Справа № К/9991/40988/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/9991/40988/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та одноразової грошової допомоги, за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2010 року, -

встановив:

У червні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд із зазначеним позовом, у якому просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити йому перерахунок пенсії з часу виникнення права на її призначення у розмірах відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 pоку № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) і зобов'язати Державну податкову інспекцію у Ленінському районі міста Харкова здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги згідно частини 1 статті 9 вказаного Закону.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 19 січня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2010 року постанову Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 19 січня 2010 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії позивачеві з часу виникнення права на її призначення у розмірах відповідно до частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулося з касаційною скаргою, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2010 року та залишити в силі постанову Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 19 січня 2010 року.

Позивач подав заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 26 січня 2009 року звільнений з органів податкової міліції. З 27 січня 2009 року йому на підставі Закону № 2262-XII була призначена пенсія за вислугу років, при обчисленні якої було враховано наступне грошове забезпечення: посадовий оклад (1316 гривень), оклад за військове звання (130 гривень), процентна надбавка за вислугу років 40% (578,40 гривень), середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (1597,98 гривень), всього - 3622,38 гривень; основний розмір пенсії 85% грошового забезпечення (вислуга 30 років) у розмірі 3079,02 гривень та надбавка на утриманців - 249 гривень, разом загальний розмір пенсії становить 3328,02 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі при нарахуванні йому пенсії та обчисленні одноразової грошової допомоги діяли у відповідності до норм чинного законодавства, зокрема, до вимог Закону № 2262-XII.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, апеляційний суд дійшов висновку, що при обчисленні позивачеві одноразової грошової допомоги Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Харкова діяла у відповідності до вимог статті 9 Закону № 2262-XII, при цьому дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні йому пенсії не узгоджуються з вимогами частини 3 статті 43 вказаного Закону.

Оскільки постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2010 року оскаржується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області у частині задоволення позовних вимог щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачеві з часу виникнення права на її призначення у розмірах відповідно до частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII, в частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду апеляційної інстанції сторонами не оскаржується, то колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення апеляційного суду лише у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Так, згідно частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 4 квітня 2006 року № 3591-IV, далі - Закон № 3591-IV) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Підпунктом 4 пункту 29 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI (далі - Закон № 107-VI) було внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII - в частині 3 слова «за останньою штатною посадою перед звільненням» виключено та доповнено словами «та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Зміни, внесені підпунктом 4 пункту 29 розділу II Закону № 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 29 розділу II Закону № 107-VI (тобто на 26 січня 2009 року - дату звільнення позивача зі служби), діяла редакція частини 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 3591-IV, за правилами якої пенсії особам, які мають право на них за цим Законом, обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи, зокрема, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, за останньою штатною посадою перед звільненням.

Отже, обчислення у період дії зазначеної норми Закону № 2262-ХІІ пенсій із грошового забезпечення з урахуванням відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням є неправомірним.

Таким чином, висновок апеляційного суду у справі, що розглядається, про те, що спосіб обчислення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області пенсії позивачеві не відповідав вимогам чинного на час її призначення законодавства України, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, а тому касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволенню не підлягає, її доводи вказаний висновок суду апеляційної інстанції не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Згідно частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та одноразової грошової допомоги - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.