Справа № 803/377/15-а
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м. ЛуцькСправа № 803/377/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого, судді Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участю представника позивача Лапковського Л.Ю.,

представника відповідача Михалевича М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в інтересах філії "Любешівський автодор" до Ратнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в інтересах філії «Любешівський автодор» (далі - позивач, ДП «Волинський облавтодор», підприємство) звернулося в суд з адміністративним позовом до Ратнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - відповідач, Ратнівська ОДПІ, інспекція) про визнання незаконним та скасування рішення від 13 лютого 2015 року №26/17 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що адміністративно-господарська санкція була застосована до філії, яка не є юридичною особою. Також посилається на те, що заробітна плата виплачувалась працівникам з запізненням у зв'язку з важким фінансовим становищем, і саме тому єдиний соціальний внесок сплачувався одночасно з виплатою заробітної плати, тобто з пропуском встановлених строків. З наведених підстав просить суд визнати незаконним та скасувати рішення від 13 лютого 2015 року №26/17 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Представник підприємства у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач, суб'єкт владних повноважень, у письмових запереченнях від 13 березня 2015 року №655/03-12-10-10 та його представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що рішення про накладення штрафних санкцій винесено правомірно саме стосовно філії, оскільки вона відповідальна за нарахування та сплату ЄСВ. Крім того зазначає, що фінансовий стан позивача не впливає на правомірність спірного рішення. Просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с.17-19).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ратнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 13 лютого 2015 року №26/17 до Філії «Любешівський автодор» ДП «Волинський облавтодор» застосовано штраф у розмірі 3 738,79 грн та нараховано пеню у розмірі 1 562,74 грн за невчасне перерахування єдиного соціального внеску (а.с.8).

Вказане рішення було винесено у зв'язку з невчасною сплатою філією «Любешівський автодор» єдиного соціального внеску у період з вересня 2014 року по лютий 2015 року. Обставини, суми та дати перерахування ЄСВ сторони не оспорюють (а.с.10, 31-32).

Надаючи правову оцінку спірному рішенню, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), платниками єдиного внеску є роботодавці, а саме підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

На думку суду, сама можливість відокремленого підрозділу юридичної особи (філії) бути платником єдиного соціального внеску (далі - ЄСВ) презюмує можливість накладення на такого платника ЄСВ штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування цього внеску.

З цього слідує, що платником єдиного соціального внеску може бути філія юридичної особи, а отже доводи позивача, що до філії "Любешівський автодор" Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" неможливо застосовувати штрафні санкції та пеню за невчасне перерахування єдиного соціального внеску є необґрунтованими та не беруться судом до уваги.

Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Тобто, філія "Любешівський автодор" Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" зобов'язана сплачувати єдиний соціальний внесок нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. В адміністративному позові та в судовому засіданні представник позивача визнав факт порушення цього строку у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем підприємства.

За правилами пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Крім того, у частині десятій статті 25 Закону визначено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Оскільки позивач порушив встановлений у частині восьмій статті 9 Закону строк сплати єдиного соціального внеску, тому органом доходів і зборів було правомірно застосовано штрафну санкцію у розмірі 10% за невчасно перерахований ЄСВ, а також нараховано пеню у розмірі 0,1 відсотка за кожний день прострочення.

При цьому, той факт, що єдиний соціальний внесок сплачується одночасно з заробітною платою, а позивач протиправно затримував виплату заробітної плати своїм працівникам, не звільняє філію Любешівський автодор" Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" від дотримання встановленого у частині восьмій статті 9 Закону строку сплати ЄСВ та від відповідальності, передбаченої за його невчасну сплату.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, Ратнівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області, та його представник у судовому засіданні довели суду обґрунтованість та правомірність рішення від 13 лютого 2015 року №26/17.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши рішення від 13 лютого 2015 року №26/17 на предмет відповідності частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що воно винесене на підставі, що передбачена Конституцією та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та обґрунтовано.

Оскільки філія "Любешівський автодор" Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" порушила встановлений у частині восьмій статті 9 Закону строк сплати єдиного соціального внеску, тому рішення Ратнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 13 лютого 2015 року №26/17 є правомірним, а у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

За правилами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Ставка судового збору у даній справі з позовної вимоги майнового характеру становила 2% ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1 827,00 грн. Позивач при поданні позову сплатив 187,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 24 лютого 2015 року №229 (а.с.2).

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог майнового характеру, тому за правилами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» решта суми ставки судового збору у розмірі 1 639,50 грн підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету України.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в інтересах філії "Любешівський автодор" до Ратнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання незаконним та скасування рішення від 13 лютого 2015 року №26/17 - відмовити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (43001, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, буд.41, ідентифікаційний код юридичної особи 32035139) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 639,50 (одна тисяча шістсот тридцять дев'ять гривень п'ятдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст постанови виготовлений 20 березня 2015 року.