Справа № 818/3329/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 р.Справа № 818/3329/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Львівської митниці Міндоходів на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.12.2014р. по справі № 818/3329/14

за позовом Приватного виробничого підприємства "Вибір"

до Львівська митниця Міндоходів

про визнання протиправними і скасування рішень та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне виробниче підприємство "Вибір", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Львівської митниці Міндоходів, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці Міндоходів від 18 листопада 2014 року № КТ-227-2014 і № КТ-228-2014 про визначення коду товару, який ввозився на митну територію України Приватним виробничим підприємством "Вибір"; зобов'язати Львівську митницю Міндоходів вчинити дії щодо митного оформлення (переоформлення) у звичайному порядку товару, оформленого за тимчасовими деклараціями: ІМ 40 ТН № 209120000/2014/841402 і ІМ 40 ТН 209120000/2014/841404 від 16 жовтня 2014 року; ІМ 40 ТН 209120000/2014/841912 від 20 жовтня 2014 року; ІМ 40 ТН 209120000/2014/843803 від 31 жовтня 2014 року; ІМ 40 ТН 209120000/2014/845796 від 13 листопада 2014 року; ІМ 40 ТН 209120000/2014/846503 від 18 листопада 2014 року за кодом УКТ ЗЕД .

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 23.12.2014р. по справі № 818/3329/14 позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач в письмових запереченнях на апеляційну скаргу та поясненнях представника в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час і місце озгляду справи сповіщений належним чином та завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Надіслав до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи відкласти, посилаючись на неможливість прибуття представника у судове засідання, а також на те, що митницею було виписано довіреності на представництво інтересів Львівської митниці Міндоходівпосадовим особам Харківської митниці ДФС, але оригінали довіреностей до Харківської митниці не надійшли.

При цьому, колегія суддів відзначає, що жодних доказів на підтвердження доводів, викладених у заяві, відповідачем не надано, у зв'язку з чим, колегія суддів не визнає причини неприбуття у судове засідання представника відповідача поважними.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що між Приватним виробничим підприємством "Вибір" і компанією "Kоster Marine Proteins GmbH" (Німеччина) 15.01.2013 р. укладено контракт № 15012013 про поставку високопротеїнового борошна на основі бразильських екстрагованих тостованих соєвих бобів у кількості 22000 кг. (а.с.12-13).

Відповідно до умов контракту ПВП «Вибір» отримувало товар та здійснювало його митне оформлення на Львівській митниці Міндоходів.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару, позивачем 16.10.2014 р. подано для здійснення митного оформлення товару Митні декларації № 209120000/2014/841276 та № 209120000/, в яких у графі 33 зазначили код УКТ ЗЕД - «Макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час вилучення соєвої олії, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані». Також до вказаних декларацій позивачем надані: контракт з доповненнями, CMR, рахунок-фактура (інвойс), ветеринарні свідоцтва форми Ф-1 і Ф-2, інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару, інформація про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару, інформація про позитивні результати фіто санітарного контролю товару, інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару, міжнародний ветеринарний сертифікат, сертифікат про походження товару, сертифікат якості та копія митної декларації країни відправлення.

За результатами розгляду поданих документів, з метою визначення коду класифікації товару за УКТЗЕД, відповідачем були відібрані зразки товару для направлення їх на експертизу.

З копій висновків (а.с. 14-15, 16-17) встановлено, що за результатами розгляду відібраних та поданих відповідачем зразків товару проведено експертизу та 07 листопада 2014 р. складені висновки № 100, №101, згідно яких досліджуваний зразок товару у вигляді неоднорідного порошку є соєвим продуктом, що складається з подрібненої соєвої сировини.

Контролюючим органом прийняті рішення: № КТ 227-2014 (а.с. 18), № КТ 228-2014 (а.с. 19) про зміну коду товару за УКТ ЗЕД з на .

