Справа № 826/20479/13-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Межевича М.В. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 березня 2014 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Мульті Весте Україна 3" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів і зборів у м. Києві, Управління Державної казначейської служби у Шевченківському районі м. Києва про визнання протиправною бездіяльності,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року позивач - Приватне акціонерне товариство "Мульті Весте Україна 3", звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів і зборів у м. Києві, Управління Державної казначейської служби у Шевченківському районі м. Києва, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 з ненадання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (відповідача-2) висновку із зазначенням суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4 605 163,00 грн. за лютий 2009 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період за 01.07.2008 по 31.07.2008 та підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України на користь позивача;

- стягнути з відповідача-2 на користь позивача суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4 605 163,00 грн. за лютий 2009 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період за 01.07.2008 по 31.07.2008.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 березня 2014 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року, за результатами розгляду апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів і зборів у м. Києві, постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 березня 2014 року Управління Державної казначейської служби у Шевченківському районі м. Києва подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення суми бюджетного відшкодування. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби у Шевченківському районі м. Києва - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 березня 2014 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення на користь позивача суми бюджетного відшкодування суд першої інстанції виходив з того, що зміст статті 25 Бюджетного кодексу України закріплює положення про те, що Державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються гроші Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування. Відповідно до пп.5) п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. № 460/2011, Державна казначейська служба України, відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Таким чином, у разі невідшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість право позивача порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету, а тому вимога про відшкодування заборгованості (стягнення) є належним способом захисту цього права.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві відносно позивача була проведена позапланова виїзна перевірка з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2009 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період за 01.07.2008 по 31.07.2008, за результатами якої складено акт від 13.05.2009 № 737/23-06/35575330, яким зафіксовані допущені позивачем порушення вимог пп.7.7.3, пп.7.7.4, пп.7.7.7 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме: встановлено завищення позивачем суми бюджетного відшкодування за лютий 2009 року в розмірі 4 605 163,00 грн.

У зв'язку з виявленими порушеннями, зафіксованими в акті перевірки позивача від 13.05.2009 № 737/23-06/35575330, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 21.05.2009 № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі, заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 4 605 163,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржувалось позивачем у судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.01.2010, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2010 у справі № 23-6710/09/2670 за позовом Закритого акціонерного товариства «Мульті Весте Україна 3» (правонаступником якого є позивач у даній справі) до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва про скасування рішення від 21.05.2009 № /0, позовні вимоги були задоволені, скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва № /0 від 21.05.2009, тобто рішення набрало законної сили.

У зв'язку з не здійсненням ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві самостійно заходів щодо забезпечення перерахування суми заявленого бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок позивача, він звернувся до нього з листом від 16.06.2011 № 193/03/11 із проханням здійснити всі необхідні дії щодо зарахування на поточний рахунок позивача суми бюджетного відшкодування ПДВ у найкоротші терміни на що отримав відповідь від 28.07.2011 № 6030/10/07-224, в якій повідомлялось, що у зв'язку з відкриттям касаційного провадження у справі рішення щодо бюджетного відшкодування ПДВ буде прийнято після рішення суду касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.04.2013 рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишені без змін.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.09.2013 відмовлено в допуску справи для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.04.2013 р.

Вважаючи бездіяльність відповідачів щодо неповернення суми бюджетного відшкодування протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Колегія суддів, керуючись нормами частини 1 статті 195 КАС України, за якими суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, та враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року надано оцінку висновкам суду першої інстанції за результати розгляду апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів і зборів у м. Києві, розглядає даний спір в межах апеляційної скарги Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва.

Підпунктом 7.7.4. п.7.7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'яти основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Відповідно до пп.7.7.5. пп.7.7.6. п.7.7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

При цьому, підпунктом 7.7.7. п.7.7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації то такий податковий орган, зокрема, у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

У разі, коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або податковий орган розпочинає процедуру адміністративного оскарження, податковий орган не пізніше наступного робочого дня за днем отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення справи зобов'язаний повідомити про це орган державного казначейства. Орган державного казначейства призупиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до прийняття остаточного рішення з адміністративного або судового оскарження (пп.7.7.8. п.7.7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»).

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом п'яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Аналогічні положення закріплені в ст.ст.14, 200 Податкового кодексу України.

Крім того, згідно п.200.23. ст.200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Відповідно до п.4.1. Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого спільним наказом ДПА та Державного казначейства України від 02.07.1997 № 209/72, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів або за рішенням суду.

На даний час механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість визначає Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 (далі-Порядок).

Згідно п.6,7 Порядку у разі, коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 Податкового кодексу України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом:

трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість;

п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Пунктом 8 Порядку визначено, що державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою.

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом:

трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість;

п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість (п.9 Порядку).

При цьому зміст статті 25 Бюджетного кодексу України закріплює положення про те, що Державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються гроші Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Відповідно до пп.5) п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. № 460/2011, Державна казначейська служба України, відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що у разі невідшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість право позивача порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету, а тому вимога про відшкодування заборгованості (стягнення) є належним способом захисту цього права.

Окремо колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що чинним законодавством не надано право Казначейській службі не виплачувати сум бюджетного відшкодуванню у зв'язку з відсутністю відповідних коштів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 березня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: М.В. Межевич

С.Б. Шелест

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.