Справа № 2а-17573/12/2670
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2015 р. м. Київ К/800/20634/14

Вищий адміністративний суд України у складі: головуючого судді Бухтіярової І.О., суддів Костенка М.І., Приходько І.В.,

за участю секретаря судового засідання Бовкуна В.В.,

представника позивача Діденка А.О.,

представника відповідача Дмитренка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного агентства автомобільних доріг України

на постановуКиївського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014 року

у справі № 2а-17573/12/2670

за позовом Державного агентства автомобільних доріг (далі - позивач, Укравтодор)

до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Державної податкової служби (далі - відповідач-1, ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС),

Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - відповідач-2, ГУ ДКС України у м. Києві),

Міністерства фінансів України (далі - відповідач-3, Мінфін)

та Державної казначейської служби України (далі - відповідач-4, ДКС України)

провизнання протиправними та скасування рішення, подання, визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Укравтодор звернувся у грудні 2012 року до суду з позовом до відповідачів, у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС про податкову заставу активів Укравтодору № 114 від 17.12.2012 року на виконання подань Державного казначейства України та його територіальних органів з урахуванням вимог статті 89 Податкового кодексу України; визнати протиправним та скасувати подання ГУ ДКС України у м. Києві № 128 від 13.11.2012 року до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС для здійснення заходів примусового стягнення простроченої заборгованості (сплата основного боргу за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.1997 року № 424); визнати протиправними дії Мінфіна під час визнання Укравтодора боржником та здійснення заходів примусового стягнення простроченої заборгованості (сплата основного боргу за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.1997 року № 424) з урахуванням вимог «Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993-1998роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 року № 174.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2013 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС про податкову заставу активів Укравтодору № 114 від 17.12.2012 року на виконання подань Державного казначейства України та його територіальних органів з урахуванням вимог статті 89 Податкового кодексу України; визнано протиправним та скасовано подання ГУДКС України у м. Києві № 128 від 13.11.2012 року до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС для здійснення заходів примусового стягнення простроченої заборгованості (сплата основного боргу за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.1997 року № 424).В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014 року постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2013 року скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Вважає, що рішення суду апеляційної інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

ГУ ДКС України у м. Києві та Мінфін у своїх запереченнях на касаційну скаргу зазначають, що рішення суду апеляційної інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просять залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Відповідач-1 та відповідач-4 заперечення на касаційну скаргу не надали, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому засіданні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.12.2012 року ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС прийнято рішення № 114 про опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків Укравтодор.

Згідно акту опису ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС від 18.12.2012 року № 56/19-106 проведено опис майна позивача згідно оборотно-сальдових відомостей підприємства.

Попередньо, листом ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС від 14.12.2012 року № 11905/10/19-010, з метою опису активів в податкову заставу, запропоновано позивачу надати наступні документи: фінансовий звіт за 2011 рік та 9 місяців 2012 року з відміткою чи доказами про отримання їх органом статистики та детальну розшифровку активів підприємства на день надання документів; розшифровку дебіторської заборгованості в розрізі: назви суб'єктів підприємницької діяльності, їх ЄДРПОУ чи ідентифікаційний код, сума дебіторської заборгованості, та дата виникнення; перелік основних засобів, рухомого та нерухомого майна та іншого майна, яке є на праві власності підприємства.

За змістом листа ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС, ГУДКС України у м. Києві направлялись подання щодо здійснення заходів направлених на стягнення простроченої заборгованості, зокрема:

подання № 128 від 13.11.2012 року для здійснення до Укравтодору () заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата основного боргу за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.1997 року № 424, станом на 01.11.2012 року у сумі 3204000,00 гривень;

подання № 389 від 27.11.2012 року для здійснення до Укравтодору () заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата пені, нарахованої на заборгованість по основному боргу за субкредитною угодою від 07.12.2000 року № 101-04/53, укладеною з Мінфіном у рамках спільних проектів із Європейським банком реконструкції і розвитку), станом на 01.11.2012 року у сумі 55084,84 гривні;

