Справа № 826/20763/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 січня 2015 року 13:40 № 826/20763/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Пасічнюк С.В.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_6,

представника відповідача 1 - Савескул-Савело В.О.,

представника відповідача 2 - Башарова В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український Фінансовий Світ» Гончарова Сергія Івановича про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 1, Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український Фінансовий Світ» Гончарова Сергія Івановича (далі - відповідач 2, Уповноважена особа Фонду), в якому просить:

визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича щодо невключения ОСОБА_3 в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) «Олімпійські відсотки» за № 46545 від 16.07.2014 року;

зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича включити ОСОБА_3 в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) «Олімпійські відсотки» за № 46545 від 16.07.2014 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачі своїми незаконними діями безпідставно та незаконно не включили його в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, чим грубо порушили вимоги діючого законодавства та його законні права.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник Фонду в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, зазначивши, що єдиною підставою для включення позивача до Загального реєстру має бути наявність позивача в складеному Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників або в наданій Уповноваженою особою додатковій інформації про вкладників. Оскільки позивача не було включено до вказаного переліку вкладників, Фондом не могли здійснюватися відповідні процедури по виплаті відшкодування, тому просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник Уповноваженої особи Фонду в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

В обґрунтування заперечень проти позову Уповноважена особа Фонду зазначила, що ОСОБА_3 є особою, яка не набула відповідних прав на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а відтак правомірно не була включена до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_3 (Вкладник) та ПАТ «Комерційний Банк «Український фінансовий світ» (Банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) №46545 від 16.07.2014 року, відповідно до якого Банк приймає від Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 175 000,00 грн. у тимчасове строкове користування на строк до 16.08.2014 року та зобов'язується сплачувати проценти за його користування в розмірі, встановленому п.1.2 цього договору. Згідно до п.1.2. Договору процентна ставка за вкладом встановлюється у розмірі 21,14 процентів річних.

Відповідно до наданої позивачем копії квитанції № TR.60849.178.409 від 16.07.2014 року на вкладний рахунок позивача зараховано грошові кошти в сумі 175 000,00 грн.

Разом з тим, згідно постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 року №491 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 року №69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», згідно з яким з 15 серпня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ»; уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова С.І.

Постановою Правління Національного банку України від 10.11.2014 року №717 постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати «Комерційний банк «Український фінансовий світ».

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 13.11.2014 року №119 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 13.11.2014 року та призначено Гончарова С.І. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» строком на 1 рік з 13.11.2014 року по 12.11.2015 року.

Позивач, дізнавшись про відсутність його в реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, звернувся із заявою про розблокування його рахунку та виплати гарантовану йому суму за вкладом.

За результатами розгляду звернення позивача Уповноважена особа Фонду листом від 05.12.2014 року №001/561 повідомила, що договір банківського вкладу (депозиту) № 46545 від 16.07.2014 року про залучення грошових коштів є нікчемними відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 Цивільного кодексу України.

Позивач, вважаючи протиправними дії Фонду та Уповноваженої особи у невідшкодуванні коштів та невключенні його до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Банку, що призвело до порушення його прав як вкладника, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами визначає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду (ч.1 ст. 11 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до ч.1 ст. 1 та ч.3 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За правилами частин 1-3 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч.5 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина 6 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства вбачається, що після винесення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку Уповноважена особа Фонду формує перелік вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами та подає його до Фонду. В свою чергу, виконавчою дирекцією Фонду відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників затверджується реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Разом з тим, відповідно до ст.30 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд здійснює регулювання діяльності банків шляхом:

1) прийняття в межах своїх повноважень нормативно-правових актів, обов'язкових до виконання банками;

2) здійснення контролю за виконанням зобов'язань банків у зв'язку з їх участю в системі гарантування вкладів фізичних осіб;

3) виведення неплатоспроможних банків з ринку;

4) в інших формах, передбачених цим Законом.

