Справа № 686/23972/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/23972/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Демінська А.А.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

12 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправним та скасування рішення про переплату пенсії, зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2014 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про утримання переплати з пенсії позивача в сумі 9089,30 грн , та зобов'язання повернути вказану суму.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області постановою від 19.01.2015 року вказаний позов задовольнив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову, оскільки вважає, що позивачу було безпідставно виплачено пенсію в розмірі 9089,30 грн чим завдано збитки Управлінню Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач, учасник бойових дій, з 21.08.2008 року перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Хмельницький та отримував пенсію як учасник бойових дій відповідно до абз. 6 п. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні пенсії позивачу відповідачем було взято до уваги довідку про наявність у нього статусу учасника бойових дій.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницький від 17.04.2009 року позивачу було припинено виплату пенсії з 01.05.2009 р. на підставі ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з невідповідністю поданих документів (п. 19 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року) - довідки Хмельницького ОМВК Хмельницької області від 28.07.2008 року за вих. № 454 про отримання позивачем статусу учасника бойових дій за події на території Сірії.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницький до пенсійної справи № НОМЕР_1 від 09.09.2013 року прийнято рішення про зняття переплати по пенсійній справі в сумі 9089,30 грн. в зв'язку з невідповідністю поданих документів для призначення пенсії, було вирішено утримувати переплату по 20%, починаючи з 1.10.2013 року.

Вважаючи зазначені дії незаконними позивач звернувся до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями КАС України та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Аналізуючи зазначену норму, можна зробити висновок, що обов'язковою умовою для зобов'язання пенсіонера повернути надміру сплачену йому пенсію, або стягнення з нього такої пенсії є подання ним до органів Пенсійного фонду недостовірних даних або інших зловживань з боку пенсіонера, що стали підставою для надмірної виплати пенсії.

Також, ст. 1215 ЦК України визначено безпідставно набуте майно, що не підлягає поверненню.

Так, відповідно вказаній статті, не підлягає поверненню безпідставно набуті, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, не підлягають поверненню суми пенсії, які отримані особою добросовісно, без зловживання з її боку або наявності рахункової помилки.

Таким чином, в даному випадку вина позивача відсутня, тобто він є добросовісним набувачем, оскільки вказана переплата пенсії позивачу була виплачена помилково, не з його вини та ним не були подані недостовірні данні або підроблені документи, а також були відсутні зловживання або будь-які дії спрямовані на безпідставне отримання коштів.

Приймаючи рішення про зняття переплати по пенсійній справі у зв'язку з невідповідністю поданих документів для призначення пенсії, відповідач виходив з того, що позивачем надані недостовірні данні, а саме довідка ОМВК.

Однак згідно матеріалів справи позивач надав довідку, видану ТВО Військового комісара Хмельницького ОМВК Купчишиним А.М., в якій зазначено, що він має статус учасника бойових дій , у вказаній довідці немає жодних відомостей про те чи позивач безпосередньо брав участь у бойових діях чи ні.

Тобто, зазначена довідка не містить недостовірних даних які б могли стати підставою для виплати пенсії та як наслідок не може бути підставою для прийняття рішення про зняття переплати пенсії з підстав її недостовірності.

Крім того, відповідач прийняв рішення про зняття переплати з пенсії відповідно до пенсійної справи № НОМЕР_1, однак вказане рішення є протиправним, оскільки позивачу вказана пенсія була призначена відповідно до чинного законодавства та відповідних документів, а отже стягнення коштів з позивача відповідно до поточної пенсійної справи є помилковим та порушує права позивача на пенсію, на яку він набув права.

Відповідно до ч.2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Тобто, у цьому випадку Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, якщо воно вважало, що позивач надав недостовірні данні та безпідставно отримав певну суму пенсії, повинно було звернутися до суду з позовом про стягнення з позивача безпідставно набутих коштів відповідно до поточної на той момент, пенсійної справи, на підставі якої йому ці кошти були виплачені, а не приймати рішення про утримання коштів з поточно призначеної пенсії.

Таким чином, відповідачем не було доведено вини позивача та прийнято протиправне рішення про утримання переплати по пенсійній справі, яке вірно було скасовано судом першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки вказана переплата пенсії відбулася не з вини позивача то підстави для прийняття відповідачем рішення про утримання з позивача переплати з новопризначеної пенсії відсутні та як наслідок наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Що стосується доводів апелянта щодо пропущення позивачем строку звернення до суду колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 вказаної статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно матеріалам справи, рішення відповідача на підставі якого позивач міг би дізнатися про порушення його прав, йому не надсилалось та відсутні будь-які докази того, що позивачу було відомо про вказане рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому.

Отже, про порушення своїх прав позивач дізнався з відповіді викладеної в листі відповідача від 21.10.2014 року.

Таким чином, строк звернення позивача до суду починається з 21.10.2014 року, враховуючи те, що позивач звернувся до суду 10.11.2014 року, тобто в межах шестимісячного терміну передбаченого ст. 99 КАС України, колегія суддів вважає, що строк на звернення до суду ним не пропущено.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами, а тому обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2015 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г.

Сушко О.О.