Справа № 822/4944/14
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4944/14

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

11 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

предстаників:

позивача: Мельника О.Д.,

відповідача: Макушинської К.С.,

третіх осіб: Горобця Д.Г., Кисляка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Завод Адвіс" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Завод Адвіс" до Державної виконавчої служби України, треті особи - Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, публічне акціонерне товариство "Дельта банк" про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ТДВ «Адвіс» звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ДВС України, треті особи - державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України і публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправною бездіяльність та дій щодо реалізації предмета іпотеки. Позовні вимоги мотивовано тим, що всупереч прийнятій Хмельницьким окружним адміністративним судом ухвалі від 08.10.2014 року по справі №822/4208/14, якою було заборонено Державній виконавчій службі України вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію приміщення корпусу №6, у м.Хмельницький, вул. Чорновола (Індустріальна), буд.88, ДВС України не вжито жодних заходів для припинення реалізації зазначеного предмета іпотеки на прилюдних торгах, призначених на 09.10.2014 року. Вважаючи такі дії і бездіяльність ДВС України неправомірними, просили визнати їх такими, а також зобов'язати утриматися від вчинення дій щодо складання акту про реалізацію вказаного нерухомого майна.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник позивача (апелянта) апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі за обставин, викладених у ній, просив постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року скасувати, дав пояснення, аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав у повному обсязі, проти її задоволення заперечив, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники третіх осіб проти задоволення апеляційної скарги заперечили, вважаючи її необгрунтованою.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 10 квітня 2009 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1976, вчиненого 26.03.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, приміщення корпусу № 6, загальною площею 22 722,40 кв. м., розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул. Чорновола, 88, яке належить на праві власності ВАТ «Акціонерна компанія «Адвіс» (). Відповідно до акту опису та арешту майна від 05 жовтня 2009 року державний виконавець наклав арешт на зазначене майно.

Постановою від 11.11.2009 року державний виконавець призначив суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 для проведення оцінки арештованого майна.

В березні 2012 року до відділу примусового виконання рішень ДВС України надійшов звіт суб'єкта оціночної діяльності ТзОВ «Українська експертна група» в особі ОСОБА_5 від 29.02.2012 року, відповідно до якого вартість предмета іпотеки - приміщення корпусу № 6, загальною площею 22722,40 кв.м., розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Чорновола, 88 складає 11 073 618, 0 грн.

Постановою від 02.07.2012 року державний виконавець змінив назву боржника у виконавчому провадженні у зв'язку з його припиненням з ВАТ «Акціонерна компанія «Адвіс» на товариство з додатковою відповідальністю «Завод Адвіс», а ухвалою від 14.06.2012 року Шевченкіський районний суд м.Києва замінив стягувача у виконавчому провадженні (ТОВ «Укрпромбанк») на ПАТ «Дельта Банк».

06.07.2012 року державний виконавець надіслав до ПП «Спеціалізованого підприємства Юстиція» заявку на реалізацію арештованого майна - предмета іпотеки.

У ході виконавчого провадження у зв'язку з оскарженням боржником дій та рішень Державної виконавчої служби України державний виконавець неодноразово зупиняв виконавче провадження та відкладав провадження виконавчих дій (постанова від 31.07.2012 року про зупинення виконавчого провадження, постанови про відкладення провадження виконавчих дій від 27.12.2012 року, від 08.01.2013 року, від 26.03.2013 року).

25.06.2013 року державний виконавець виніс постанову про призначення експерта з визначення ринкової вартості майна, яке підлягає реалізації, а 18.11.2013 року - постанову про призначення експерта для проведення рецензії експертної оцінки, виготовленої на підставі постанови від 25.06.2013 року.

У зв'язку з втратою чинності звіту про незалежну оцінку майна, 03.04.2014 року державний виконавець виніс постанову про призначення експерта з визначення ринкової вартості майна, яке підлягає реалізації, а 31.07.2014 року - постанову про призначення експерта для ведення рецензії експертної оцінки, виготовленої на підставі постанови від 03.06.2013 року. Відповідно до звіту вартість приміщення корпусу № 6, загальною площею 22722,40 кв.м., в м. Хмельницький, вул. Чорновола, 88 складає 17208000, 0 грн.

Постановою від 09.09.2014 року державний виконавець наклав арешт на приміщення корпусу № 6, загальною площею 22722,40 кв.м., в м. Хмельницький, вул. Чорновола, 88 та направив документи до ДП «Інформаційний центр» для проведення реалізації зазначеного майна відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року №656/5.