Статтею 32 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що фонд має право здійснювати перевірку банку щодо контролю за виконанням ним зобов'язань у зв'язку з участю в системі гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно ч.7 зазначеної статті, у разі віднесення банку до категорії проблемних Фонд має право здійснювати позапланову перевірку такого банку з інших питань діяльності, ніж передбачені у частині першій цієї статті, перелік яких затверджується виконавчою дирекцією Фонду з метою збору інформації для підготовки проекту плану врегулювання проблемного банку у разі його віднесення до категорії неплатоспроможних.

Представник відповідача 2 пояснив, що постановою Правління Національного банку України від 15.07.2014 року №410/БТ віднесено ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії проблемних. В зазначеній постанові Національного банку України вказується про те, що ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» порушує вимоги Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 516 від 03.12.2003 року. Внаслідок цього виконавчою дирекцією Фонду 14.08.2014 року прийнято рішення № 69 про запровадження з 15.08.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» () Гончарова С.І.

Положеннями ч.2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду має право, зокрема:

- вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

- продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій;

- повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

- звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку;

- залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством;

- приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю;

- зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі;

- вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Поряд з тим, як вбачається з норм ч. 2 ст. 38 зазначеного Закону, на Уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

- банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Зокрема, відповідно до положень ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Суд зазначає, що даними нормами Закону не передбачено ніяких дій, які необхідно вчинити уповноваженій особі, для визнання правочинів нікчемними. Правочин є нікчемним сам по собі, а не через те, що його необхідно визнавати таким. Нікчемність правочину достатньо лише виявити. У Законі України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що уповноважена особа лише забезпечує перевірку правочинів на предмет виявлення таких, які вже є нікчемними. Тобто, Уповноважена особа не визнає правочин нікчемним, а лише виявляє або забезпечую таке виявлення та фіксує даний факт.

Вказана позиція щодо нікчемності правочину повністю узгоджуються з вимогами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно частин 1, 2 ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Судом встановлено, що Уповноваженою особою Фонду на виконання обов'язків, передбачених ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідно до наказу № 34 від 30.10.2014 року, створено Комісію щодо перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» на предмет виявлення договорів (правочинів), які є нікчемними.

За результатами роботи вказаної Комісії 10.11.2014 року складено протокол, яким запропоновано Уповноваженій особі Фонду на ліквідацію визнати нікчемними правочини (договори) банківських вкладів (депозитів), перелік яких наведено в Додатку № 1 до протоколу.

Під час проведення перевірки робочою комісією встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надходили внаслідок так званого «дроблення» великого депозиту іншого клієнта, прізвище якого становить банківську таємницю в розумінні ст. ст. 60-62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

За даними, які були виявлені працівниками банку, у цей самий час (різниця в хвилинах), інші фізичні особи так само перераховують кошти на депозитні рахунки відкриті аналогічно, як і у позивача.

В підтвердження вищевикладеного, відповідачем 2 надано до матеріалів справи довідку про рух коштів по рахункам інших клієнтів Банку, з якої вбачається, що з рахунку власника великого рахунку на рахунок позивача перераховано грошові кошти у розмірі 175 000,00 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що банківський вклад позивачем оформлений 16.07.2014 року після віднесення ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії проблемних та винесення НБУ заборони на оформлення депозитних вкладів.

З приводу цього представник відповідача 2 також пояснив, що фінансовий стан банку був таким, що зняти кошти було неможливо, оскільки у банку були відсутні готівкові кошти.

Як підтверджується, доданою до матеріалів справи, довідкою від 23.01.2015 року, залишки коштів обліковуються в Книзі обліку готівки операційної каси й інших цінностей Банку, яке ведеться відповідальною особою, в період укладення нікчемного правочину (16.07.2014 року), що є предметом спору, залишок коштів на кінець місяця в Банку становив 33 266,85 грн.

