Справа № 694/2298/14-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 694/2298/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 січня 2015 року адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправною відмову Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції в Черкаській області, викладену у висновку № 44/08-02/05.06-51 від 08 листопада 2014 року.

Зобов"язано Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_3 № 24 від 29 січня 1982 року, зазначивши дату його народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року замість ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Зобов'язано Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції анулювати Свідоцтво про народження ОСОБА_3 від 28 вересня 1998 року видане повторно та видати нове Свідоцтво про народження з урахуванням внесених змін до актового запису, а саме дати народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся до Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області із заявою про внесення змін до актового запису про народження, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року його мати, ОСОБА_4, народила хлопчика, якого зареєструвала у Відділі реєстрації актів цивільного стану Звенигородської райдержадміністрації, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 28 вересня 1998 року.

Між тим, немовля народжене ІНФОРМАЦІЯ_1 року, померло. Проте, на час смерті хлопчика, ОСОБА_5 була вже вагітна позивачем, і тому, з метою приховати факт смерті дитини, після народження позивача, не звернулась до органів реєстрації актів цивільного стану та не зареєструвала народження позивача, а вирішила в подальшому документом, що посвідчує особу позивача, використовувати Свідоцтво про народження від ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Про зазначене позивач дізнався у 2014 році від своєї тітки ОСОБА_6, а тому звернувся до органів реєстрації актів цивільного стану для внесення змін до відповідних документів.

Між тим, у задоволенні заяви позивача було відмовлено. Рішення Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції в Черкаській області, викладено у формі висновку № 44/08-02/05.06-51 від 08 листопада 2014 року.

Не погодившись з рішенням суб»єкта владних повноважень позивач оскаржив його в судовому порядку. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції на підставі показів свідків встановив неправильність дати народження позивача, зазначеної у акті цивільного стану про народження та зобов»язав відповідача внести відповідні зміни.

Між тим, колегія суддів з висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно до п. 2.13.1 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року - підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;

Відповідно до п. 2.16 - зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Згідно до ст. 234 ЦПК України - окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Отже, підставою для реєстрації народження особи в певний час може бути лише рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, яке винесене під час розгляду справи в порядку окремого провадження.

Враховуючи, що позивачем не було подано зазначеного рішення, а тому підстави для винесення рішення судом першої інстанції були відсутні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції своїм рішенням зобов"язав Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_3 № 24 від 29 січня 1982 року, зазначивши дату його народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року замість ІНФОРМАЦІЯ_1 року та анулювати Свідоцтво про народження ОСОБА_3 від 28 вересня 1998 року видане повторно та видати нове Свідоцтво про народження з урахуванням внесених змін до актового запису, а саме дати народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Проте, колегія суддів з даним рішенням не погоджується, в зв»язку з тим, що при винесенні рішення суд вийшов за межі своєї компетенції, оскільки прийняв рішення, що не належить до компетенції суду, тобто вказані повноваження відповідача є дискреційними.

Під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин .

Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в, деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий в ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Отже, суд не може перебирати на себе їх функцій, які відносяться до виключної компетенції Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області та зобов»язувати його прийняти те чи інше рішення.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області - задовольнити.

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 січня 2015 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.