подання № 390 від 27.11.2012 року для здійснення до Укравтодору () заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість за субкредитною угодою від 07.12.2000 року № 101-04/53, укладеною з Мінфіном у рамках спільних проектів із Європейським банком реконструкції і розвитку), станом на 01.11.2012 року у сумі 35934,56 гривні, що дорівнює 3468,41 Євро;

подання № 391 від 27.11.2012 року для здійснення до Укравтодору () заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата пені, нарахованої на заборгованість по основному боргу за субкредитною угодою від 07.12.2000 року № 101-04/53, укладеною з Мінфіном у рамках спільних проектів із Європейським банком реконструкції і розвитку), станом на 01.11.2012 року у сумі 63085,76 гривень;

подання № 392 від 27.11.2012 року для здійснення до Укравтодору () заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата пені, нарахованої на заборгованість по основному боргу за субкредитною угодою від 19.12.2000 року № 36457, укладеною з Мінфіном у рамках спільних проектів із Європейським банком реконструкції і розвитку), станом на 01.11.2012 року у сумі 1036,05гривень, що дорівнює 100 Євро;

подання № 393 від 27.11.2012 року для здійснення до Укравтодору () заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата пені, нарахованої на заборгованість по основному боргу за субкредитною угодою від 19.12.2000 року № 36457, укладеною з Мінфіном у рамках спільних проектів із Європейським банком реконструкції і розвитку), станом на 01.11.2012 року у сумі 14,97 гривень.

На вимогу ДКС України (лист від 13.07.2012 року № 12-10/813-9873) ГУ ДКС України у м. Києві зобов'язано оформити подання для здійснення до Укравтодору () заходів щодо стягнення простроченої заборгованості до органів Державної податкової служби України.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, прийшов до висновку про часткове обґрунтування даного позову та наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з необґрунтованості доводів позивача та не відповідності висновків суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права.

Однак повністю погодитись з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не може, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України вбачається, що затверджено принцип цільового використання бюджетних коштів-бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.1997 року № 424 «Про виділення коштів для ліквідації наслідків зсуву на автомобільній дорозі Севастополь - Ялта» Українській державній корпорації по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг виділено 3 204 000,00 гривень для ліквідації наслідків зсуву на автомобільній дорозі Севастополь - Ялта.

Відновлення обсягів резервного фонду Кабінету Міністрів України відповідно до пункту 3 зазначеної постанови повинно було відбуватись за рахунок відрахувань і зборів на будівництво, ремонт і утримання автомобільних доріг загального користування, що надходили на позабюджетні рахунки, відкриті корпорацією «Укравтодор» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.1993 року № 83 «Про порядок збору та використання коштів для фінансування витрат, пов'язаних з будівництвом, реконструкцією, ремонтом і утриманням автомобільних доріг загального користування».

Судами попередніх інстанцій встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Кабінетом Міністрів України неодноразово давалися доручення Укравтодору щодо вжиття вичерпних заходів щодо повернення коштів резервного фонду державного бюджету. Про результати виконання доручень мали бути проінформовані Міністерство економіки України та Міністерство фінансів України.

Укравтодор неодноразово інформував Мінфін, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.1997 року № 424 «Про виділення коштів для ліквідації наслідків зсуву на автомобільній дорозі Севастополь - Ялта» у 1997 році кошти у сумі 3 204 000,00 гривень були перераховані Севастопольському управлінню автомобільних доріг, що належало до сфери управління ліквідованої за Указом Президента України від 08.11.2001 року № 1056 Української державної корпорації по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг.

За інформацією Міністерства фінансів України, спочатку Укравтодором зазначалося, що фінансування дорожнього господарства, починаючи з 2000 року, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів. Протягом 2000 та 2001 років кошти на фінансування видатків дорожнього господарства надходили із загального фонду державного бюджету. Починаючи з 2002 року фінансування видатків на розвиток мережі і утримання автомобільних доріг загального користування здійснюється із спеціального фонду державного бюджету. Отже, Укравтодор не мав джерела для перерахування коштів на відновлення резервного фонду, а спрямування на ці цілі коштів спеціального фонду державного бюджету, передбачених Укравтодору бюджетною програмою 3111020, не передбачено Порядком спрямування коштів спеціального фонду державного бюджету, призначених для фінансування розвитку мережі і утримання автомобільних доріг загального користування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2003 року № 1731. В зв'язку з цим, Укравтодор листом від 22.09.2005 року № 4/8.1-2-727 просив Мінфін визначити джерело для погашення зазначеної заборгованості.

