Справа № 809/1683/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2015р. м. Київ К/800/53905/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці, касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з позовом в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати частково протиправним наказ № 75 о/с Управління МВС України на Південно-Західній залізниці від 29.04.2014 року «По особовому складу»; визнати протиправним наказ № 13 о/с від 17.01.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Управління МВС України на Південно-Західній залізниці» в частині оголошення йому догани; судові витрати стягнути з відповідача.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2014 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано наказ Управління МВС України на Південно-Західній залізниці № 13 о/с від 17.01.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Управління МВС України на Південно-Західній залізниці» в частині оголошення догани ОСОБА_4;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що службове розслідування проведено в порушення вимог Інструкції «Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України», внаслідок чого наказ Управління МВС України на Південно-Західній залізниці № 13 о/с від 17.01.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Управління МВС України на Південно-Західній залізниці» в частині оголошення догани ОСОБА_4 є протиправним. При попередньому звільненні позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги, а тому в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2014 року у справі в частині відмови ОСОБА_4 у задоволенні позову скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову, якою:

- визнано протиправним та скасовано наказ Управління МВС України на Південно-Західній залізниці № 75 о/с від 29.04.2014 року «По особовому складу» в частині обчислення вислуги років для одноразової грошової допомоги при звільненні 8 років 6 місяців 21 день;

- зобов'язано УМВС України на Південно-Західній залізниці при визначенні розміру виплати одноразової грошової допомоги при звільненні врахувати позивачу вислугу років - 14 років 6 місяців 19 днів.

Суд апеляційної інстанції, частково скасовуючи рішення суду першої інстанції, мотивував своє рішення тим, що при попередньому звільненні позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги, а тому в розрахунок одноразової грошової допомоги необхідно врахувати позивачу вислугу років - 14 років 6 місяців 19 днів

У поданій касаційній відповідач заявив вимоги про скасування рішення суду апеляційної інстанції, як такого, що ухвалене із порушенням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі, як скасованого помилково.

У доводах касаційної скарги, скаржник зазначає, що при попередньому звільненні позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги, а тому вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні складає - 08 років 06 місяців 21 день, що правильно встановлено судом першої інстанції.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до пункту першого частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4 з 01.08.1994 року по 20.09.2000 року проходив службу в УМВС України в Івано-Франківській області. Вислуга на день звільнення складала 6 років 1 місяць 19 днів.

З 28.11.2005 року по 30.04.2014 року повторно проходив службу в УМВС України на Південно-Західній залізниці, що підтверджується записом в трудовій книжці (а.с. 8, 10).

Наказом Управління МВС України на Південно-Західній залізниці № 75 о/с від 29.04.2014 року «По особовому складу» позивач звільнений у запас за п. 64 «в» (через обмежений стан здоров'я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМ України від 29.07.1991 року № 114 (далі - Положення). Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні складає - 14 років 6 місяців 19 днів, у пільговому обчисленні - 17 років 6 місяців 27 днів. Вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні складає - 08 років 06 місяців 21 день. (а.с. 59).

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Щодо наказу № 13 о/с від 17.01.2014 року, яким ОСОБА_4 оголошено догану, суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно статті 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Як визначено частиною першою статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування в органах МВС України регулюється Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 230 від 12.03.2013 року (надалі - Інструкція).

Відповідно до пункту 6.2.1 Інструкції, виконавець (голова, члени комісії) з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, має право, зокрема, одержувати від них письмове пояснення, форма якого наведена в додатку до цієї Інструкції, або усні пояснення, а також документи, які стосуються службового розслідування.

Згідно пункту 6.2.2 Інструкції, виконавець (голова, член комісії) зобов'язаний: дотримуватися вимог законодавства при проведенні службового розслідування, уживати необхідних заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів учасників службового розслідування; після затвердження висновку службового розслідування за письмово оформленим бажанням особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, стосовно якої проводилося службове розслідування, знайомити її із затвердженим висновком службового розслідування, а також з окремими матеріалами, зібраними в процесі його проведення в частині, яка її стосується, з дотриманням вимог законодавства.

Судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що ОСОБА_4, не був повідомлений про проведення службового розслідування стосовно нього, не був ознайомлений з висновком службового розслідування.

Тобто, всупереч вимог пункту 6.3. Інструкції, позивача не було повідомлено про підстави проведення службового розслідування; не надано можливість брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; позбавлено права оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанцій погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що службове розслідування проведено в порушення вимог Інструкції, внаслідок чого наказ Управління МВС України на Південно-Західній залізниці № 13 о/с від 17.01.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Управління МВС України на Південно-Західній залізниці» в частині оголошення догани ОСОБА_4 є протиправним.

Щодо позовних вимог про часткове скасування наказу УМВС України на Південно-Західній залізниці № 75 о/с від 29.04.2014 року «По особовому складу» та зобов'язання УМВС України на Південно-Західній залізниці при визначенні розміру виплати одноразової грошової допомоги при звільненні врахувати позивачу вислугу років - 14 років б місяців 19 днів, суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Як зазначалось вище, 29.04.2014 року наказом УМВС України на Південно-Західній залізниці № 75 о/с «По особовому складу» позивач звільнений у запас за пп. «в» п. 64 Положення (через обмежений стан здоров'я). Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні складає - 14 років 06 місяців 19 днів, у пільговому обчисленні - 17 років 06 місяців 27 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Порядок обчислення вислуги років визначений Постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Згідно п. 2 ч. 1 Порядку встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Судом апеляційної інстанції правильно встановлено, що при попередньому звільненні позивач не звільнявся за пп. «в» п. 64 Положення та не набув право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і, як наслідок, не набув права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до ч. 1 ст. 9 цього ж закону, а тому вказану грошову допомогу позивачу необхідно розраховувати без врахування ч. 6 ст. 9 зазначеного Закону.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що з оскаржуваних судових рішень вбачається, що при їх ухвалені, суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 року у справі № 809/1683/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: І.Я. Олендер

С.Є. Амєлін

М.Г. Кобилянський