Згідно до повідомлення ДП «Інформаційний центр» 01-03/5768 від 26.09.2014 року електронні торги з реалізації зазначеного майна призначені на 09.10.2014 року. Про призначення електронних торгів позивач повідомлений листом ДП «Інфомаційний центр» від 26.09.2014 року 30103/5768.

07.10.2014 року позивач подав до Хмельницького окружного адміністративного суду адміністративний позов до Державної виконавчої служби України про визнання протиправними дії Державної виконавчої служби України щодо порушення 6- ти місячного строку здійснення виконавчого провадження ВП №12275509 із примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1976 від 26.03.2009 року про звернення стягнення на нерухоме майно - приміщення корпусу №6, загальною площею 22 722,40 кв.м., що розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул. Чорновола (вул. Індустріальна), буд.88, та зобов'язання Державну виконавчу службу України закінчити виконавче провадження ВП №12275509. Одночасно із зазначеною позовною заявою ТДВ "Завод Адвіс" подало клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, шляхом заборони ДВС України вчиняти будь - які дії, спрямовані на реалізацію спірного майна до набрання законної сили рішенням по справі.

Ухвалою від 08.10.2014 року по справі № 822/4208/14 Хмельницький окружний адміністративний суд задоволив клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони ДВС України вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію приміщення корпусу №6, загальною площею 22 722,40 кв.м., що розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул. Чорновола (вул. Індустріальна), буд.88, яке належить на праві власності ТОВ "Завод АДВІС", код ЄДРПОУ 0498431, до набрання законної сили рішенням по справі. Зазначена ухвала в електронному вигляді надіслана судом 08.10.2014 року на електронну адресу Державної виконавчої служби України та письмова - супровідним листом від 15.10.2014 року. Позивач при цьому вказує, що він самостійно також надіслав копію зазначеної ухвали на адресу відповідача листом від 08.10.2014 року, яку останній отримав 13.10.2014 року та зареєстрував 14.10.2014 року, що підтверджується відповідними відмітками відділу діловодства та контролю ДВС України на листі, копія якого міститься в матеріалах виконавчого провадження.

При цьому 09.10.2014 року відповідно до протоколу №5931 електронні торги визнані такими, що не відбулися, у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

14.10.2014 року ПАТ «Дельта банк» звернулось до відповідача з заявою про придбання предмета іпотеки (приміщення корпусу №6, загальною площею 22 722,40 кв.м., що розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул. Чорновола (вул. Індустріальна), буд.88) за початковою ціною 17208000,0 грн. на підставі п.1 ст.49 Закону України «Про іпотеку» в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом №1976 від 26.03.2009 року.

Станом на день розгляду спору акт реалізації зазначеного майна відповідачем не складений, а решт зазначеного майна не припинений через встановлену ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.10.2014 року по справі № 822/4208/14 заборону ДВС України вчиняти будь - які дії, спрямовані на реалізацію приміщення.

Крім того, 19.11.2014 року позивач подав до Хмельницького окружного адміністративного суду позов про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприпинення реалізації предмета іпотеки: нерухомого майна - приміщення корпусу №6, загальною площею 22 722,40 кв.м., розташованого в м. Хмельницькому по вул. Чорновола (вул. Індустріальна), буд.88 (реєстраційний номер лота №5392) на електронних торгах, які мали відбутися 09.10.2014 року, визнання протиправними дії щодо складання акту про реалізацію предмета іпотеки та зобов'язання відповідача утриматися від вчинення дій щодо складання акту про реалізацію предмета іпотеки.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції керувався тим, що за змістом ч.2 ст.257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

В силу ч.5 ст.118 КАС України виконання ухвал з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно. Виконання ухвал про заборону вчиняти певні дії виконуються в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Частиною 4 ст.257 КАС України, яка визначає порядок виконання судових рішень в адміністративних справах, передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У відповідності до п.2 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (надалі - Закон N 606-XIV) виконавчими документами, зокрема, є ухвали судів у адміністративних справах, у випадках, передбачених законом.

За змістом ч.1 ст. 18 Закону N 606-XIV у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 3 ст. 18 Закону N 606-XIV передбачено, що виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Суд першої інстанції вірно встановив, що належним чином оформлену (підписану та скріплену печаткою) ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.10.2014 року про забезпечення адміністративного позову по справі № 822/4208/14, яка відповідала вимогам до виконавчого документа, відповідач отримав 17.10.2014 року за вх. №14-0-22-6014.

