Справа № 820/425/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

03 березня 2015 р. №820/425/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Браварець К.В.,

за участю: представника позивача - Мостової В.О.,

представника відповідача - Ковальчук Т.О.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Стома" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Стома", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів від 15.01.2015 р. №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем 30.12.2014 року була проведена документальна позапланова виїзна перевірка законності декларування ПАТ "Стома" від'ємного значення з податку на додану вартість різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за вересень - жовтень 2014 року та достовірність нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2014 року на рахунок платника у банку, за результатами перевірки складено акт за №392/28-09-47-08/00481318. Згідно висновків якого позивачем було зменшено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за вересень 2014 року у розмірі 6417 грн. та зменшено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2014 року в розмірі 6417 грн. На підставі зазначено податковим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 15.01.2014 року №, яким було зменшено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень в розмірі 6417 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 3208,50 грн. Також представник позивача зазначив, що неможливість підтвердження заявленої АТ "Стома" суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту серпня 2014 року ґрунтується в акті перевірки СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів №392/28-09- 47-08/00481318 від 30.12.2014 р. (сторінки акту 26-27) на тому, що підприємству - контрагенту - ТОВ "БЕСТІНБУД" - податкову звітність не визнано, тобто декларації з ПДВ за серпень 2014 року було присвоєно статус "не визнано, як податкова декларація". При цьому реальність здійснення господарських операцій щодо придбання фторкаучуку у ТОВ "БЕСТІНБУД" підтверджується наданими відповідачу під час перевірки копіями договору, податкової накладної, платіжного доручення, тощо. Вищевказані документи оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є документами первинного обліку. Враховуючи вищевикладене, представник позивача вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача Ковальчук Т.О. через канцелярію суду надійшли письмові заперечення, в яких представник відповідача не погодився з позовними вимогами, посилаючись на те, що під час перевірки позивача було встановлено, що ПАТ «Стома» мало взаємовідносини з ТОВ «Бестінбуд». Згідно договору від 29.07.2014 року №538 позивач придбав у зазначеного контрагента фторкаучук. Постачальник здійснює постачання товару на умовах FCA склад постачальника транспортування забезпечується покупцем. На підставі АС «Податковий блок» Міністерства доходів та зборів України, між позивачем та контрагентом ТОВ «Бестінбуд» встановлені розбіжності між податковими зобов'язаннями ТОВ «Бестінбуд» та податковим кредитом ПАТ «Стома». Дані розбіжності виникли у зв'язку з тим, що декларації ТОВ «Бестінбуд» з податку на додану вартість, ДПІ у Деснянському районі м. Києва присвоєно статус «не визнано, як податкові декларації», у зв'язку з ненаданням у складі податкової декларації за серпень 2014 року реєстру отриманих та виданих податкових накладних, про що було повідомлено ТОВ «Бестінбуд» листом від 29.09.2014 року№9870/10/26-52-18-04-22. Оскільки контрагентом позивача не задекларовано податкове зобов'язання за серпень 2014 року по взаємовідносинам з ПАТ «Стома», позивач не має права на отримання податкового кредиту на підставі податкової накладної від 13.08.2014 року №19, яка включена до складу податкового кредиту у вересні 2014 року на загальну суму 38500 грн., в т.ч. ПДВ 6416,67 по отриманню фторкаучуку СКФ-26 від ТОВ «Бестінбуд». Отже, представник відповідача вважав, що позивач порушив п.198.3 ст.198 ПК України, через що завищив податковий кредит у сумі 6416,67 грн. та завищив від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ за вересень 2014 року в розмірі 6416,67 грн., що призвело до завищення відшкодування за жовтень 2014 року у розмірі 6416,67 грн.

Представник позивача Мостова В.О у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Ковальчук Т.О. у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Публічне акціонерне товариство "Стома" (далі - ПАТ «Стома») зареєстроване як юридична особа 29.12.1993 року (а.с.42-43), перебуває на обліку в СДПІ з ОВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів (а.с.41), є платником податку на додану вартість, що підтверджується витягом з реєстру платників податку на додану вартість (а.с.45).

