Справа № 815/651/15
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/651/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року

11год.35хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Слободянюка К.С.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: Кириленко А.В. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1, в якій позивачка просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області від 03.11.2014 року №.

В обґрунтування своєї позиції вказує, що 03.11.2014 року податковим органом на підставі акту перевірки №1740/1/15-09-17-01/НОМЕР_1 від 22.10.2014 р. було сформовано податкове повідомлення-рішення № про сплату грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фі зичними особами за результатами річного декларування 11010500, на суму 41167, 11 грн. (за основним плате жем 32797,69 грн., за штрафними санкціями - 8369,42 грн.) за порушення норм ст. 162, ст. 163, п. 164.1 та п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, ст. 168, ст. 176, ст.179 Податкового кодексу України. Позивачка вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та необґрунтованим з огляду наступного.

Перевірка була проведена за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013р., однак наказом № 492 від 17.09.2014 року ДПІ в Біляївському районі ГУ Міндоходів в Одеській області було визначено період перевірки з 01.01.2011 по 31.12.2012 року, тобто період з 01.01.2013 по 31.12.2013 рік було перевірено без достатніх правових підстав, при цьому перевіркою було встановлено отримання позивачем додаткового блага саме у 3-му кварталі 2013 року.

Також на адресу позивача лист ТОВ «Кей Колект» від 20.08.2013 р. вих. № 083-11529, на який посилається відповідач в акті перевірки, не надходив, тобто ОСОБА_1 не була повідомлена про те, що сума анульованих штрафних санкцій буде включена до податкового розрахунку боргу, нарахованого на користь позивача, як позичальника, за підсумка ми звітного періоду, в якому боргові зобов'язання було анульовано, і що у неї виникає зобов'язання по сплаті податку.

Крім того, позивачка вважає неправильним включення до зага льного місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку скасо ваних штрафних санкцій в сумі 194276,98 грн., як отриманого «додаткового блага» і відповідно визначення з цієї суми податку в розмірі 32797.69 грн., який підлягає сплаті, оскільки ніяких додаткових благ вона фактично не отримала, а штрафні санкції за несвоєчасне погашення основної суми боргу встановлюється за угодою між боржником та кредитором і анулюються також за погодженням сторін договору.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях. В обґрунтування своєї позиції вказав, що податковим органом було проведена перевірка ФОП ОСОБА_1 в ході якої було встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 в 3-му кварталі 2013 році отримала дохід у вигляді додаткового блага «ознака 126» у розмірі 194276,98грн., при цьому, декларацію щодо отриманих доходів за 2013р. ОСОБА_1 до ДПІ у Біляївському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області не надала. Так, перевіркою було встановлено, що між позивачкою та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір №000 від 30.06.2006р. на придбання квартири за адресою : АДРЕСА_1 на суму 57642,84дол. США. У зв'язку із зміною курсу валюти сума договору у гривнях збільшилася до 481065,82грн., що призвело до неплатоспроможності позивачки сплачувати зобов'язання за кредитним договором та процентів, у зв'язку із цим АКІБ «УкрСиббанк» виставив вищевказану квартиру на продаж. В подальшому, АТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «Кей-Колект» справу на стягнення заборгованості з ФО ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.06.2006 року у сумі 461459,62грн. В свою чергу ТОВ «Кей-Колект» надано пропозицію ОСОБА_1, щодо добровільного погашення кредиторської заборгованості у сумі 35880,00дол.США (без врахування пені та штрафних санкцій). ФО ОСОБА_1 погасила кредиторську заборгованість згідно кредитного договору №091 в сумі 35880,00дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 286788,84грн. В подальшому, TOB « Кей-Колект» листом від 20.08.2013р.вих.№083-11529 повідомив ОСОБА_1 про анулювання боргу (штрафних санкцій) у сумі 194276,98грн., а також повідомлено, що відповідно до вимог Податкового кодексу України вказана сума анульованих боргових зобов'язань буде включена ТОВ «Кей-Колект» до податкового розрахунку доходу, нарахованого на користь ОСОБА_1, як позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому боргові зобов'язання було анульовано. При цьому, на позивача, відповідно до підпункту «д» 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, покладається обов'язок сплати податку на доходи фізичних осіб з доходу у вигляді суми анульованих боргових зобов'язань та відображення суми отриманого доходу у річній податковій декларації.

На підставі вищенаведеного перевіркою встановлено, що платник податків - фізична особа ОСОБА_1 отримала дохід у розмірі 194276,98грн грн., як додаткове благо (ознака 126). у вигляді анулювання (прощення) заборгованості, які в свою чергу позивачкою не було відображено у складі оподатковуваного доходу за 2013рік - дохід у вигляді додаткового блага (ознака 126)., при цьому дохід у розмірі 194276,98грн. за 2013р., підлягає оподаткуванню відповідно до п. 167.1 ст. 167 розділу VI «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України в, тобто за ставками 15% та 17%.