У відповідь на зазначений лист Мінфін запропонувало Укравтодору розглянути можливість внесення змін до Порядку спрямування коштів спеціального фонду державного бюджету, призначених для фінансування розвитку мережі і утримання автомобільних доріг загального користування, завдяки чому стало б можливим спрямовувати кошти спеціального фонду в тому числі і на відновлення коштів резервного фонду Кабінету Міністрів України в обсязі 3 204 000,00 гривень, отриманих відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.1997 року № 424 «Про виділення коштів для ліквідації наслідків зсуву на автомобільній дорозі Севастополь - Ялта».

Однак, відповідні зміни до зазначеного порядку внесені не були.

Згідно інформації міністерства фінансів України, в подальшому, на виконання доручень Кабінету Міністрів України, Укравтодор повідомляв Міністерство фінансів України також, що в обліку Укравтодору заборгованість з повернення коштів до резервного фонду відсутня.

Враховуючи вищезазначене, судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що Укравтодором визнавалося, що кошти резервного фонду державного бюджету були отримані Севастопольським управлінням автомобільних доріг, що належало до сфери його управління, визнавалася наявність заборгованості, однак заходи щодо повернення коштів резервного фонду державного бюджету не вживалися.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що Положенням про Українську державну корпорацію по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.1995 року № 6, визначалося, що Українська державна корпорація по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг (Укравтодор) є виробничо-господарським комплексом, входить до системи Мінтрансу, йому підвідомча та здійснює функції з управління дорожнім господарством.

Разом з цим, Указом Президента України від 08.11.2001 року № 1056 «Про заходи щодо підвищення ефективності управління дорожнім господарством України» утворено Державну службу автомобільних доріг України як центральний орган виконавчої влади, ліквідувавши Українську державну корпорацію по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг.

Водночас, Указом Президента України від 19.01.2002 року № 50/2002 «Питання Державної служби автомобільних доріг України» затверджено положення про Державну службу автомобільних доріг України та установлено, що Державна служба автомобільних доріг України є правонаступником Української державної корпорації по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг.

Указом Президента України від 13.04.2011 року № 456/2011 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» визначено, що Державне агентство автомобільних доріг України є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Враховуючи вищевикладене, судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що позивач є правонаступником Української державної корпорації по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг, має грошові зобов'язання перед Державним бюджетом України на суму 3 204 000,00 гривень. Проте зазначені зобов'язання позивачем не виконувалися, в зв'язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що ГУ ДКС України у м. Києві правомірно було внесено подання від 13.11.2012 року № 128 до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС для здійснення заходів щодо стягнення зазначеної заборгованості.

Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 року № 174.

Пунктом 1 Порядку визначено, що він встановлює механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та територіальними органами Державної казначейської служби на суми простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993-1998 роках.

Відповідно до п. 6 цього Порядку облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби у валюті бюджетної позички фінансової допомоги, в якій вони надані. Кошти, що надходять до бюджету в рахунок погашення простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, зараховуються органами Державної казначейської служби на рахунки, відкриті згідно з бюджетною класифікацією.

Пункт 7 Порядку визначає, що Державна казначейська служба: інформує Мінфін, Державну податкову службу і банк-агента щомісяця до 10 числа про суми і дати надходження коштів до державного бюджету в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами в розрізі кодів бюджетної класифікації та кредитних (субкредитних) угод (станом на 1 число місяця, що настає за звітним);інформує Кабінет Міністрів України раз на півріччя та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, про стан погашення простроченої заборгованості за бюджетними позичками і фінансовою допомогою.

Відповідно до п. 10 Порядку з метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом:інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені;нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.

Враховуючи вищевикладене, судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, нарахування пені та інформування Кабінету Міністрів України здійснюється органами ДКС України.

