Справа № 803/1886/14
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Справа № 876/10117/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Довгої О.І.,Матковської З.М.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від позивача - Чернота В.Л.,

від відповідача Пивовар В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-торгова фірма Вишукана реклама» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-торгова фірма Вишукана реклама» (далі ТзОВ «РТФ Вишукана реклама») в вересні 2014 року звернулось в суд з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі Луцька ОДПІ) та просило визнати протиправними дії Луцької ОДПІ щодо неприйняття у ТзОВ «РТФ Вишукана реклама» та невизнання податкової звітності декларації з податку на додану вартість з додатками за липень 2014 року. Зобовязати Луцьку ОДПІ вважати поданою податкову зв'язність ТзОВ «РТФ Вишукана реклама», а саме: декларації з податку на додану вартість з додатками за липень 2014 року, про що також внести записи у відповідні електронні бази даних та картки особового рахунку позивача. Визнати протиправними дії Луцької ОДПІ, щодо визнання ТзОВ «РТФ Вишукана реклама» такою, що відсутня за місцем реєстрації, та зобовязати Луцьку ОДПІ вважати ТзОВ «РТФ Вишукана реклама» такою, що наявна за місцом реєстрації. Визнати протиправними дії Луцької ОДПІ в частині односторонньої відмови від договору з ТзОВ «РТФ Вишукана реклама» від 08.05.2014 року про визнання електронних документів.

В подальшому позивач звернувся з заявою про уточнення позовних вимог та просив суд визнати неправомірними та незаконними дії щодо неприйняття та невизнання як податкової звітності декларації з податку на додану вартість з додатками за липень 2014 року та серпень 2014 року; зобов'язання вважати поданими податкові декларації з податку на додану вартість з додатками за липень 2014 року та серпень 2014 року, про що внести записи у відповідні електронні бази даних та картки особового рахунку; визнання протиправними та незаконними дії щодо визнання ТзОВ «РТФ Вишукана реклама» такою, що відсутня за місцем реєстрації; скасування акту від 19.09.2014 року № 7881/15.1/39154249 про результати камеральної перевірки терміну подання податкової звітності з податку на додану вартість за липень 2014 року, визнання протиправними дії в частині односторонньої відмови від договору від 08.05.2014 року про визнання документів. Судом першої інстанції в засіданні 13.10.2014 року було відхилено заяву позивача про збільшення позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача щодо неприйняття податкової декларації за серпень 2014 року, оскільки такі дії є окремим предметом позову, підстави повернення декларації за серпень є іншими, а розгляд таких вимог в одному провадженні ускладнює вирішення спору. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у відповідача не було правових підстав для розірвання договору про визнання електронних документів від 08.05.2014 року № 1, оскільки підприємство не міняло місця реєстрації, а тому і підстави для неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року відсутні.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року позов було задоволено частково, визнано протиправною відмову Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама», викладену у листі від 21 серпня 2014 року № 12297/10/03-18-18-01, а податкову декларацію за липень 2014 року такою, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама» у день її фактичного отримання Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Волинській області - 19 серпня 2014 року. Визнано протиправними дії Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 08 травня 2014 року № 1, про що викладено у листі від 21 серпня 2014 року № 12297/10/03-18-18-01. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що позивач в судовому засіданні належним чином та доказами довів своє місцезнаходження за постійним місцем вказаним в реєстраційних документах, а саме; м.Луцьк,вул.. Мисливська 12 А, а відтак дії Луцької ОДПІ по розірванню в односторонньому порядку договору та неприйняття декларації є неправомірними.

З цією постановою не погодився апелянт Луцька ОДПІ, яка звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року та винести нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні представники позивача заперечила проти апеляційної скарги та просять в її задоволенні відмовити, залишивши без змін постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року. Представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив задовільнити таку.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.05.2014 року між Луцькою ОДПІ та Щербаковим Ю. Є., директором ТзОВ «РТФ Вишукана реклама», було укладено договір № 1 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу. 19.08.2014 року ТзОВ «РТФ Вишукана реклама» подало до Луцької ОДПІ в електронному вигляді податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року та реєстр отриманих та виданих податкових накладних за липень 2014 року, що підтверджується квитанціями № 2 про прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року та № 2 про прийняття реєстру отриманих та виданих податкових накладних за липень 2014 року.

Листом від 21.08.2014 року № 12297/10/03-18-18-01 Луцька ОДПІ повідомила позивача про те, що відповідно до положень ст.ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України розриває договір про визнання електронних документів від 08.05.2014 року № 1, а податкова звітність, подана засобами телекомунікаційного зв'язку, вважається не прийнятою. Крім того, листом від 28.08.2014 року № 12554/10/03-18-15-01 Луцька ОДПІ повідомила, що подана ТзОВ «РТФ Вишукана реклама» податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2014 року від 19.08.2014 року подана з порушенням вимог наказу Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року № 678 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», а тому вона не вважається податковою декларацією. 04.09.2014 року позивач повторно поштою направив на адресу відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року з додатками та реєстр отриманих та виданих податкових накладних за липень 2014 року. 12.09.2014 року Луцька ОДПІ повідомила позивача про відмову у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року та реєстру отриманих та виданих податкових накладних за липень 2014 року, оскільки допущено порушення вимог наказу Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року № 678 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість». Не погоджуючись з діями Луцької ОДПІ щодо неприйняття декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, подана позивачем податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2014 року складена за формою, затвердженою наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року № 678, та містить усі необхідні обов'язкові реквізити, встановлені статтею 48 Податкового кодексу України, а тому Луцька ОДПІ зобов'язана була зареєструвати податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року датою її фактичного отримання.

Відповідно до п. 4 розділу 6 договору про визнання електронних документів від 08.05.2014 року № 1 орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником податків місця реєстрації

Пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу України передбачено, що податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно запису № 1 у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Маковецьким В. М., 28.03.2014 року ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама» взято на облік за місцезнаходженням: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Мисливська, будинок 12 А.

Відповідно до довідки про не встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 20.08.2014 року № 927/07.3 встановлено, що ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама» не знаходиться за юридичною адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Мисливська, будинок 12 А, що також підтверджується повідомленням про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 20.08.2014 року № 12238/10-03-18-18-02.

Однак, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, державним реєстратором Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Маковецьким В. М. 04.08.2014 року та 24.09.2014 року підтверджено відомості про юридичну особу - ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама».

Тобто, станом на 19.08.2014 року - дату неприйняття Луцькою ОДПІ податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року ТзОВ «Рекламно-торгова фірма «Вишукана реклама» знаходилось за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Мисливська, будинок 12 А, що підтверджується реєстраційними діями зазначеними у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Отже, Луцькою ОДПІ не доведено належними та допустимими доказами відсутність позивача станом на 19.08.2014 року за місцезнаходженням. Відтак, розірвання Луцькою ОДПІ договору в односторонньому порядку та неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року є неправомірним.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно проаналізовано вимоги діючого законодавства, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови прийшов до вірних висновків, що позивач належним чином і у встановленому порядку звернувся до органу оподаткування та жодних порушень при цьому не допустив

Крім того відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх та безумовних доказів про навність в діях позивача порушень при зверненні до органу оподаткування.

У відповідності до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова Волинського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права при правильно встановлених обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому оскаржувану постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст.212, ст. 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року у справі № 803/1886/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: В.М. Каралюс

Судді : О.І.Довга

З.М.Матковська

Повний текст ухвали виготовлений 10.03.2015 року.