Справа № 704/138/15-а
Суддя: Міщенко К. М.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тальнівський районний суд Черкаської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 704/138/15-а

23.02.2015 р. м.Тальне

Суддя Тальнівського районного суду Черкаської області Міщенко К. М. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та його зобов`язання до поновлення порушеного ним права , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації, в якому просив визнати за ним, інвалідом ІІІ групи, право відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на отримання одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров"ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС, який став інвалідом 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи та визнати дії відповідача щодо відмови у виплаті йому даної одноразової компенсації протиправними.

Відповідач у поданих до суду запереченнях просив суд залишити позов позивача без задоволення посилається на те, що позивачу виплачувались кошти в тому обсязі, які були виділені для даної виплати та просив суд застосувати вимоги ст.ст. 99, 100 КАС України.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності із ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою потерпілою від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та інвалідом ІІІ групи. Група інвалідності, яка пов'язана з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС була встановлена позивачу 29.03.2001 року.

Відповідно до ст. 48 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах:

інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат;

інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат;

інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат.

Виплати, зазначені в цій статті, провадяться протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності чи смерті потерпілого. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Таким чином, на момент отримання позивачем інвалідності він мав право на отримання одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, в зв'язку з чим він звертався до відповідача із заявою в якій пропонував відповідачу вирішити питання про виплату компенсації, у розмірі, передбаченому ст. 48 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Відповідач у листі №01-7-1/Л-14 від 30.12.2014 р. відмовив позивачу, мотивуючи це тим, що виплата особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи проводиться відповідно до постанови КМУ від 26.07.1996 р. №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується: інвалідам 3 групи - 189 грн. 60 коп.

Отже, при визначенні розміру виплати одноразової компенсації позивачу, відповідач керувався положеннями постанови КМУ від 26.07.1996 р. №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються виключно законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Кабінет міністрів України не уповноважений зменшувати встановлені Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема допомоги на оздоровлення. Навпаки у ч. 1 ст. 67 зазначеного Закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. У вказаному Законі викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 50 Конституції кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права наданого вказаним законом, є безпідставним.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. у справі N 1-29/2007 за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян) зазначене вище положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008 за конституційним поданням 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнано таким, що не відповідає Конституції України - є неконституційним.

Згідно ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт , який має вищу юридичну силу.

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру різниці у компенсації позивачеві, застосуванню підлягає ч. 2 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач в частині відмови позивачу у перерахунку та виплаті одноразової компенсації у відповідності до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не ґрунтуються на законі, тому підлягають визнанню неправомірними із зобов'язанням відповідача здійснити відповідний перерахунок та виплату одноразової компенсації у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, виходячи із 30 розмірів мінімальної заробітної плати на час встановлення відповідної групи інвалідності.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд, Конституцією України, рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.07р. № 6-рп, від 22.05.08р. № 10-рп, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та його зобов`язання до поновлення порушеного ним права задовольнити повністю.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області щодо відмови у виплаті позивачу одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом ІІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи -протиправними.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом ІІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30 мінімальних заробітних плат з урахуванням проведених виплат.

Відповідача звільнити від сплати судового збору (державного мита).

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Тальнівський районний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя К. М. Міщенко