Отже ОСОБА_1 занижено податок на доходи фізичних осіб у сумі 32797,69грн.

В судовому засіданні учасники процесу підтримали свої правові позиції.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що підставі пп.78.1.13 та 78.1. ст.78 Податкового кодексу України, Наказу від 17.09.2014р. №492 фахівцями ДПІ у Біляївському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області було проведена документальна позапланової невиїзна перевірка фізичної особи - платника податків ОСОБА_1, яка мешкає: АДРЕСА_2 з питань нарахування та перерахування до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.

За результатами проведеної перевірки було складено акт від 22.10.2014 року

№1740/15-09-17-01/НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1,

щодо нарахування та перерахування до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013 рік».

Перевіркою було встановлено порушення п.п.16.1.2 та 16.1.3 п. 16.1 ст.16, п.п.49.18.4 п. 49.18 ст. 49, ст. 176 , ст. 179 та п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 Податкового Кодексу України (а саме: неподання ФОП ОСОБА_1 податкової декларацій за 2013 рік), а також було встановлено порушення ст. 162, ст. 163, п. 164.1 та п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, ст. 168, ст. 176, ст. 179 розділу VI «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України, а саме, позивачем не було сплачено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 32797.69грн.

На підставі акту від 22.10.2014 року №1740/15-09-17-01/НОМЕР_1 відповідачем було сформоване податкове повідомлення-рішення № від 03.11.2014 року, яким донараховано ОСОБА_1 податок на доходи фізичних осіб у сумі 32797, 69 грн.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його до суду.

Суд погоджується з правовою позицією позивача з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 78.1, п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації.

Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки (п.п.78.1.13 п.78.1 ст.78).

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно стаття п.79.1, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Як вбачається з акту перевірки позивача, перевірку було проведено на підставі пп.78.1.13 п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України та Наказу від 17.09.2014р. №492 ДПІ у Біляївському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області. Проведення перевірки охоплює період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.

При цьому, згідно наказу від 17.09.2014р. №492 «Про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки» його виданню передувало отримання податковим органом інформації від Міністерства доходів та зборів України ГУ Міндоходів в Одеській області щодо залучення до сплати податку на доходи фізичних осіб громадян, які протягом 2011-2012 років отримували від банківських установ доходи у вигляді додаткового блага у відповідності до п.78.1.13 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України з метою проведення перевірки з питань нарахування та перерахування до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб було ухвалено провести з 01.10.2014 року позапланову документальну невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань нарахування та перерахування до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, з 01.01.2011р. по 31.12.2012р., тривалістю 5 робочих днів.

Згідно повідомлення від 17.09.2014 року №64/17-01-15-09 початок проведення перевірки визначений з 01.10.2014 року за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року, підставою перевірки в повідомленні зазначається наказ №492 від 17.09.2014р.

Відповідач вважає, що ОСОБА_1 в 3-му кварталі 2013р. отримала дохід у вигляді додаткового блага, «ознака 126», у розмірі 194276,98грн. та в порушення норм Податкового кодексу України позивачкою не було відображено вказаний доход у складі оподаткованого доходу за 2013 рік.

Наказом від 08.10.2014 року №522 «Про продовження термінів проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ФО ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1)» було продовжено термін проведення перевірки на 5-ть робочих днів починаючи з 08.10.2014р.

Разом з цим, згідно вказаного наказу період перевірки охоплює вже період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., однак документальних підстав, за яких первісно визначений період перевірки з 01.01.2011р. по 31.12.2012р. згідно інформації Міндоходів було збільшено з охопленням 2013 року відповідачем до суду надано не було. Наказ №522 містить посилання на отримання невизначеної інформації від Міндоходів (не зазначено реквізити документа, де така інформація міститься), при цьому без будь-якого обґрунтування в наказі про продовження термінів перевірки ОСОБА_1 змінено період, за який проводиться перевірка, з охопленням нового періоду з 01.01.2013р. по 31.12.2013р.

ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області не надано доказів, що підтверджують наявність підстав для збільшення періоду, який охоплює перевірку, до 31.12.2013р., а також пояснень з посиланням на норми чинного законодавства, щодо законності визначення нового періоду перевірки в наказі про продовження перевірки №522 від 08.10.2014р.

Відповідно до п.82.2 ст.82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу (крім перевірок, що проводяться за наявності обставин, визначених у підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, тривалість яких встановлена у статті 200 цього Кодексу), не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів. Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у підпункті 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, проводиться у строк, визначений абзацом першим цього пункту, за наявності за два останні календарні роки одночасно таких умов: платником податку подано податкову декларацію про відсутність доходів від провадження господарської діяльності; платник податку не зареєстрований як платник податку на додану вартість; в контролюючих органах відсутня податкова інформація щодо: використання платником податку найманої праці фізичних осіб; відкритих платником податку рахунків у банках та інших фінансових установах.