Позивачем здійснено митне оформлення товару за тимчасовими митними деклараціями, в яких зазначено код товару .

При цьому, не погодившись із рішенням про зміну коду товару, позивач оскаржив їх до суду.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК України).

Відповідно до ст. 67 Митного кодексу України, українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно із ч. 1 ст.68 МК України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ст.ст. 311-313 Митного Кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів. Ведення УКТЗЕД передбачає, зокрема розроблення пояснень та рекомендацій з метою забезпечення однакового тлумачення і застосування УКТЗЕД. Ведення УКТЗЕД здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковим для підприємств і громадян.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється у відповідності з вимогами УКТЗЕД, що відповідно до Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 р. № 428, є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України" від 19 вересня 2013 року N 584-VII, з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації з урахуванням поданих документів, результатів митного огляду, технічних характеристик товарів, призначення.

Поряд з цим, у відповідності до пункту 4.5.5. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. N 631, при здійсненні митного оформлення МД виконуються такі митні формальності: як перевірка правильності класифікації товарів.

Згідно Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі якщо кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Відповідно до пункту 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

4) Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Отже, відповідно до правила 3, якщо товар згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (а) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Так, у відповідності з Приміткою групи 23 "Залишки і відходи харчової промисловості; готові корми для тварин" додатку до Закону України "Про митний тариф України", до товарної позиції 2309 включаються продукти, що використовуються для годівлі тварин, в іншому місці не зазначені, одержані в результаті переробки рослинної або тваринної сировини до такого ступеня, що вони втратили основні властивості вихідної сировини, крім рослинних відходів, рослинних залишків і побічних продуктів такої переробки.

Також, у Поясненнях Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України № 15 від 14.01.2014 р., зазначено, що до товарної позиції 2309 включаються продукти, що використовуються для годівлі тварин: підсолоджені корми та готові кормові продукти, що складаються з суміші декількох поживних речовин, які призначені:

(1) для забезпечення тварин раціональним і збалансованим повсякденним раціоном (повноцінний корм);

(2) для одержання придатного повсякденного раціону шляхом додання в господарський (тобто зроблений у господарстві) корм органічних чи неорганічних речовин (додаткові корми); або

(3) для використання під час приготування повноцінних кормів або додаткових кормів.

До цієї товарної позиції включаються продукти, використовувані для годівлі тварин, одержані в результаті оброблення продуктів рослинного чи тваринного походження та оброблені до такого ступеня, що вони втратили основні властивості вихідного матеріалу, наприклад, у випадку продуктів, одержаних з рослинних матеріалів, характерна клітинна будова вихідної рослинної сировини стала невпізнанною під час розгляду під мікроскопом.

При цьому, до товарної позиції , за якою відповідач класифікував придбане позивачем високопротеїнове борошно на основі бразильських екстрагованих тостованих соєвих бобів, відносяться "інші продукти, що використовуються для годівлі тварин".

До товарної позиції , згідно додатку до Закону України "Про митний тариф України", відноситься макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час вилучення соєвої олії, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані.

У Поясненнях Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, зазначено, що до товарної позиції включаються макуха та інші тверді відходи і залишки, що залишаються після добування олії із сої за допомогою розчинників, олійницького преса або роторного експелера. Ці відходи і залишки є цінним кормом для тварин. Відходи і залишки, що включаються до цієї товарної позиції, можуть бути у вигляді плиток (брикетів), борошна чи гранул.

До цієї товарної позиції включається також нетекстуроване знежирене соєве борошно, придатне для споживання людиною. До цієї товарної позиції не включаються:

(a) олійний фуз або жирові залишки (товарна позиція 1522);

(b) білкові концентрати, одержувані шляхом видалення деяких компонентів знежиреного соєвого борошна (використовувані як добавки в харчові продукти), та текстуроване соєве борошно (товарна позиція 2106).