Доводи позивача щодо вручення цієї ухвали суду уповноваженій особі відповідача 08.10.2014 року, прізвище якої міститься на звороті копії супровідного листа від 08.10.2014 року №149, є необґрунтованим та не підтвердженими належними та допустимими доказами. Зокрема, апеляційним судом витребувані і досліджені докази існування обставин, на які посилається апелянт. Так, згідно службової записки від 10.03.2015 року повідомлено, що у Державній виконавчій службі України на посаді головного державного виконавця ВПВР ДВС України працює ОСОБА_7. Натомість ОСОБА_8, на розписку якого посилається позивач, у ДВС України ніколи не працював.

За змістом пунктів 140 і 144 Інструкції з діловодства у Державній виконавчій службі України, затвердженої наказом Державної виконавчої служби України 18.04.2012 року N 19/2, усі документи, що надходять до ДВС України, приймаються централізовано в службі діловодства. Факт і дата надходження документа до ДВС України обов'язково фіксуються за правилами, зазначеними в пункті 77 цієї Інструкції. Пунктом 77 Інструкції передбачено, що відмітка про надходження документа до ДВС України проставляється від руки або за допомогою штампа, автоматичного нумератора на лицьовому полі у правому кутку нижнього поля першого аркуша оригіналу документа. Елементами зазначеного реквізиту є найменування ДВС України - одержувача документа, реєстраційний індекс, дата (у разі потреби - година і хвилини) надходження документа. У разі застосування автоматизованої системи реєстрації зазначена інформація може наноситься за допомогою штрих-коду. У разі коли установа - автор документа подає службі діловодства документ разом з його копією, на копії документа, що повертається установі-авторові, реєстраційний штамп не проставляється.

Відтак, Інструкцією з діловодства у Державній виконавчій службі України не передбачена реєстрація, чи проставлення будь-яких інших відміток про отримання оригіналу супровідного листа, на його копії.

Водночас, матеріали виконавчого провадження містять вказаний вище супровідний лист позивача від 08.10.2014 року про надіслання копії зазначеної ухвали поштою (отриманий 13.10.2014 року та зареєстрований 14.10.2014 року).

Крім того, колегія суддів зауважує, що за змістом п.4 ч.1 ст.37 Закону N 606-XIV, на який посилається позивач як на одну з підстав позовних вимог, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Проте, оскільки суд не зупиняв стягнення на підставі виконавчого напису №1976 від 26.03.2009 року, то, відповідно у відповідача не виник обов'язок щодо зупинення виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону N 606-XIV.

У будь-якому випадку обов'язок щодо вжиття будь-яких заходів, пов'язаних із виконанням ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.10.2014 року про забезпечення адміністративного позову по справі № 822/4208/14, виник у відповідача виключно після отримання її належним чином засвідченої копії.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, позивач не довів наявність у відповідача обов'язку щодо припинення реалізації предмета іпотеки на підставі ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.10.2014 року по справі № 822/4208/14 про заборону вчиняти дії щодо його реалізації. При цьому, повноваження щодо припинення реалізації повинні кореспондуватись з встановленим Законом обов'язком відповідача щодо вчинення дій щодо реалізації предмета іпотеки.

Так, відповідно п.4 наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року N 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 квітня 2014 р. за N 427/25204 «Про затвердження Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» повноваження здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком покладені на щодо державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

Пунктом 2 розділу IX Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів передбачено, що підставою для зупинення електронних торгів в цілому або по окремому лоту є: рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна; зупинення виконавчого провадження у випадках, визначених Законом України "Про виконавче провадження"; наявність технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи. За наявності підстав, визначених у пункті 2 цього розділу, організатор негайно зупиняє електронні торги в цілому або по окремому лоту, про що складає акт про зупинення електронних торгів з фіксацією підстави та рішення про їх зупинення. Цей акт засобами Системи автоматично розміщується на Веб-сайті (п.3 розділу IX Тимчасового порядку).

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ані Законом N 606-XIV, ані Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна не передбачене припинення реалізації. Водночас, Тимчасовим порядком передбачений обов'язок організатора торгів щодо їх зупинення за наявності визначених п. 2 розділу IX цього Порядку підстав.

Відтак, відповідач, до повноважень якого не віднесене проведення електронних торгів та їх зупинення, не може нести відповідальність за їх неприпинення.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Завод Адвіс" залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 16 березня 2015 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.