Ст.82 п.82.2 не передбачено можливість зміни обсягу питань, що стали підставою для проведення позапланової невиїзної перевірки відповідно до п.п.78.1.13 п.78.1 ст.78 ПК України шляхом видання наказу на підставі п.82.2 ст.82 ПК України.

Як вбачається з акту перевірки, відповідно до відомостей, отриманих з ЦБ ДРФО фізична особа ОСОБА_1 в 3-му кварталі 2013р. отримала дохід у вигляді додаткового блага «ознака 126» у розмірі 194276,98грн., декларацію щодо отриманих доходів за 2013р. ОСОБА_1, до ДПІ у Біляївському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області не надано.

Так, податковим органом було надано запит вих.№8425/10/1702від 08.07.2014 року до ОСОБА_1, з питань отримання інформації та підтверджуючих документів про отриману суму доходу - 194276,98 грн. та залучення до декларування громадян, які отримали дохід у вигляді додаткового блага. Згідно наданих пояснень, фізична особа ОСОБА_1, заключила кредитний договір №000 від 30.06.2006р. з АКІБ «УкрСиббанк» на придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 на суму 57642,84дол. США, на момент укладення договору складає 282800,00грн. У зв'язку із зміною курсу валюти сума договору у гривнях збільшилася до 481065,82грн., що призвело до неплатоспроможності сплачувати зобов'язання за кредитним договором та процентів, у зв'язку із цим АКІБ «УкрСиббанк» виставив вищевказану квартиру на продаж. Після сплати боргу у сумі 35800дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день сплати боргу становило 286788,84грн. АКІБ «УкрСиббанк» прийнято рішення про анулювання штрафних санкцій у сумі 194247,98грн.

Перевіркою встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 уклала договір про надання споживчого кредиту №000 від 30.06.2006р. з АКІБ «УкрСиббанк», згідно умов якого банк зобов'язується надати Позичальнику, Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит ( грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 56 000 дол. США 00 цента та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 282800,00 гри. по курсу НБУ. Кредит надається з 30 червня 2006року по 30 червня 2027 року».

Згідно вимоги АКІБ «УкрСиббанк» за №138/26.82/1258 від 01.09.2009року станом на 31.08.2009 року розмір заборгованості за Кредитним договором №000 від 30.06.2006р склав 54209,10дол.США без врахування нарахованої пені. У випадку невиконання даної вимоги протягом вставленого строку (31 календарний день) Банком будуть вжито заходи, щодо примусового стягнення заборгованості.

У зв'язку з неспроможністю Позичальником виконати умови кредитного договору від 30.06.2006 року, АКІБ «УкрСиббанк» подав до Малиновського районного суду м. Одеси позовну заяву №138/30-81/324 від 11.02.2010 року про стягнення заборгованості із ФОП ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.06.2006 року. Оскільки згідно з договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.06.2006 року, АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 56000,00 дол. СІІІА, що в еквіваленті за курсом НБУ на день укладання договору становило 282800,00грн. Через невиконання Відповідачем своїх зобов'язань перед Позивачем по Кредитному договору загальний розмір заборгованості Позичальника перед Банком станом на 21.01.2010р. складає 57642,84 грн. дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (8,0055) на зазначену дату складає 461459,62 грн. У зв'язку із зміною курсу валюти АТ « УкрСиббанк» було подано до Малиновського районного суду м. Одеси уточнену позовну заяву №2506/138/30-81 від 30.07.2010 року АТ УкрСиббанк про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 30.06.2006 року в сумі 57642,84 дол. США що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.01.2010 року становить 461459,62грн. А станом на 28.07.2010 року загальний розмір заборгованості Позичальника перед Банком складає 59381,88 дол. США що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.01.2010 року становить 468772,43грн.

В подальшому АТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «Кей-Колект» справу на стягнення заборгованості з ФО ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.06.2006 року у сумі 461459,62грн. В свою чергу ТОВ « Кей -Колект» надано пропозицію ОСОБА_1 щодо добровільного погашення кредиторської заборгованості у сумі 35880,00дол.США (без врахування пені та штрафних санкцій). Згідно Квитанції №1 від 20.08.2013 року ФО ОСОБА_1 погасила кредиторську заборгованість згідно кредитного договору №091 в сумі 35880,00дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 286788,84грн.

TOB «Кей-Колект» в свою чергу, листом від 20.08.2013р.вих.№083-11529 повідомив ОСОБА_1 про анулювання боргу у сумі 194276,98грн. Також повідомлено, що відповідно до вимог Податкового кодексу України вказана сума анульованих боргових зобов'язань буде включена ТОВ «Кей-Колект» до податкового розрахунку доходу нарахованого на користь ОСОБА_1 як позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому Боргові зобов'язання було анульовано. При цьому, на ОСОБА_1, відповідно до підпункту «д» 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, покладається обов'язок сплати податку на доходи фізичних осіб з доходу у вигляді суми анульованих боргових зобов'язань та відображення суми отриманого доходу у річній податковій декларації.

У зв'язку з вказаним за наслідками перевірки податковий орган дійшов висновку що платник податків - фізична особа ОСОБА_1 отримала дохід у розмірі 194276,98грн грн., як додаткове благо (ознака 126). у вигляді анульованої (прощеної) заборгованості.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.54 ПК України доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентом або нерезидентом, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з п.162.1 ст.162 КАС України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 п.164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2ст.164 ПК України.

Відповідно до пп.«д» пп.164.2.17 ПК України до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу включається сума боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощення) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, в якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов: а) отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; б) надіслання платнику податку повідомлення про анулювання боргу; в) включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду; г) відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

Тобто за приписами ПК України обов'язок боржника самостійно сплатити податок з таких доходів та відобразити його у річній податковій декларації виникає при наявності двох умов, зокрема, отримання від кредитора повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення або під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, TOB «Кей-Колект» листом від 20.08.2013р. вих.№083-11529 повідомив ОСОБА_1 про анулювання боргу у сумі 194276,98грн., а також зазначив, що відповідно до вимог Податкового кодексу України вказана сума анульованих Боргових зобов'язань буде включена ТОВ «Кей-Колект» до податкового розрахунку доходу, нарахованого на користь ОСОБА_1, як позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому Боргові зобов'язання було анульовано. При цьому, на ОСОБА_1, відповідно до підпункту «д» 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, покладається обов'язок сплати податку на доходи фізичних осіб з доходу у вигляді суми анульованих Боргових зобов'язань та відображення суми отриманого доходу у річній податковій декларації.

При цьому, позивачка стверджує, що не отримувала вказаного листа, проте це спростовується рекомендованим повідомленням про вручення листа TOB «Кей-Колект» 11.09.2013р. особисто позивачці .

За визначенням пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

Суд вважає, що доходом позивача може вважатися лише та сума, яка фактично була надана Банком позивачу у вигляді кредиту, тобто тіло кредиту, та відсотки за користування кредитом як плата за користування грошима, у разі їх прощення кредитором (анулювання такої заборгованості).

Відповідно до п.п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції до внесення змін Законом №71-VIII від 28.12.2014р.) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Це ж положення в редакції закону №71-VIII від 28.12.2014р. уточнює зміст поняття «сума боргу», а саме: до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Прощена позивачу неустойка у вигляді пені та штрафів не є його доходом та додатковим благом, оскільки, якщо сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, то неустойка ним не отримується, а банк вправі як стягувати її, так і не стягувати.

Такі нарахування за своєю правовою природою є спірними сумами, не можуть вважатись «сумою боргу» у розумінні п.п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, оскільки розмір пені та штрафів встановлюється договором за домовленістю сторін, період їх нарахування підпадає під обмеження, визначені ст.232 ГК України, а розмір пені при примусовому стягненні не може перевищувати подвійної облікової ставки Нацбанку України за кожен день прострочення відповідно до ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Отже, прощення пені та штрафів (неустойки) у вигляді відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання регулюється між сторонами зобов'язання в межах договірних правовідносин цивільним законодавством.

На підставі наведеного суд вважає, що штрафи та пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, нарахована банком відповідно до умов договору та анульована за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні норм ПК України, який підлягає оподаткуванню згідно абз. "д" пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

З огляду на викладене, суд вважає неправомірним віднесення податковим органом до доходу позивача прощеної суми штрафних санкцій, нарахованих позивачці, в розмірі 194247, 98 грн. до доходу у вигляді додаткового блага, який підлягає оподаткуванню згідно абз. "д" пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, тому, відповідно, позивач не був зобов'язаний включати до суми загального оподатковуваного доходу 194247,98 грн. прощених (анульованих) штрафних санкцій за кредитним договором.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області не довела суду правомірність нарахування ОСОБА_1 податкових зобов'язань за оскарженим податковим повідомленням-рішенням, що у сукупності із вищевикладеним є підставою для його скасування як протиправного.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.11.2014 року №. Державної податкової інспекції у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області підлягають задоволенню як обґрунтовані та законні.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області від 03.11.2014 року №.

Стягнути з державного бюджету України на корить ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 182, 70 грн (сто вісімдесят дві гривні) 70коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 23.03.2015р.

Суддя М.М. Аракелян

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області від 03.11.2014 року №.

Стягнути з державного бюджету України на корить ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 182, 70 грн (сто вісімдесят дві гривні) 70коп.

23 березня 2015 року.