Аналізуючи зміст наведеного опису товарних позицій 2309 ) та вбачається, що більш конкретний опис задекларованого позивачем товару міститься в товарній позиції , оскільки вказана позиція містить вказівку на рослину, з якої одержано продукт (соя), на технологію переробки продукту (шляхом вилучення соєвої олії), на спосіб подрібнення продукту (мелений або немелений) та на кінцевий вигляд продукту (негранульований або гранульований).

Натомість, товарна позиція , не містить посилання ні на первинну сировину, з якої одержано кінцевий продукт, ні на технологію обробки сировини, ні на кінцевий вигляд товару.

Крім того, до товарної позиції 2309 включаються продукти, що використовуються для годівлі тварин, в іншому місці не зазначені, одержані в результаті переробки рослинної або тваринної сировини до такого ступеня, що вони втратили основні властивості вихідної сировини та не упізнаються під час розгляду під мікроскопом.

Проте, встановлена Державним науково-дослідним контрольним інститутом ветеринарних препаратів та кормових добавок наявність в товарі фрагментів соєвих бобів та їх компонентів свідчить, що цей товар не втратив своїх основних властивостей вихідної сировини, оскільки клітинна будова вихідної рослинної сировини впізнається під час мікроскопічного дослідження. За результатами здійсненого дослідження виявлено компоненти рослинного походження, а саме - фрагменти бобів та їх оболонок.

З цього слідує, що спірний товар не був одержаний в результаті оброблення соєвих бобів до такого ступеня, що він втратив основні властивості вихідного матеріалу, оскільки мікроскопічне дослідження дозволило встановити, що він складається саме з фрагментів бобів та їх оболонок.

Слід зазначити, що питання щодо обігу на території України готових кормів, кормових добавок, макухи та інших твердих відходів і залишків які використовуються в приготування кормів, регулюються положеннями Закону України "Про ветеринарну медицину".

Згідно ст. 17 Закону України "Про ветеринарну медицину", що проведення експертизи та/або ідентифікації ветеринарних препаратів та кормових добавок здійснює Державний дослідний контрольний інститут ветеринарних препаратів та кормових добавок.

Даний інститут функціонує на підставі Положення "Про Державний науково-дослідний контрольний інститут ветеринарних препаратів та кормових добавок", яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.1998 р. № 637.

Відповідно до положення інститут створений з метою здійснення державного контролю за якістю проведення стандартизації; експертизи кормових добавок, сировини і продуктів тваринного та рослинного походження; проведення наукових досліджень з розроблення нормативно-технічних документів з питань апробації імунобіологічних, біологічних, рослинних, хімічних, хіміко-фармацевтичних, інших засобів захисту тварин тощо.

Інститут акредитований Національним агентством з акредитації України на відповідність вимогам ДСТУ ІЗО/ІЕС17025-2006 у галузі органолептичних, фізико-хімічних, імуноферментних, мікроскопічних, токсикологічних випробувань продуктів тваринництва і рослинництва, кормів, преміксів, кормових добавок, препаратів фармацевтичних для потреб ветеринарної медицини та тваринництва, визначення ГМО.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано надано перевагу та враховано висновки Державного дослідного контрольного інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок, оскільки він є єдиною на території України державною спеціалізованою у спірних правовідносинах установою.

Крім того, класифікуючи високопротеїнове борошно на основі бразильських екстрагованих тостованих соєвих бобів за кодом УКТ ЗЕД , відповідач вважає, що цей товар є кормом або кормовим продуктом (кормовою добавкою).

У відповідності до ст. 76 Закону України "Про ветеринарну медицину" обіг та використання в Україні кормових добавок, преміксів та готових кормів дозволяється тільки після їх державної реєстрації.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що задекларований ПВП "Вибір" товар, а саме: високопротеїнове борошно на основі бразильських екстрагованих тостованих соєвих бобів, не є кормом або кормовою добавкою, а є рослинним відходом в процесі добування олії із соєвих бобів, в зв'язку з чим не може бути класифікований за кодом УКТ ЗЕД .

