Справа № 756/11005/14-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року за наслідками розгляду заяви Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про зобов'язання про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва (далі - Відповідач, Управління) про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2014 року, позов задоволено частково - визнано протиправними дії Управління щодо відмови у здійснення перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 06.02.2014 року по 02.08.2014 року та зобов'язано Управління здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 06.02.2014 року по 02.08.2014 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На адресу Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява Відповідача про перегляд постанови Оболонського районного суду м. Києва від 17.09.2014 року за нововиявленими обставинами, в якій останній просив скасувати вказане рішення суду та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду першої інстанції від 17.02.2015 року у задоволенні заяви відмовлено повністю. При цьому суд виходив з того, що обставини, викладені у заяві, не вважаються нововиявленими у розумінні приписів ст. 245 КАС України, у зв'язку з чим підстави для задоволення вимог відсутні.

Не погоджуючись з викладеним у постанові рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, наголошуючи на помилковій оцінці судом обставин, які, на думку Апелянта, є нововиявленими.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась за їх відсутності у відкритому судовому засіданні без фіксування останнього за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Переглядаючи рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції зазначив, що, як було встановлено судом у ході розгляду справи по суті, ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії згідно посвідчення від 14.01.1992 року. Позивач перебуває на обліку в Управлінні та звертався із заявою про перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.01.2005 року.

Відповідачем було відмовлено у здійсненні такого перерахунку, при цьому в листі від 25.03.2014 року №4079/06/Х-106 Управлінням було зазначено, що Позивач отримує пенсію за віком як потерпілий внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

У зв'язку з вказаною відмовою Позивач звернувся до суду з позовом, зокрема, про зобов'язання Відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», серед додатків до якого було посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 14.01.1992 року.

Після відкриття провадження у справі Відповідачу було направлено копію позовної заяви з додатками, однак в запереченні проти позову, направленому до Оболонського районного суду м. Києва 17.09.2014 року, Управління жодним чином не обмовилося про недоліки посвідчення Позивача. Крім того, зауважень щодо нього не було викладено Управлінням і в апеляційній скарзі на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 17.09.2014 року.

Як зазначив Облонський районний суд м. Києва, як на підставу для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, Управління визначило те, що посвідчення ОСОБА_2 не видавалося, є підробленим, а тому не може бути доказом у справі.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. 245 КАС України, прийшов до висновку, що викладені у заяві обставини не можуть вважатися нововиявленими, а тому у задоволенні останньої необхідно відмовити.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 246 КАС України особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Згідно ст. 247 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

«Істотність» обставини означає, що, якби суд міг урахувати її при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення справи.

Ознаку «не були і не могли бути відомі особи» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. В разі, якщо вона все ж таки могла знати про певну обставину, то у суду відсутні підстави для перегляду судового рішення, визначені п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінились після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилається особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях (п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.1981 року №1).

Таким чином, за змістом процесуального закону, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, і, по-друге, що ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

При цьому, колегією суддів враховується, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2004 року у справі «Правєдная проти Російської Федерації» процедура відміни остаточного судового рішення передбачає, що наявні докази, які раніше не були об'єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, що бажає відміни судового рішення, повинна довести, що вона не мала можливості надати докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають значення для вирішення справи.

З наведеного випливає, що певні, на думку Апелянта, недоліки у посвідченні Позивача від 14.01.1992 року №669686, копія якого була наявна у матеріалах справи на момент вирішення справи судом першої інстанції та перегляду судом апеляційної інстанції повинні бути відомі Управлінню не пізніше отримання копії позовної заяви ОСОБА_2 та доданих до неї документів. Тобто, у даному випадку, можливість перевірки статус Позивача та відповідність посвідчення останнього вимогам чинного законодавства виникла у Відповідача під час розгляду справи по суті, що, у свою чергу, дає підстави для однозначного висновку, що дані обставини були відомі або повинні бути Управлінню, а тому не містять ознак нововиявлених.

Таким чином, судова колегія вважає необґрунтованими твердження Управління про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 247, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва - залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року за наслідками розгляду заяви Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про зобов'язання про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.