Справа № 2-а-4034/10/0270
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 березня 2015 р. Справа № 2-а-4034/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Сала П.І.,

за участю

секретаря судового засідання: Череватої А.Ю.,

представника позивача: Мусіровського О.А.,

представника відповідача: Мельничука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Державної фінансової інспекції у Вінницькій області

до: державного підприємства "Крижопільський виправний центр № 113"

про: зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2010 року Контрольно-ревізійне управління у Вінницькій області (далі - КРУ у Вінницькій області) звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просило зобов'язати державне підприємство "Крижопільський виправний центр № 113" (далі - ДП "Крижопільський виправний центр № 113") виконати вимоги, визначені у листі-вимозі від 23.06.2010 року № 02-08-20-14/4353, та зобов'язати відповідача вчинити дії по відшкодуванню з управління Державного департаменту України з питання виконання покарань у Вінницькій області та Вінницької виправної колонії № 86 незаконно переданих їх матеріальних цінностей в сумі 31 900 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.06.2011 року адміністративний позов КРУ у Вінницькій області було задоволено та зобов'язано ДП "Крижопільський виправний центр № 113" виконати законну вимогу КРУ у Вінницькій області щодо вчинення дій по відшкодуванню з управління Державного департаменту України з питання виконання покарань у Вінницькій області та Вінницької виправної колонії № 86 незаконно переданих їм матеріальних цінностей в сумі 31 900 грн. (а.с. 108-110).

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.12.2011 року апеляційну скаргу ДП "Крижопільський виправний центр № 113" залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16.06.2011 року - без змін (а.с. 147-148).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.02.2015 року за наслідками розгляду касаційної скарги відповідача постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16.06.2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.12.2011 року скасовано з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. При цьому Вищий адміністративний суд України, скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, зазначив, що судами не розглянуто заяву КРУ у Вінницькій області про уточнення позовних вимог від 18.11.2010 року, у якій позивач просив суд зобов'язати ДП "Крижопільський виправний центр № 113" виконати законну вимогу КРУ у Вінницькій області, викладену у пунктах 2, 3 листа-вимоги від 23.06.2010 року № 02-08-20/14/4353, що призвело до порушення принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі (а.с. 190-192).

18.02.2015 року адміністративна справа після касаційного перегляду надійшла на адресу Вінницького окружного адміністративного суду та передана для розгляду судді, визначеному в порядку, встановленому ст. 15-1 КАС України.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.02.2015 року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду. Крім того, на підставі ст. 55 КАС України в порядку процесуального правонаступництва проведено заміну первісного позивача КРУ у Вінницької області правонаступником Державною фінансовою інспекцією у Вінницькій області (далі - ДФІ у Вінницькій області).

В судовому засіданні від 16.03.2015 року представник позивача відповідно до ст.ст. 49, 51, 137 КАС України змінив позовні вимоги, подавши письмову заяву. Остаточно просить суд зобов'язати ДП "Крижопільський виправний центр № 113" виконати пункти 2, 3 законної вимоги позивача від 23.06.2010 року № 02-08-20/14/4353 (а.с. 211-212). Позовні вимоги мотивує тим, що на виконання плану роботи на ІІ квартал 2010 року КРУ у Вінницької області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП "Крижопільський виправний центр № 113" за період з 01.01.2008 року по 01.04.2010 року, якою встановлено ряд порушень норм чинного законодавства, викладених в акті ревізії від 14.06.2010 року № 08-07/19. За наслідками проведеної ревізії відповідачу направлено лист-вимогу від 23.06.2010 року № 02-08-20/14/4353 про усунення виявлених ревізією порушень в термін до 10.07.2010 року, пункти 2, 3 якої не виконані до цього часу. При вирішенні справи просить врахувати, що не погоджуючись із вищевказаними вимогами КРУ у Вінницькій області, ДП "Крижопільський виправний центр № 113" оскаржило їх в судовому порядку. Однак, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.01.2011 року у справі № 2-а-4860/10/0270, яка набрала законної сили, у задоволенні позову відмовлено.

Представник відповідача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не заперечив, оскільки вважає їх правильними.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши в сукупності інші докази, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Встановлено, що відповідно до п. 1.1.6.1 плану контрольно-ревізійної роботи КРУ у Вінницькій області на ІІ квартал 2010 року та на підставі направлень від 19.04.2010 року № 513 та № 514, посадовими особами КРУ у Вінницької області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП "Крижопільський виправний центр № 113" за період з 01.01.2008 року по 01.04.2010 року, якою встановлено ряд порушень норм чинного законодавства, викладених в акті ревізії від 14.06.2010 року № 08-07/19 (а.с. 8-43).

23.06.2010 року за результатами проведеної ревізії КРУ у Вінницькій області на адресу директора ДП "Крижопільський виправний центр № 113" ОСОБА_3 направлено лист-вимогу № 02-08-20/14/4353 про усунення виявлених порушень, якою у термін до 10.07.2010 року відповідача зобов'язано надати інформацію про вжиті заходи та виконання вимог інспекції (а.с. 5-7).

Як стверджує позивач, станом на даний час залишаються невиконаними пункти 2 та 3 листа-вимоги від 23.06.2010 року № 02-08-20/14/4353 в частині забезпечення повернення управлінням Державного департаменту України з питання виконання покарань у Вінницькій області та Вінницькою виправною колонією № 86 вартості матеріальних цінностей в загальній сумі 31 952,65 грн.

Надаючи оцінку законності цих вимог, примусове виконання яких є предметом спору у даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Статус державної контрольно-ревізійної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності на момент виникнення спірних правовідносин визначався Законом України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні".

Відповідно до положень статті 2 вказаного Закону головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Приписами вищевказаної статті також передбачено, що одним із видів державного фінансового контролю є інспектування, яке здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Процедура проведення державною контрольно-ревізійною службою державного фінансового аудиту та інспектування визначена Порядком проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006 року (далі - Порядок № 550).

Відповідно до п. 2 цього Порядку інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Згідно з п. 7 ст. 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" головне контрольно-ревізійне управління має право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" підприємства установ виконання покарань є казенними підприємствами, які здійснюють некомерційну господарську діяльність без мети одержання прибутку для забезпечення професійно-технічного навчання засуджених та залучення їх до праці.

Разом із тим, в силу вимог пункту п'ять зазначеної статті державне комерційне підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законом. Відчужувати майнові об'єкти, що належать до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише за попередньою згодою органу, до сфери управління якого воно належить, і лише на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом. Розпоряджатися в інший спосіб майном, що належить до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з положеннями частини 2 статті 13 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" підприємства установ виконання покарань проводять свою діяльність відповідно до законодавства, зокрема, з урахуванням таких особливостей: засновником підприємств установ виконання покарань є центральний орган виконавчої влади з питань виконання покарань, який затверджує їх статути; створення, реорганізація і ліквідація підприємств установ виконання покарань, розпорядження їх майном здійснюються центральним органом виконавчої влади з питань виконання покарань.

Як вбачається з матеріалів справи, КРУ у Вінницькій області було встановлено, що відповідачем протягом 2008-2009 рр. в порушення вимог п. 5 ст. 75 Господарського кодексу України та п. 6 Порядку відчуження об'єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 803 від 06.06.2007 року, ДП "Крижопільський виправний центр № 113" без відповідних дозволів Державного департаменту України з питань виконання покарань безоплатно передало управлінню Державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області та Вінницькій виправній колонії № 86 матеріальні цінності на загальну суму 31 952,65 грн.

Про необхідність усунення ДП "Крижопільський виправний центр № 113" таких порушень позивачем було зазначено у пунктах 2 та 3 листа-вимоги від 23.06.2010 року № №02-08-20-14/4353.

Не погодившись з такими вимогами, підприємство оскаржило їх у судовому порядку. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.01.2011 року у справі № 2-а-4860/10/0270, яка набрала законної сили 08.02.2011 року, у задоволенні позову ДП "Крижопільський виправний центр № 113" відмовлено (а.с. 213-218).

В силу положень ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного судового рішення, слід констатувати, що ДП "Крижопільський виправний центр № 113" допустило порушення вимог п. 5 ст. 75 Господарського кодексу України та п. 6 Порядку відчуження об'єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 803 від 06.06.2007 року, а відтак зобов'язане виконати законні вимоги КРУ у Вінницькій області, викладені у пунктах 2 та 3 листа-вимоги від 23.06.2010 року № 02-08-20-14/4353.

Крім того, правомірність заявлених позовних вимог повністю підтверджуються зібраними і дослідженими у судовому засіданні доказами, які не спростовані відповідачем.

Згідно із ст.ст. 11, 71, 86 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість заявлених позовних вимог, оцінивши доводи суб'єкта владних повноважень на їх підтвердження та беручи до уваги фактичну відсутність заперечень відповідача щодо предмету спору суд доходить висновку, що заявлений адміністративний позов є підставним і підлягає задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь державного органу, звільненого від сплати судового збору, а також враховуючи відсутність витрат позивача-суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати державне підприємство "Крижопільський виправний центр № 113" (ідентифікаційний код 08679630) виконати законні вимоги Державної фінансової інспекції у Вінницькій області як правонаступника Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області, викладені у пунктах 2 та 3 листа-вимоги від 23.06.2010 року № 02-08-20-14/4353.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сало Павло Ігорович