Справа № 826/18405/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 січня 2015 року № 826/18405/14

Суддя окружного адміністративного суду міста Києва - Шулежко В.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Гайворонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Габро» про стягнення коштів з рахунків платника,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Гайворонська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Габро» (далі - позивач, Гайворонська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області) до товариства з обмеженою відповідальністю «Габро» (далі - відповідач, ТОВ «Габро») про стягнення коштів з рахунків платника в розмірі 29 549, 95 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується податкова заборгованість орендної плати з юридичних осіб, яким ним вчасно погашено не було, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідач у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову чи пояснень, доказів щодо заявлених позовних вимог на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові не надав, як і не надав заяви про визнання позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ «Габро» перебуває на податковому обліку в Гайворонській ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області.

Позивач зазначив, що за відповідачем станом на 31.10.2014 року обліковується податковий борг в розмірі 29 549, 95 грн. по орендній платі за землю відповідно до податкового повідомлення - рішення від 19.02.2014 року № на суму 21 748, 15 грн., від 19.02.2014 року № на суму 5 437, 04 грн., та від 19.02.2014 року № на 170 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Гайворонська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області 19.02.2014 року проведена документальна невиїзна (камеральна) перевірка податкової звітності ТОВ «Габро» з питань нарахування платежу за кодом бюджетної класифікації 13050200 «Орендна плата за землю з юридичних осіб» в зв'язку з неподанням в установлений строк податкової декларації за результатами якої складено акт від 19.02.2014 року № 13/1520/32150473.

Зазначеною перевіркою встановлено, що відповідачем в порушення п.п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України за неподання податкової звітності з податку або збору (обов'якового збору) та в порушення п. 123.1 ст. 123, Податкового кодексу України занижено або завищено суму податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях (розрахунках), уточнюючих деклараціях (розрахунках).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки позивачем винесено податкові повідомлення-рішення від 19.02.2014 року № на суму 21 748, 15, № на суму 5 437, 04 грн., № на 170 грн.

Докази оскарження податкових повідомлень - рішень відповідачем не надано.

Однак, відповідачем податкова заборгованість у розмірі 29 549, 95 грн. у добровільному порядку сплачена не була.

Окрім того, відповідно до вимог чинного законодавства податковим органом сформовано податкову вимогу від 19.05.2014 року №634-25 на суму 4 294, 25 грн.

Станом на час розгляду справи податкові зобов'язання, що стали узгодженими та відповідачем добровільно не сплачені, становлять загальну суму 29 549, 95 грн., що підтверджується витягом з облікової картки платника орендної плати з юридичних осіб.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 269 Податкового кодексу України, визначено, що платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до п.п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов'язання платників податків -сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову санкцію), а також санкції за порушення законодавства у сфері ЗЕД.

Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Судом встановлено з наявних доказів у справі, що відповідачем подано декларації з орендної плати за землю, відповідно до яких самостійно визначив суми податку, які повинні був сплатити в установлений строк. Проте, станом на час звернення до суду з відповідним позовом, згідно з даними обліку позивача за відповідачем рахувалася заборгованість перед бюджетом в сумі 29 549, 95 грн.

Згідно п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Враховуючи те, що податкові зобов'язання, самостійно визначені відповідачем в поданих деклараціях є узгодженими з моменту їх подання, але не сплачені в повному обсязі у строк, визначений податковим законодавством, суд приходить до висновку про визнання таких податкових зобов'язань податковим боргом.

У відповідності до пп. 14.1.137 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 5.41 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Однак, відповідно до п. 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надсилалась ТОВ «Габро» податкова вимога форми «Ю» від 19.05.2014 року № 634-25 на суму 4 294, 25 грн.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення вважається дотриманою.

Станом на день розгляду даної справи за відповідачем обліковується сума узгоджених податкових зобов'язань в розмірі 29 549, 95 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно з п.п. 20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до частини першої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми заборгованості відповідачем не надано.

Виходячи з вищенаведених приписів законодавства, поданих позивачем документів і матеріалів, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та враховуючи те, що те, що відповідач у встановлений судом строк своїм правом на подання письмових заперечень проти позову не скористався, не спростував тверджень позивача, у добровільному порядку кошти не сплачує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи і дослідженими доказами, та підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь сторони, звільненої від сплати судового збору, а також за відсутності витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-162, 183-2, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Гайворонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області задовольнити.

Стягнути з відповідача ТОВ «Габро» кошти у рахунок погашення податкового боргу з рахунків платника податків, що належать такому платнику на користь державного бюджету в особі Гайворонської ДПІ в розмірі 29 549, 95 грн.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко