Справа № 285/462/15-а
Суддя: Романюк Ю. Г.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/462/15-а

провадження у справі № 2-а/0285/39/14-а

12 березня 2015 року 11 год. 40 хв. м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник не прибув,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ДАІ з обслуговування СП № 3 прапорщика міліції Філінюка Богдана Ігоровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - інспектора ДПС роти ДПС ДАІ з обслуговування СП № 3 прапорщика міліції Філінюка Богдана Ігоровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якій просить постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 258730 від 24 січня 2015 року скасувати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що винесена постанова є незаконною, необґрунтованою та складена за відсутності належних доказів з порушенням його прав. 24.01.2015 року він керував автомобілем Сузукі Гранд Вікторія, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом до нього MW MEVER, реєстраційний номер НОМЕР_2. Близько 23 години він був зупинений відповідачем, який перевіривши посвідчення водія повідомив, що він порушив ПДР, а саме п. 31.3 «б» ПДР - заборона експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язкового технічного контролю. Його заперечення, з приводу того, що причіп не підлягає обов'язковому технічному контролю до уваги відповідачем взяті не були. Також відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, а тому винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В судове засідання представник позивача не прибув, подав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не прибув повторно, заперечень на адміністративний позов та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, причини неприбуття суду не повідомив. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін у судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 6 ст. 12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 24.01.2015 року, щодо позивача було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 258730 від 24 січня 2015 року, якою встановлено, що 24 січня 2015 року о 23 год. 10 хв. на 268 км автодороги Київ-Чоп ОСОБА_1 керував транспортним засобом з причіпом MW MEVER, реєстраційний номер НОМЕР_2, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

За що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.4).

Відповідно до 31.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), - забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю.

За змістом ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у підрозділах Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов'язковому технічному контролю не підлягають, зокрема легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом на виконання вимог ч. 3 ст. 2 КАС України перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідачем до постанови в справі про адміністративне правопорушення від 24.01.2015 року не було надано та/або зазначено про наявність будь-яких фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, з наданих відповідачем доказів не можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем при підготовці до розгляду та при розгляді справи про адміністративне правопорушення було не повністю з'ясовано всі його обставини, зокрема, чи мав місце факт вчинення позивачем правопорушення і чи винний позивач у його вчиненні.

За змістом ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

В позовній заяві позивач заперечує наявність у його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Окрім того, позивач довів суду, що відповідачем при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови не були дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідач покладений на нього обов'язок не виконав - не надав суду заперечень проти позову та жодних доказів, які б підтверджували правомірність його рішень, для надання пояснень суду у судове засідання не прибув.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, оскільки винесена відповідачем постанова в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 104, 160-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 256, 280, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 258730 від 24 січня 2015 року, винесенуінспектором ДПС роти ДПС ДАІ з обслуговування СП № 3 прапорщиком міліції Філінюк Богданом Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень - скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Г. Романюк