Відповідно до довідки від 24.12.2012 року серії АА №745883 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданої Головним управлінням статистики у Харківській області, видами діяльності ПАТ «Стома» за КВЕД - 2010 є виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів; виробництво пластмас у первинних формах; виробництво інших хімічної продукції, н.в.і.у.; виробництво медичних і стоматологічних інструментів і матеріалів; оптова торгівля фармацевтичними товарами; вантажний автомобільний транспорт ( а.с.3).

СДПІ з ОВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів проведена документальна позапланова виїзна перевірка декларування ПАТ "Стома" від'ємного значення з податку на додану вартість різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за вересень - жовтень 2014 року та достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2014 року на рахунок платника у банку.

За результатами перевірки складений акт від 30.12.2014 року №392/28-09-47-08/00481318 (а.с.7-14), яким встановлено порушення п.198.3 ст198, п.200.1, 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, через що ПАТ «Стома» завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за вересень 2014 року у розмірі 6416 грн., що призвело до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2014 року.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки СДПІ з ОВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів винесено податкове повідомлення - рішення від 15.01.2015 р. №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (в т.ч. заявленого на рахунок платника у банку) з ПДВ в розмірі 6417 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3208,50 грн. ( а.с.6).

З акту перевірки від 17.12.2013 року №2396/20-38-15-01-09/14315629 вбачається, що підставою для висновку щодо завищення позивачем суми бюджетного відшкодування та завищення розміру від'ємного значення податку на додану вартість, з посиланням на нереальність господарських операцій з ТОВ «Бестінбуд» стала інформація з АС «Податковий блок» щодо наявності розбіжностей між податковими зобов'язаннями ТОВ «Бестінбуд» та податковим кредитом ПАТ «Стома», що виникли у зв'язку з присвоєнням ДПІ у Деснянському районі м. Києва податком деклараціям ТОВ «Бестінбуд» статусу «не визнано, як податкові декларації» через ненадання ТОВ «Бестінбуд» у складі податкової декларації за серпень 2014 року реєстру отриманих та виданих податкових накладних .

Проте суд не погоджується з висновками, зазначеними в акті перевірки від 30.12.2014 року №392/28-09-47-08/00481318, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ПАТ «Стома» (покупець) та ТОВ «Бестінбуд» (постачальник) укладено договір поставки від 29.07.2014 року №538 (а.с.17). Згідно п.1.1 договору поставки визначено, що постачальник передає, а покупець приймає окремими партіями і оплачує фторкаучук СКФ-26. Також п.6.1, п.6.2 зазначеного договору визначено умови поставки товару, а саме: постачальник здійснює постачання чергової партії товару на умовах FCA склад постачальника (відповідно до міжнародних правил щодо тлумачення терміну «Інкотерм» в редакції 2010 року), протягом 5 календарних днів з моменту здійснення попередньої оплати. Транспортування товару забезпечується покупцем

На виконання умов договору в період серпень 2014 року ПАТ «Стома» прийняло товар - фторкаучук, що підтверджується видатковою накладною від 13.08.2014 року №РН-0813/01 (а.с. 19), сплатило його вартість, що підтверджується платіжним дорученням від 14.08.2014 року №2629 у розмірі 38500 грн. (а.с.21), а ТОВ «Бестінбуд» виписало податкову накладну від 13.08.2014 року №19 (а.с.18), що підтверджують сплату позивачем податку на додану вартість у ціні придбаних ним за вказаним договором ТМЦ.

На час укладання та виконання зазначеного вище договору ПАТ «Стома» та його контрагент ТОВ «Бестінбуд» були зареєстровані як юридичні особи (а.с.39-40, 46-48) та є платниками податку на додану вартість, що встановлено в ході розгляду справи та не заперечується сторонами.

