заявленої митної вартості товарів, до яких зокрема було надано прайс-листи, завірені Торгово-промисловою палатою Німеччини; листи ДП «Держзовнішінформ»щодо цінової експертизи; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; ВМД країни відправлення.

Листами-відповідями № 40/2-17/14299 від 31.10.2011 та № 40/2-17/14366 від 01.11.2011 відповідач зазначив, що експертний висновок ДП «Державного інформаційного-аналітичного центру моніторингу зовнішніх товарних ринків»№ 12/18 від 26.09.2011 має ряд недоліків і невідповідностей та не може бути підставою, разом з іншими наданими документами для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Також в зазначених відповідях звернуто увагу позивача на той факт, що надана ним калькуляція, щодо витрат на виробництво стандартного комплекту фурнітури не містить повного переліку витрат, які, згідно з статтею 267 МК, включаються до ціни товару, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відповідно до статті 264 Митного кодексу України заявлена декларантом митна вартість і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Такі розбіжності суперечать основним принципами міжнародного і національного права в галузі митної оцінки, а саме в частині встановлення дійсної вартості товару для митних цілей, тобто визначення митної вартості товару з урахуванням усіх її складових.

Встановлено, що ДП «Артек» не було надано митному органу належних калькуляції фірми-виробника продукції (товару) та висновку експерта в підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 1766 від 20.12.2006 якщо декларантом не подано в установлений строк (протягом 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх подання) додаткові документи, або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Таким чином, відділом контролю митної вартості та класифікації товарів було здійснено митну оцінку із застосуванням положень статті 269 МК (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів) та прийнято рішення про визначення митної вартості товарів від 17.08.2011 № 10000000/2011/313505/2 та № 10000000/2011/313506/2.

У зв'язку з незгодою із вказаними рішеннями, прийнятими митним органом, ДП «Артек» скористалось правом, наданим наказом Держмитслужби України від 17.03.2008 р. № 230 «Про затвердження Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України», та провело митне оформлення товарів під гарантійні зобов'язання.

Згідно пункту 13 наказу Держмитслужби України від 17.03.2008 № 230 декларант повинен подати митному органу необхідні відомості для підтвердження заявленої митної вартості та забезпечити можливість їх перевірки. Відповідно до п.14 вище зазначеного наказу, митний орган перевіряє надані декларантом відомості, а в разі необхідності вживає додаткових форм контролю, передбачених законодавством. На підставі результатів такої перевірки, але не пізніше 10 днів до завершення строку дії гарантійних зобов'язань митний орган приймає рішення та повідомляє декларанта про можливість/неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом.

Встановлено, що позивач із документів, зазначених в пункті 9 Порядку № 1766 від 20.12.2006, не надав жодного, а з додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, зазначених інспектором відділу контролю митної вартості та номенклатури в графі «для відміток митного органу» декларації митної вартості, не надав калькуляцію фірми-виробника продукції.

Згідно із статтею 268 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 267 Митного Кодексу (вартість операції), за митну вартість береться вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Метод 2 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, ст. 268 МКУ) застосовується в разі ввезення товарів у відповідний період з однаковими за всіма ознаками, а саме: -фізичні характеристики; -якість та репутація на ринку; -країна походження; -виробник. На момент митного оформлення у митного органу була відсутня цінова інформація стосовно ідентичних товарів (статті 268 МК).

У разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 267 та 268 МК, за митну вартість береться вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продаються на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними товарами) розуміються товари, які хоч і не є однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються із схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються та вважаються комерційно взаємозамінними.

Метод 3 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) застосовується в разі ввезення товарів у відповідний період враховуючи такі ознаки: - якість, наявність торгової марки та їх репутація на ринку; - країна походження; - виробник (стаття 269 МК).

Таким чином, митним органом застосовано митну вартість товару за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, з урахування послідовності та неможливості застосування попередніх двох, на підставі наявних відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що Київською регіональною митницею у даному випадку було доведено правомірність прийняття рішень 17.08.2011 № 10000000/2011/313505/2 та від 17.08.2011 № 10000000/2011/313506/2 щодо визначення митної вартості товару за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ДП «Артек» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2012 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: