Справа № 347/2585/13-а
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Справа № 876/5138/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2014 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» в особі філії Косівський РЕМ про визнання нечинними дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 23.09.2013 року звернувся в Косівський районний суд Івано-Франківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» в особі філії Косівський РЕМ про визнання порушеним права як споживача щодо дотримання відповідачем Правил користування електричною енергією населення, визнання нечинним та скасування акту про порушення №077717 від 27.09.2012 року та протоколу засідання комісії філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» від 15.04.2013 року № 79 про нарахування сплати вартості не облікованої електроенергії в період з 28.08.2012 року по 27.09.2012 року в кількості 279 квт. на суму 84,63 грн., стягнення моральної шкоди в сумі 15000 грн..

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2014 року провадження у справі закрито.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає оскаржуване рішення суду незаконним у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що у відповідача наявні владні управлінські функції та він є суб'єктом владних повноважень на підставі Закону України «Про електроенергетику», а тому вказаний спір повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з вищевикладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до місцевого суду для продовження розгляду по суті.

У судове засідання представники сторін не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом першої інстанції встановлено, що оскаржуваним актом від 27.09.2012 року №077717, складеним представниками постачальника електроенергії філії Косівського РЕМ ПАТ «Прикарпаттяобленерго» встановлено порушення позивачем та/або умов договору про користування електричною енергією. Оскаржуваним Протоколом засідання комісії філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго від 15.04.2013 р. № 79 проведено розрахунок нанесених постачальнику збитків.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції правильно врахував, що згідно ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. За п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно до рішення Судової палати у цивільних справах ВСУ від 04.06.2008 року підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п. 1.1 Типового договору про користування електричною енергією на території населеного пункту Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року №28 предметом Договору є постачання електричної енергії постачальником, використання електричної енергії споживачем для потреб електроустановки, яка встановлена на об'єкті споживача, та обслуговування і утримання власником мереж технологічних електричних мереж населеного пункту, до яких приєднана встановлена на об'єкті споживача електроустановка.

Так, відповідно до п.п. 5.1, 5.2 п. 5 Типового договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору та додатків до нього відповідно до законодавства України. У разі виявлення однією із сторін порушення іншою стороною умов Договору, за яке цим Договором та/або законодавством встановлена відповідальність, на місці оформлюється акт порушень. Акт складається у присутності Постачальника, Власника та Споживача у трьох примірниках.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції вірно вважав, що позивач помилково вважав розрахунок нанесених постачальнику збитків рішенням суб'єкта владних повноважень, оскільки жодна із сторін даного позову не є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України та не здійснює владних, управлінських функцій.

Отже вирішення спору не належить до компетенції адміністративних судів, яка встановлена ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, є цивільно-правовими.

Колегією суддів не беруться до уваги доводи апелянта про те, що у відповідача наявні владні управлінські функції та він є суб'єктом владних повноважень, оскільки зазначені обставини не відповідають дійсності та спростовуються чинним законодавством.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2014 року про закриття провадження по справі № 347/2585/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

О.М. Довгополов

Повиний текст виготовлено 10 березня 2015 року.