Пунктом 15 Порядку визначено, що прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що до повноважень ГУ ДКС України у м. Києві належить внесення подання до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС для здійснення заходів щодо стягнення заборгованості, а тому судом апеляційної інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування подання ГУ ДКС України у м. Києві № 128 від 13.11.2012 року до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС для здійснення заходів примусового стягнення простроченої заборгованості (сплата основного боргу за фінансовою допомогою, наданою з резервного фонду державного бюджету згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.1997 року № 424).

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС про податкову заставу активів Укравтодору № 114 від 17.12.2012 року на виконання подань Державного казначейства України та його територіальних органів з урахуванням вимог статті 89 Податкового кодексу України, то колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги в цій частині, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 89.1.1, пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації або самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що порядок визначення заборгованості, виникнення права податкової застави та порядок стягнення з платників податків грошових зобов'язань визначається Податковим кодексом України, а спірне рішення ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС про податкову заставу активів Укравтодору № 114 від 17.12.2012 року спрямоване на стягнення з позивача боргу.

Колегія суддів, погоджується з позицією суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного рішення від 17.12.2012 року № 114 про опис активів позивача у податкову заставу, оскільки як вірно встановлено судом першої інстанції, за своєю природою кошти, що були виділені позивачу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.1997 року № 424 «Про виділення коштів для ліквідації наслідків зсуву на автомобільній дорозі Севастополь - Ялта», не є простроченим грошовим зобов'язанням (податковим боргом).

При цьому, помилковими є висновки суду першої інстанції щодо неправомірності застосування до даних правовідносин вимог глави 9 Податкового кодексу України, оскільки положеннями ч. 1 підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України встановлено, що погашення простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста)або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи альту за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку визначеному главою 9 розділу ІІ цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що в даних правовідносинах податковий орган може здійснювати опис активів позивача із застосуванням глави 9 Податкового кодексу України, однак лише в рахунок погашення заборгованості по виділених постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.1997 року № 424 «Про виділення коштів для ліквідації наслідків зсуву на автомобільній дорозі Севастополь - Ялта» коштів.

Таким чином, рішення суду апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС про податкову заставу активів Укравтодору № 114 від 17.12.2012 року на виконання подань Державного казначейства України та його територіальних органів з урахуванням вимог статті 89 Податкового кодексу України не є обґрунтованими. А відтак, рішення суду першої інстанції в частині задоволення цих позовних вимог підлягає залишенню в силі, однак по вищевказаним мотивам.

Крім того, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дії Мінфіна під час визнання Укравтодору боржником та здійснення заходів примусового стягнення простроченої заборгованості, оскільки в даному випадку Мінфін як центральний орган виконавчої влади координує та контролює відносини у сфері використання бюджетних коштів та асигнувань, що виникають між учасниками бюджетних відносин, а тому посилання позивача на неправомірність дій Мінфіна під час визнання Укравтодору боржником та здійснення заходів примусового стягнення простроченої заборгованості є необґрунтованими.

З огляду на викладене, рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС про податкову заставу активів Укравтодору № 114 від 17.12.2012 року на виконання подань Державного казначейства України та його територіальних органів з урахуванням вимог статті 89 Податкового кодексу України підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині підлягає залишенню в силі, в іншій частині рішення суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 167, 220-231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державного агентства автомобільних доріг України - задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014 року у справі № 2а-17573/12/2670 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Державної податкової служби про податкову заставу активів Укравтодору № 114 від 17.12.2012 року на виконання подань Державного казначейства України та його територіальних органів з урахуванням вимог статті 89 Податкового кодексу України скасувати, а постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2013 року у справі № 2а-17573/12/2670 в частині задоволення позовних про визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Державної податкової служби про податкову заставу активів Укравтодору № 114 від 17.12.2012 року на виконання подань Державного казначейства України та його територіальних органів з урахуванням вимог статті 89 Податкового кодексу України залишити в силі.

В іншій частині постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014 року у справі № 2а-17573/12/2670- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.О. Бухтіярова

Судді: М.І. Костенко

І.В. Приходько