Справа № 448/36/15-а
Суддя: Борисенко В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/36/15-а
Провадження № 2-а/448/1/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.03.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.

з участю секретаря - Власюк М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа - відділ Держземагенства у Мостиському районі, про зобов'язання до вчинення певних дій та скасування рішення сесії, -

В С Т А Н О В И В:

16.01.2015р. позивачка звернулася до суду з позовом до Мостиської міської ради, в якому просить: скасувати рішення сесії Мостиської міської ради №45 від 12.11.2014р., яким відповідач відмовив її дочці ОСОБА_2 в наданні дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 в дворовій території будинку НОМЕР_1 у зв'язку з відсутністю вільної площі для такої забудови, посилаючись на ст.12 Земельного кодексу України та п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 22.10.2014р. щодо вказаного питання; судові витрати покласти на відповідача.

19.02.2015р. позивачка збільшила позовні вимоги, а саме просила скасувати рішення сесії Мостиської міської ради №45 від 12.11.2014р., щодо відмови ОСОБА_2, яка є інвалідом І-ої «Б» - інвалідність, якої пов'язана з аварією на ЧАЕС першої категорії, в наданні дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки під будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 в дворовій території будинку НОМЕР_1, а також просить зобов'язати Мостиську міську раду Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 22.10.2014р. та прийняти рішення щодо надання дозволу на виготовлення детального плану вільної території земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража АДРЕСА_1 в дворовій території будинку АДРЕСА_2.

Позивачкою в судовому засіданні підтримано позовні вимоги.

Представник позивача - Мостиської міської ради Львівської області в судовому засіданні проти позову заперечила, покликаючись на те, що позивачку було повідомлено про відсутність площі у дворовій території АДРЕСА_1, оскільки на вказаній території росте дерево породи «вишня» і станом на 02.02.2015р. до виконавчого комітету Мостиської міської ради не надходило клопотань про видалення вищевказаного дерева, а також надала суду письмові заперечення проти позову.

Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Мостиському районі покладає вирішення спору на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка від імені своєї дочки ОСОБА_2, протягом останніх двох років неодноразово зверталась до міського голови із заяво про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража в дворовій території житлового будинку НОМЕР_1 по вул.Міцкевича в м.Мостиська Львівської області.

Так, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька позивачки, є інвалідом І групи «Б», інвалідність якої пов'язана з аварією на ЧАЕС першої категорії.

Відповідно до п.20 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: обов'язкове (протягом року після подання заяви) відведення місцевими радами земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва для тих, хто потребує поліпшення житлових умов та перебуває на квартирному обліку, а також відведення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, садівництва і городництва, будівництва індивідуальних гаражів і дач.

22.10.2014р. позивачка повторно від імені дочки звернулась до міського голови із заявою щодо надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки будівництва індивідуального гаража в м.Мостиська вул.Міцкевича в дворовій території будинку НОМЕР_1 біля гаража сім'ї Кахничів. Так, рішенням сесії Мостиської міської ради №45 від 12.11.2014р. відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 в дворовій території буд.НОМЕР_1 у зв'язку з відсутністю вільної площі для такої забудови, посилаючись на ст.12 Земельного кодексу України та п.34 ст.26 Закону України «про місцеве самоврядування в Україні»

Статтею 83 Земельного кодексу України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, виконком Мостиської міської ради виступаючи від імені територіальної громади м.Мостиська Львівської області фактично не надав своєї згоди на виготовлення детального плану вільної території земельної ділянки під будівництво індивідуального гаража, яка знаходиться у власності територіальної громади м.Мостиська, та захищається загальними засадами права власності в Україні.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.122 ч.1 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Згідно з ч.7 ст.118 ЗК України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання про передачу безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Таким чином, передачі безоплатно у власність земельної ділянки державної або комунальної власності обов'язково передує прийняття рішення органом місцевого самоврядування про надання чи ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою. Далі в частині 9 ст.118 зазначеного Кодексу передбачено, що Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ст.71 ч.1, ч.2 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги доводів відповідача про те, що станом на 02.02.2015р. до виконавчого комітету Мостиської міської ради не надходило заяв від мешканців будинку НОМЕР_1 по вул.16 Липня у м.Мостиська про видалення вищевказаного дерева, що слугувало підставою для відмови позивачці у виділенні спірної земельної ділянки під будівництво гаража.

Так, дійсно Порядком видалення дерев, кущів газонів і квітів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006р. №1045, передбачено підстави видалення зелених насаджень., а Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-VI (із відповідними змінами і доповненнями) визначено перелік документів для видалення дерев. Однак у відповідності до Закону України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005р. № 2807-IV (із відповідними змінами і доповненнями) та Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 р. N 105 відповідачем не встановлено на якій підставі здійснено озеленення вищевказаної земельної ділянки, а також правомірність посадки вищевказаного дерева породи «вишня». Крім того, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено і інші підстави видалення вказаного дерева, які відповідачем не було досліджено.

З огляду на наведене суд вважає, що спірне рішення сесії Мостиської міської ради необхідно скасувати та зобов'язати Мостиську міську раду Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 щодо надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 в дворовій території будинку НОМЕР_1.

Щодо вимог позивача в частині зобов'язання Мостиської міської ради прийняти рішення щодо надання дозволу на виготовлення детального плану вільної території земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража то суд вважає, що вищевказана вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 14 листа Верховного Суду України від 29.10.2008р. При розгляді справ за адміністративними позовами до органів державної влади чи органів місцевого самоврядування про визнання неправомірною бездіяльності щодо не розгляду заяви про надання земельної ділянки в оренду, про передачу земельної ділянки у власність, суди вправі зобов'язати відповідний орган розглянути зазначене питання, а не приймати рішення про надання в оренду (передачу у власність), що не належить до компетенції суду.

Як визначено ч.2 ст.123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації.

Таким чином, вищевказана вимога позивача не підлягає задоволенню за безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки прийняття рішення про передачу земельної ділянки у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо належить до компетенції органів місцевого самоврядування або органів державної влади, а тому суд вправі зобов'язати відповідний орган розглянути зазначене питання, а не приймати рішення про оренду земельної ділянки, що не належить до компетенції суду.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню, зокрема підлягає задоволенню вимога про скасування рішення та зобов'язання міської ради розглянути вищевказане питання по суті.

Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, то суд вважає, що такий у відповідності до вимог ст.94 КАС України не підлягає стягненню з відповідача - суб'єкта владних повноважень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 12, 17, 69, 71, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення сесії Мостиської міської ради №45 від 12.11.2014р. по розгляду заяви ОСОБА_2 щодо надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 в дворовій території будинку НОМЕР_1.

Зобов'язати Мостиську міську раду Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 щодо надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража в АДРЕСА_1 в дворовій території будинку НОМЕР_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду (м.Львів, вул.Саксаганського, 13) через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України - протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяВ.В. Борисенко