Справа № 180/961/13-а (2а-180/150/13)
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року м. Київ К/800/37017/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області про перерахунок пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову та ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2013 року, ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2013 року,-

у с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області (далі - УПФ) про перерахунок пенсії, виплата якої передбачена статтями 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ).

В обґрунтування позову зазначав, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, а тому має право на додаткову пенсію, у розмірі, встановленому статтею 51 Закону № 796-ХІІ.

Посилаючись на те, що розмір призначеної і виплачуваної йому додаткової пенсії не відповідає розміру передбаченому цим Законом, і на відмову УПФ привести його у відповідність з вимогами законодавства, позивач просив зобов'язати усунути зазначені порушення провівши вказані перерахунки, починаючи з 20 серпня 2012 року.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2013 року позовні вимоги про перерахунок пенсії за період з 20 серпня по 11 жовтня 2012 року залишено без розгляду на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою цього ж суду від 13 травня 2013 року позов задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії позивачу, передбаченої статтею 51 Закону № 796-ХІІ, за період з 11 жовтня 2012 року по 13 травня 2013 року, в решті позову відмовлено.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2013 року, постанову суду першої інстанції скасовано та у задоволенні позову відмовлено, а ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та задовольнити позов у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії та починаючи з 20 серпня 2012 року одержує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі статті 51 Закону № 796-ХІІ.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що права позивача не порушені, а відповідач, здійснюючи виплату додаткової пенсії у спірний період виходячи з положень постанов Кабінету Міністрів України діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 49 Закону № 796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з частиною 1 статті 51 цього Закону особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, пунктом 7 частини першої Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» (далі Закон № 3491-VI) Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення, зокрема, статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону № 3491-VI Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23 липня 2011 року, та по-іншому визначила розміри додаткової пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

В свою чергу, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України від 22 грудня 2011 року № 4282-VІ «Про Державний бюджет України на 2012 рік» встановлено, що у 2012 році норми і положення, зокрема, статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

З 1 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок).

Відповідно до підпункту 2 пункту 13 Порядку щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, зокрема, особам, що належать до категорії 2, з 1 липня 2012 року - 18 відсотків.

Також, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Вказані норми у період спірних правовідносин неконституційними не визнавались, змін до них не вносилось, а тому відповідач правомірно керувався ними та постановами Кабінету Міністрів України при обчисленні, нарахуванні та виплати додаткової пенсії позивачу, передбаченою статтею 51 Закону № 796-ХІІ.

Таким чином, починаючи з 23 липня 2011 року застосуванню підлягали вищезазначені норми Законів про Державний бюджет України та постанови Кабінету Міністрів України, а тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про правомірність дій відповідача і відсутність підстав для задоволення позову.

Крім того, правильними є висновки суду апеляційної інстанції щодо застосування судом першої інстанції наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду, встановлених статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки підстави для поновлення цього строку відсутні.

Враховуючи викладене, оскаржувані рішення суду апеляційної інстанції відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цих судових рішень колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої 224 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову та ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2013 року, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало