Справа № 686/24507/14-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/24507/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сарбей О. Ф.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

11 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними, зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2014 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними, зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 04 лютого 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим, апелянт просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось при апеляційному розгляді справи, позивачка звернулась до відповідача із заявою про отримання допомоги на поховання померлої матері - ОСОБА_4, яка отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Підставою для отримання допомоги на поховання позивачка вказала наявність родинних відносин з покійною, а також здійснення нею поховання своєї матері, що підтверджується свідоцтвом про поховання р.н. 1221 від 26.11.2013 року та договором-замовлення на організацію та проведення поховання № 001096 від 26.11.2013 року.

Статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що в разі смерті пенсіонера членам його сім'ї або особі, яка здійснила його поховання, виплачується для цього допомога в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Проте, 10.11.2014 року відповідач відмовив позивачу у виплаті допомоги на поховання ОСОБА_4, пославшись на те, що кошти на поховання останньої вже отримані іншою особою - ОСОБА_5, яка на думку першого вчинила підготовчі дії до поховання - отримала та пред'явила свідоцтво про смерть і витяг з реєстру про її реєстрацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами.

Відповідач не довів належними доказами правомірності відмови у виплаті позивачу допомоги на поховання. За змістом ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відмова у виплаті такої допомоги можлива лише у разі звернення за нею не члена сім'ї покійного пенсіонера, або особи, яка не здійснювала поховання. Жодного спростування з боку відповідача, що позивачка є членом сім'ї покійної та здійснила її поховання, суду не надано.

Посилання відповідача на пропущення строку звернення позивача до суду, колегія суддів не приймає до уваги, так як сам відповідач тривалий час замовчував від позивачки факт отримання допомоги на поховання іншою особою - перше звернення відбулось 25.12.2013 року, на яке у відповіді від 09.01.2014 року повідомили лише про необхідний перелік документів, а веж про відмову у виплаті допомоги на поховання повідомлено позивача листом від 23.10.2014 року.

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на факт наявності заповіту покійної на ім'я ОСОБА_5 і рукописного договору про утримання, так як наявність заповіту на майно не є безумовною підставою для отримання допомоги на поховання у розумінні ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а договір про утримання не відповідає вимогам щодо такого виду правочинів (ст. 745 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо задоволення заявлених вимог у спосіб, строках та межах визначених законом.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 13 березня 2015 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

ОСОБА_6