З огляду на викладене вбачається, що проведення зазначених операцій надавало можливість власнику вкладу шляхом його «дроблення» отримати всю суму повністю. Власники грошового вкладу із значною сумою подрібнювали або розподіляли свій вклад на суми до 200 000 гривень і цими подрібненими частками фактично «перекидали» кошти на рахунки інших довірених фізичних осіб. Після такої «фінансової операції» особа, на рахунок якої надходила ця грошова сума фактично «набувала гарантоване право» отримати ці кошти від Фонду. Внаслідок таких дій власник значного депозиту отримав значну перевагу перед іншими кредиторами Банку, що є порушенням п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є додатковою підставою для визначення нікчемності правочинів. Внаслідок таких фінансових операцій штучно створено ситуацію, за якою у Фонду виникає зобов'язання відшкодовувати депозит за рахунок бюджетних коштів у розмірі, який перевищує обмежену суму розміром 200 000 гривень.

Виявлені обставини свідчать про те, що за договором №46545, укладеному між Банком і позивачем 16.07.2014 року, Банк взяв на себе зобов'язання виконати, які він не був спроможний виконати, оскільки реальних коштів позивачем не вносилось, про що було відомо працівникам банку, а укладання договору банківського рахунку та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім'я позивача погіршувало фінансове становище банку.

Отже, відповідачем 2 вірно зроблено висновок про нікчемність договору банківського рахунку №46545 від 16.07.2014 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» виключно з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб.

З урахуванням наведеного, на підставі висновків Комісії відповідачем 2 видано наказ №6 від 18.11.2014 року, яким визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього наказу, в тому числі договір банківського рахунку №46545 від 16.07.2014 року.

Крім того, вважаючи правочин від 17.07.2014 року таким, що не має цивільно-правового характеру фінансової операції, що проводилися між Банком та Клієнтом, завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, операції виконувались за домовленістю вкладника, який подрібнював свій великий вклад, з працівниками банку, а ідентифікація багатьох клієнтів була здійснена в неробочий час, що все в сукупності має злочинний умисел, Уповноважена особа Фонду звернулась із заявою 26.11.2014 року до органів МВС України щодо наявності в діях осіб ознак складу злочину.

З матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду даної справи, порушено кримінальне провадження №017478, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за фактом зловживання службовими особами ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» своїми повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що договір банківського рахунку №46545 від 16.07.2014 року, укладений між позивачем та Банком визнано на підставі наказу №6 від 18.11.2014 року нікчемним, то позивач не має вкладу у Банку та не є вкладником Банку, а отже й підстав для внесення позивача до повного переліку вкладників відсутні.

При цьому, з урахуванням наведених вище норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо наявності повноважень в уповноваженої особи Фонду на складання переліку вкладників, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова С.І. щодо невключения ОСОБА_3 в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) «Олімпійські відсотки» за № 46545 від 16.07.2014 року та про зобов'язання гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова С.І. включити ОСОБА_3 в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) «Олімпійські відсотки» за № 46545 від 16.07.2014 року є необґрунтованими, оскільки складання Загального реєстру вкладників не віднесено до повноважень Уповноваженої особи.

В той же час, зважаючи на вищевикладені норми та обставини, загальний реєстр вкладників складається виконавчою дирекцією Фонду виключно на підставі поданого Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що ні Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ні іншим нормативно-правовим актом не передбачено право Фонду затверджувати загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на підставі інших документів, окрім поданого Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, те що у переданому Уповноваженою особою Переліку вкладників ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» інформація про позивача відсутня, в зв'язку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні Загального реєстру, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог про визнання протиправними дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключения ОСОБА_3 в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) «Олімпійські відсотки» за № 46545 від 16.07.2014 року та зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_3 в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) «Олімпійські відсотки» за № 46545 від 16.07.2014 року.

Частиною 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши норми законодавства України, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам в їх сукупності, враховуючи те, що судом не встановлено дій відповідачів, які суперечили б вимогам, встановлених Конституцією та Законами України, у свою чергу, позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та підписаний 02.02.2015 року.

Суддя В.П. Шулежко