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ТОВ «Бестінбуд» , відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Таким чином, ТОВ «Бестінбуд» виконало свої зобов'язання за вказаним договором, а ПАТ «Стома» прийняло поставлений товар за цим договором, зазначені господарські операції відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

На підтвердження реальності придбання товарів позивачем надана товарно - транспортна накладна від 15.08.2014 року №853/1 (а.с.20), з якої вбачається, що товар був самостійно вивезений позивачем за допомогою транспортного засобу ЗАЗ «Ланос» реєстраційний номер АХ9663АТ, що зареєстрований за ПАТ «Стома» (а.с.50), зі складу ТОВ «Бестінбуд» на адресу приміщення позивача - м. Харків, вул. Ньютона, буд.3, яке згідно договору купівлі - продажу від 29.06.1993 року №7-6317 знаходиться на праві власності у ПАТ "Стома" (а.с.54).

Позивачем надано до матеріалів справи докази оприбуткування придбаного товару у бухгалтерському обліку - видатковий ордер від 15.08.2014 року №974 (а.с.32), лімітна картка (а.с.49), що підтверджує переміщення придбаного товару на склад ПАТ "Стома", а також фактичне здійснення фінансово-господарських відносин між позивачем та постачальником ТОВ «Бестінбуд».

З пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні, вбачається, що придбаний товар був використаний позивачем у виробництві медичних і стоматологічних інструментів і матеріалів, що не заперечувалось представником відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем включено до складу податкового кредиту суми з придбання товару у ТОВ «Бестінбуд» в податковій звітності за вересень 2014 року (а.с.55-59).

Згідно п. 198.3. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Виходячи з вимог пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

У відповідності до п. 198.2. ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У відповідності до п. 200.1. ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п.200.4 ст.200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Аналіз чинного податкового законодавства вказує на те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідачем не надано доказів, що угоди, укладені між позивачем та ТОВ «Бестінбуд» не визнані в установленому порядку недійсними.

Позивачем надані всі належні первинні документи, що підтверджують реальність та факт придбання товарів, які призначені для використання у господарській діяльності ПАТ «Стома».

Таким чином, позивачем було повністю дотримано всіх вимог ПК України з реалізації права на податковий кредит по операціях з ТОВ «Бестінбуд», позивачем подано декларації з ПДВ, розрахунок податку на додану вартість та суми бюджетного відшкодування, що не заперечується відповідачем. Задекларовані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено факт порушення позивачем п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України при формуванні податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Бестінбуд» .

Посилання відповідача на інформацію з АС «Податковий блок» щодо наявності розбіжностей між податковими зобов'язаннями ТОВ «Бестінбуд» та податковим кредитом ПАТ «Стома», що виникли у зв'язку з присвоєнням ДПІ у Деснянському районі м. Києва податком деклараціям ТОВ «Бестінбуд» статусу «не визнано, як податкові декларації» через ненадання ТОВ «Бестінбуд» у складі податкової декларації за серпень 2014 року реєстру отриманих та виданих податкових накладних, суд не бере до уваги, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст. ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Саме така правова позиція викладена Європейським Судом з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій між ПАТ "Стома" та ТОВ «Бестінбуд» та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість сум витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов договірних відносин.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкове повідомлення-рішення від 15.01.2015 року №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (в т.ч. заявленого на рахунок платника у банку) з ПДВ в розмірі 6417 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3208,50 грн., прийнято СДПІ з ОВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів - необґрунтовано, не у відповідності до чинного законодавства, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу з Державного бюджету України фактично понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 182,70 грн., що підтверджується квитанцією від 16.01.2015 року №20 ( а.с.2).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Стома" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 15.01.2015 року №.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, , ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, рахунок №4011) на користь Публічного акціонерного товариства "Стома" (код 00481318, 61105, м. Харків, вул. Ньютона,3) судовий збір у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 10.03.2015 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.