Справа № 809/1314/14
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 р. Справа № 876/6199/14
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Костіва М. В.

за участю секретаря Гнатик А. З.

представника відповідача Мокляк Г. Я.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 6 червня 2014 року по справі № 809/1314/14 за позовом Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного акціонерного товариства "Дятьківці" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2014 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Дятьківці", яким просив стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції та пені в сумі 62120,18 грн.

Позов мотивує тим, що відповідач, згідно із положеннями Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", повинен був забезпечити працевлаштування чотирьох інвалідів. Оскільки дану вимогу Закону відповідачем не виконано в повному обсязі, а забезпечено тільки 2 робочих місця, до Приватного акціонерного товариства "Дятьківці" застосовано адміністративно-господарські санкції в сумі 61878,90 грн та 241,28 грн пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій. Застосовані до відповідача адміністративно-господарські санкції добровільно не сплачені, а тому підлягають стягненню в судовому порядку.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 6 червня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду не погодився позивач. Подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що відповідачем працевлаштовано лише 2 інвалідів з 4, яких він мав працевлаштувати, за що на відповідача було накладено адміністративно-господарські санкції. Оскільки відповідач добровільно санкції не сплатив, позивач, в межах своїх повноважень, звернувся до суду з позовом про стягнення таких санкцій. Вказує, що відповідачем не вжито всіх заходів з працевлаштування інвалідів, зокрема відмовлено в працевлаштуванні ОСОБА_2.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоч і був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, що не перешкоджає слухати справу в його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що 8 лютого 2014 року відповідачем подано звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2013 рік в якому зазначено середньооблікову кількість штатних працівників - 109, з них кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях - 4, середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність - 2.

На підставі даного звіту, встановивши перевіркою невідповідність приписам абзацу 1 статті 19 Закону №875, а саме незабезпечення двох робочих місць для інвалідів, позивачем, на підставі статті 20 Закону №875 зроблено розрахунок суми позову, пред'явленого щодо стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування інвалідів, яким встановлено: середньооблікову чисельність працівників - 109; фонд оплати праці штатних працівників - 3372400 грн; кількість незайнятих робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів - 2; сума адміністративно-господарської санкції - 61878,90 грн; пеня за несвоєчасну сплату адміністративно-господарської санкції 241,28 грн.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон №875) з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом. Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

Відповідно до статті 19 цього Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Відповідно до частини 2 "Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України "Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" за №70, від 31 січня 2007 року звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають до центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Щодо твердження позивача про те, що відповідачем не було вжито усіх заходів з працевлаштування інвалідів то таке не знаходить свого підтвердження в матеріалах справи.

Зокрема матеріалами справи підтверджують заходи здійснені відповідачем для працевлаштування інвалідів. Так Приватним акціонерним товариством "Дятьківці" внесено зміни до штатного розкладу, введено посади для інвалідів - завідувач господарства, обліковець складу готової продукції, завскладом зерна та робітник по зерноскладу. 3 квітня 2013 року наказом відповідача №122 введено в розстановочну чисельність посаду прибиральника території та посаду двірника. А 22 жовтня 2013 року наказом відповідача №372 введено в розстановочну чисельність додатково посаду прибиральника території. Перелічені посади введені виключно з метою працевлаштування інвалідів.

Відповідачем також 4 квітня 2013 року до органу Державної служби зайнятості подано звіт про наявність вакансій посад для інваліда - обліковця, завідуючого складом зерна, прибиральника; 29 травня 2013 року до органу Державної служби зайнятості подано звіт про наявність вакансій посад для інваліда - прибиральниці та двірника; 29 листопада 2013 року до органу Державної служби зайнятості подано звітність інформацію про попит на робочу силу (вакансії) - прибиральника території, робітника по зерноскладу та обліковця складу.

Протягом року відповідач подавав звітність про потребу в працівнику для робіт, які може виконувати особа з інвалідністю. У відповідності до довідки 10 квітня 2013 року працевлаштовано інваліда ОСОБА_3, 25 жовтня 2013 року працевлаштовано інвалідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5. 3 червня 2013 року на дві посади, а саме: прибиральника території та двірника, безробітні з числа інвалідів направлені не були, у зв'язку із відсутністю на той час осіб з інвалідністю. 11 грудня 2013 року працевлаштовано на посаду прибиральника території, інваліда ОСОБА_6, також на посаду підсобного працівника направлялися безробітні інваліди ОСОБА_7, що відмовилась працювати на посаді та ОСОБА_2, якому відмовлено в працевлаштуванні, оскільки не відповідав вимогам за спеціальністю слюсар механік, механік, що передбачено характеристикою вакансії. 3 грудня 2013 року направлявся на посаду обліковця ОСОБА_8, однак відмовився працювати за вищевказаною посадою, а на посаду прибиральника території ніхто не направлявся, у зв'язку із відсутністю на той час осіб з інвалідністю. Вказані факти підтверджуються довідкою Коломийського міського центру зайнятості №1742-03/12-14 від 15 травня 2014 року.

Також судом першої інстанції в судовому засіданні встановлено, що з 30 березня 2012 року до 1 листопада 2013 року на посаді завідувача господарством працював інвалід ОСОБА_9, що підтверджується копією посвідчення інваліда, довідки до акту МСЕК від 19 вересня 2011 року, розпорядження про прийняття на роботу ОСОБА_9 від 30 березня 2012 року та заява останнього про прийняття на роботу.

Зважаючи на наведені факти суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач вжив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак саме на суб'єкт владних повноважень покладено обов'язок доведення правомірності прийнятих ним рішень.

Враховуючи, що відповідачем надано докази вчинення всіх можливих дій для працевлаштування інваліді, а позивачем не надано доказів, що відповідачем такі дії не вчинялись, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 6 червня 2014 року по справі № 809/1314/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дати складення в повному обсязі.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Костів М. В.

Повний текст ухвали складено 27 лютого 2015 року