Справа № 821/456/15-а
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/456/15-а
14 год. 50 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Якущенко К.Ю.,

за участю:

представників позивача - Татаринової Л.Г., Лукомського О.П.,

представника відповідача - Кромпа О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Херсонської обласної організації профспілки працівників державних установ України

до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та акту позапланової невиїзної документальної перевірки,

встановив:

Херсонська обласна організація профспілки працівників державних установ України (далі - Херсонська обласна організація профспілки, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - Скадовська ОДПІ, відповідач), у якому просить визнати протиправними та скасувати акт позапланової невиїзної документальної перевірки від 28.10.2014 № 345/15-02660700, податкові повідомлення-рішення від 17.11.2014 №№ , , якими до профспілки на підставі ст. 126 ПК України застосовано штрафні санкції в розмірах 607,62 грн. та 12106,65 грн. за порушення граничного строку (затримку) сплати грошових зобов'язань по земельному податку з юридичних осіб за 2012 та 2013 роки, самостійно визначених в податкових деклараціях.

В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали та пояснили, що Херсонською обласною організацією профспілки було помилково визначено грошові зобов'язання з плати за землю у вказаних деклараціях. Земельна ділянка, щодо якої визначені ці зобов'язання, знаходиться у м. Скадовську та згідно державного акту на право постійного користування землею від 05.06.2002 № 25 перебуває в постійному користуванні в ООГ "ДОТ ім. Ю.О.Гагаріна Херсонської обласної організації профспілки працівників державних установ України", який є самостійною юридичною особою. Відповідно до п. 282.1.4 ст. 282 ПК України від сплати земельного податку звільняються дитячі санаторно-курортні та оздоровчі заклади України незалежно від їх підпорядкованості, у тому числі дитячі санаторно-курортні та оздоровчі заклади України, які знаходяться на балансі підприємств, установ та організацій. Таким чином, зазначена земельна ділянка взагалі не є об'єктом оподаткування.

Крім того, позивач не є власником та землекористувачем жодної земельної ділянки на території Скадовського району Херсонської області, а отже в нього відсутній обов'язок здійснювати нарахування та сплату земельного податку. Допущена помилка щодо визначення до сплати податку була виправлена в подальшому шляхом подання уточнюючих декларацій. Оскільки відсутній об'єкт оподаткування, а відповідно і обов'язок щодо нарахування та сплати податку, то відсутня і відповідальність за несвоєчасну сплату.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечення на позов обґрунтовує тим, що згідно з Податковим кодексом України податкове зобов'язання з плати за землю визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. У разі подання звітності платником податків після граничного терміну сплати, він зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, до такого подання, оскільки граничний термін сплати вже минув.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Погашення податкового боргу є зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідними документами. Якщо податкове зобов'язання з плати за землю, самостійно визначене платником в податковій декларації, не сплачено протягом строків, визначених ПК України, а погашення податкового боргу відбулося внаслідок подання уточнюючої декларації зі зменшенням суми раніше нарахованого зобов'язання, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого у п. 126.1 ст. 126 ПК України, з урахуванням загального строку затримки сплати суми податкового боргу.

В задоволенні позову представник відповідача просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Судом встановлено, що Херсонська обласна організація профспілки працівників державних установ України як юридична особа зареєстрована 10 березня 1991 року.

В січні та березні 2013 року позивачем подано до Скадовської ОДПІ податкові декларації з плати за землю, якими визначено грошові зобов'язання по земельному податку відповідно на 2012 та 2013 роки за земельну ділянку площею 3,4135 га, яка знаходиться за адресою: вул. Нічика, 10, м. Скадовськ, Херсонська область.

Листом від 04.06.2013 № 01/13-77 Херсонська обласна організація профспілки повідомила Скадовську ОДПІ, що податкові декларації з плати за землю за 2012 та 2013 роки направлені нею помилково, постійним користувачем земельною ділянкою є юридична особа - дитячий оздоровчий табір ім. Ю.О. Гагаріна. Враховуючи, що не має у своєму власному користуванні жодної земельної ділянки, позивач надіслав до Скадовської ОДПІ уточнюючі декларації з нульовими показниками.

Скадовська ОДПІ 10 червня 2013 року направила позивачу запит № 1674/10/15-005 про надання інформації та її документального підтвердження з метою перевірки достовірності даних, що містяться в уточнюючих деклараціях, серед іншого витребувала копії договорів оренди на об'єкт нерухомості (ДОТ ім. Гагаріна) у 2012-2013 р.р. та документу, який підтверджує право власності ДОТ ім. Гагаріна.