З приводу доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції проігноровано класифікаційні рішення митних адміністрацій країн-членів ЄС, представлених в базі даних Комісії ЄС, в якому для даного виду товару визначено код , колегія суддів зазначає наступне.

Так, для забезпечення практичної реалізації Гармонізованої системи опису і кодування товарів 14.06.1983 була прийнята Міжнародна конвенція про Гармонізовану систему опису та кодування товарів, статтею 1 якої визначено, що під "Гармонізованою системою опису та кодування товарів" слід розуміти номенклатуру, що включає в себе товарні позиції, субпозиції та цифрові коди, що належать до них, примітки до розділів, груп та субпозицій, а також основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, що дані у додатку до Конвенції.

З метою забезпечення належного рівня участі України в міжнародних торговельно-економічних відносинах та наближення нормативно-правової бази України до системи загальновизнаних норм міжнародного права відповідно до Указу Президента України від 17.05.2002 № 466/2002 Україна приєдналася до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів.

Відповідно до положень частини (ii) статті 3 Конвенції кожна Договірна Сторона зобов'язується застосовувати Основні правила інтерпретації ГС, а також усі примітки до розділів, груп і підпозицій, не змінювати зміст розділів, груп, товарних позицій або підпозицій ГС.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 N 428 затверджений Порядок ведення УКТ ЗЕД. Згідно з пунктом 3 цього Порядку УКТ ЗЕД складається (на рівні 6-ти знаків коду) на основі ГС Всесвітньої митної організації (ВМО) та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - КН ЄС) (на рівні 7-го та 8-го знаків коду).

Таким чином, класифікація товарів з порушенням вимог ГС може призвести до ускладнень співставлення даних митної статистики імпорту та експорту між Україною та країнами - членами ВМО, що може мати негативний вплив під час укладання Україною угод про співпрацю, створення зони вільної торгівлі тощо.

У Міжнародній конвенції про ГС установлено, що країни, які її застосовують, не можуть змінити класифікацію товарів і їх код у межах перших шести знаків.

Під час судового розгляду справи встановлено, що з травня 2013 року ПВП "Вибір" ввезено на митну територію більше п'ятдесяти партій саме цього товару і за цим же контрактом.

Кожного разу відповідачу надавалась копія експортної митної декларації, які свідчили про те, що даний товар в Німеччині оформлюється за кодом .

Дану обставину підтверджують наявні в матеріалах справи копії митних декларацій позивача з копіями європейських експортних МД постачальника - Kоster Marine Proteins.

В графі 44 "Додаткова інформація/подані документи/Сертифікати і дозволи" української митної декларації зазначений номер і дата європейської експортної митної декларації. А вже в самій європейській експортній митній декларації зазначений код товару який відноситься до категорії 230400.

Отже, наявні в матеріалах справи ТН ЗЕД країни постачальника ввезеного позивачем товару співпадають з товарними позиціями УКТЗЕД країни одержувача товару, що зазначені позивачем у ВМД.

Разом з цим, слід зазначити, що як вбачається з центральної бази даних інтегрованої системи митних тарифів ЄС-TARIC, що об'єднує загальну систему митних тарифів та політику, пов'язану з імпортом і експортом товарів (офіційний веб-сайт знаходиться за адресою: http://ec.europa.eu/taxation_customs/dds2/taric/measures.jsp.), до категорії віднесено "Oilcake and other solid residues, whether or not ground or in the form of pellets, resulting from the extraction of soya-bean oil", що в перекладі на українську мову означає "Макуха та інші тверді відходи, подрібнені або неподрібнені або у вигляді гранул, одержувані при витяганні соєвого масла".

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення про визначення коду товару не відповідає ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з чим адміністративний позов ПВП "Вибір" підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Львівської митниці Міндоходів колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.12.2014р. по справі № 818/3329/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 06.03.2015 р.