Справа № 826/14088/14
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
25 лютого 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Чаку Є.В.,
суддів: Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.
за участю секретаря Муханькової Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач) про визнання наказу № 138 від 22 липня 2014 року нечинним; зобов`язання відповідача провести бесіду з позивачем і розрахунок по всім видам забезпечення; зобов`язання відповідача забезпечити можливість позивачу здати посаду.
Окружний адміністративний суд міста Києва своєю ухвалою від 27 листопада 2014 року адміністративний позов залишив без розгляду.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року та постановити нову про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, зазначену ухвалу суду прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду з наступних підстав.
Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву, виходив з того, що позивач, належним чином повідомлений, не з`являвся в судові засідання, а також, не забезпечував явку свого представника.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2014 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 13 жовтня 2014 року.
В судові засідання, призначені на 13 жовтня 2014 року, 18 листопада 2014 року та 27 листопада 2014 року позивач або його повноважний представник не з`явилися. Причини неявки позивача в судові засідання суд першої інстанції визнав неповажними, оскільки в матеріалах справи містяться докази на підтвердження повідомлення належним чином про дату, час та місце розгляду справи. А подана позивачем заява від 17 листопада 2014 року про відкладення судового засідання не містить жодних доказів на підтвердження поважності неприбуття в судове засідання позивача.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд першої інстанції направляв позивачу судові повістки повідомлення на адресу: а/с 133, п/в Київ 133, після чого вони поверталися на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання».
Але, як вбачається з матеріалів справи, а саме: з заяви позивача про ознайомлення з матеріалами справи від 17.10.2014 року; заяв представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи від 22.10.2014 року, 03.11.2014 року, 05.11.2014 року, клопотання представника позивача про витребування доказів від 06.11.2014 року; заяви позивача про перенос судового засідання від 17.11.2015 року, в них зазначена адреса: АДРЕСА_1 та моб. тел. позивача НОМЕР_2 . Тобто позивач та його представник направляли свої листи саме з вказаної адреси. Однак суд першої інстанції повістки - повідомлення на вказану адресу не направляв, тому суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції були прийняті недостатні заходи по повідомленню позивача про судові засідання.
Крім того, колегія суддів враховує наступне.
Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Звертаючись до суду з позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження та наказу, про поновлення на посаді, позивач послався на ту обставину, що рішення про його звільнення є незаконним, порушує його права та інтереси.
Отже, залишення позовних вимог без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду призведе до порушення права позивача, визначеного Конституцією України, на судовий захист.
Вирішуючи питання законності та обґрунтованості прийнятого судом першої інстанції судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне перевірити, чи узгоджується воно з нормами міжнародного права та чи не буде у даному випадку порушено право особи на судовий захист.
Так, у справі Bellet . France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, виходячи з норм чинної Конституції України, а також з норм Міжнародного права, колегія суддів приходить до висновку, що залишення позовних вимог позивача без розгляду унеможливить доступ останнього до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи та прийняття відповідного рішення.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до ст. 199, 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.
Керуючись ст. 160, 195, 199, 202, 212 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.