На вказаний запит листом від 19.06.2013 № 01/13-90 позивачем надіслано до податкового органу копії державного акта на право постійного користування землею від 05.06.2002 p., довідки відділу земельних ресурсів у Садовському районі від 29.10.2007 № 1532 та довідки ЄДРПОУ АБ № 702935 на підтвердження того, що ДОТ ім. Ю.О.Гагаріна є окремою юридичною особою.

В жовтні 2014 року (більше, ніж через 1 рік та чотири місяці) Скадовською ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку профспілки з питань своєчасності сплати грошових зобов'язань з плати за землю з січня по липень 2013 року, за наслідками якої складено акт від 28.10.2014 № 345/15-02660700 (далі - акт перевірки) та прийняті податкові повідомлення-рішення, які є спірними в даній справі.

Згідно з актом перевірки Скадовською ОДПІ встановлено порушення термінів сплати позивачем самостійно визначених грошових зобов'язань з плати за землю у податкових деклараціях на 2012 та 2013 роки, у зв'язку з чим до нього застосовано штрафні санкції.

Позиція податкового органу полягає в тому, що не залежно від того є позивач платником податку чи ні, має він об'єкт оподаткування чи не має, - якщо він задекларував податкові зобов'язання, то він повинен нести відповідальність за їх несвоєчасну сплату. Датою погашення податкового боргу відповідач вважає дату подання позивачем уточнюючих розрахунків.

Надаючи оцінку правомірності податкових повідомлень-рішень, суд вважає за необхідне врахувати такі обставини та приписи законодавства.

За змістом ст.ст. 269, 270 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку (плати за землю) є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

За змістом пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний, зокрема, самостійно визначити суму грошових зобов'язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Судом встановлено та визнається сторонами, що позивач не є власником або користувачем названої вище земельної ділянки, яка знаходиться у м. Скадовську.

За відсутності об'єкта оподаткування у позивача не виникає обов'язку декларувати та сплачувати податкові зобов'язання з плати за землю. Помилково задекларувавши такі зобов'язання, позивач фактично завищив свої податкові зобов'язання.

Завищення податкових зобов'язань не визначається Податковим кодексом України як порушення податкового законодавства.

Натомість, Податковим кодексом України (ст. 50) встановлено порядок внесення змін до податкової звітності у разі виявлення платником податків помилок шляхом подання ним уточнюючого розрахунку або зазначити уточнені показники в деклараціях за наступні податкові періоди. При цьому відповідальність платника податків у вигляді штрафу передбачена лише у разі виявлення ним факту заниження податкового зобов'язання, а не завищення, що було виявлено та виправлено позивачем.

Здійснюючи перевірку позивача Скадовська ОДПІ не перевірила обґрунтованість визначення позивачем податкових зобов'язань на предмет їх заниження або завищення, хоча мала у своєму розпорядженні всі необхідні документи, які витребувала у позивача.

Суд не погоджується з тлумаченням відповідачем поняття "погашення податкового боргу", яке зводиться до того, що погашенням позивачем податкового боргу є подання ним уточнюючої декларації зі зменшенням суми раніше нарахованого зобов'язання.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Таким чином податковий орган помилково ототожнює подання позивачем уточнюючих декларацій зі сплатою ним податкових зобов'язань, тоді як фактично зазначеними деклараціями позивач скасував помилково задекларовані зобов'язання.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу та скасовує податкові повідомлення-рішення як протиправні.

Що стосується вимог позивача про скасування акта перевірки, то вони задоволенню не підлягають.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до зазначеної конституційної норми.

Згідно з пунктом 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірки (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності).

Відповідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 № 984, акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Фактично в акті перевірки викладається суб'єктивна думка перевіряючого, його оціночні судження щодо наявності з боку платника порушень податкового та іншого законодавства та така думка не є обов'язковою для керівника податкового органу, уповноваженого приймати податкові повідомлення-рішення. При прийнятті рішень за наслідками перевірки він враховує як акт перевірки та обґрунтованість його висновків, так і заперечення платника податків, у разі його наявності.

Згідно з позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 10 вересня 2013 року у справі № 21-237а13, акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення в ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Тому належним захистом прав позивача у даній справі є перевірка судом правомірності оскаржуваних повідомлень-рішень, прийнятих на підставі акта перевірки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 17.11.2014 №№ та .

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Херсонської обласної організації профспілки працівників державних установ України (ідентифікаційний код 02660700) суму судового збору у розмірі 109,62 грн. (сто дев'ять гривень шістдесят дві копійки).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17 березня 2015 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 8.3.13