Справа № 816/280/15-а
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/280/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лисака С.В.,

представників позивача - Ставицької І.Б., Рудницької Н.В., Вошколупа В.Г.,

представника відповідача - Касумова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання нечинними (протиправними) та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання не чинними (протиправними) та скасування податкових повідомлень - рішень № від 02.09.2014 та № від 13.11.2014.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на безпідставність висновків перевірки про заниження ПАТ «Полтаваобленерго» податку на додану вартість на суму 322176 грн за результатами взаємовідносин з ТОВ «Електро - Буд - Постач», з огляду на те, що господарські операції підтверджено первинними бухгалтерськими документами, мали реальний характер, тому позивач мав право сформувати податковий кредит з податку на додану вартість на підставі належним чином оформлених податкових накладних. Покладений в основу висновків перевірки акт ДПІ у Печерському районі м. Києва про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Електро-Буд-Постач" з його контрагентами, який у свою чергу ґрунтується на актах від інших ДПІ про неможливість проведення зустрічної звірки, вважає таким, що не може бути належним і допустимим доказом нікчемності правочинів позивача із ТОВ «Електро - Буд - Постач», які не суперечили законодавству, були спрямовані на настання реальне настання наслідків (отримання товарів) та фактично виконані сторонами після їх укладення. Зауваження податкового органу про відсутність документів, що підтверджують відповідність товару встановленим стандартам та документації, яка встановлює вимоги до його якості, що передбачено умовами договорів поставки, вважає необґрунтованими, оскільки нормами податкового законодавства не наділено податкові органи повноваженнями контролювати виконання договорів, а також відповідність товару встановленим стандартам якості. Крім того, вказував, що копії посвідчення якості і безпеки, копії паспортів якості були надані до відповідача разом із запереченнями на акт перевірки.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

У письмових запереченнях в обґрунтування правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень зазначав, що в ході проведення перевірки ПАТ "Полтаваобленерго" не надано первинних документів, згідно яких можливо було встановити якість, походження, сертифікацію придбаних товарно - матеріальних цінностей, а також враховано акт ДПІ у Печерському районі м. Києва від 30.04.2013 №1587/22-3/37450190 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Електро - Буд - Постач", який свідчить про те, що по ланцюгу не встановлено реального постачання ТМЦ, які в подальшому придбано ТОВ "Електро - Буд - Постач" та відповідно позивачем. Крім того, вказував, що позивачем на перевірку не надано товарно-транспортних накладних, згідно з якими здійснювалося перевезення товару. За таких обставин вважає, що формування позивачем податкового кредиту за результатами господарських операцій з ТОВ "Електро - Буд - Постач" є безпідставним /а.с. 125 -127 т.3/.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступного.

Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» (ідентифікаційний код 00131819) зареєстроване як юридична особа 26.05.1995 та є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва НБ № 276111 /а.с. 17, 19 т. 1/.

У термін з 04.08.2014 по 08.08.2014 ДПІ у м. Полтаві проведено позапланову невиїзну перевірку ПАТ "Полтаваобленерго" з питань правомірності формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "Електро - Буд - Постач" в податковій звітності з податку на додану вартість за період з 01.03.2012 по 30.09.2012.

За результатами перевірки складено акт № 4757/16-01-22-02/00131819 від 15.08.2014, в якому зафіксовано порушення позивачем приписів пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість у розмірі 322176 грн, в тому числі за період з березня 2012 року по вересень 2012 року / а.с.28-40, т. 1/.

На акт перевірки позивачем подано заперечення від 22.08.2014 за вих. № 02-31/10093, до яких додано копії посвідчення якості та безпеки /а.с. 45 - 48 т.1/, які відповідачем залишено без задоволення, про що надіслано лист від 29.08.2014 за вих. № 12045/10/16-01-22-02 /а.с. 49 - 52 т.1/

На підставі акту перевірки № 4757/16-01-22-02/00131819 від 15.08.2014 ДПІ у м.Полтаві винесено податкове повідомлення-рішення № від 02.09.2014, яким ПАТ «Полтаваобленерго» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 402 720 грн, в тому числі 322176 грн - за основним платежем, 80544 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями /а.с. 43 т.1/.

За результатами розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення Головним управлінням Міндоходів у Полтавській області прийнято рішення від 04.11.2014 № 2386/10/16-31-10-04-12, яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення, натомість збільшено суму штрафної санкції з податку на додану вартість в розмірі 80 544 грн, зобов'язавши ДПІ у м. Полтаві винести окреме податкове повідомлення-рішення на суму збільшення /а.с. 58 - 63 т.1/.

На виконання рішення Головного управління Міндоходів у Полтавській області ДПІ у м. Полтаві винесено податкове повідомлення-рішення № від 13.11.2014, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 80544 грн, /а.с.42 т.1/.

За результатами розгляду скарг позивача на податкові повідомлення-рішення № від 02.09.2014, № від 13.11.2014 рішенням ДФС України від 26.12.2014 № 9861/16/99-99-10-01-01-25 податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги - без задоволення /а.с. 76 - 79 т.1/.

Позивач не згоден із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, у зв'язку з чим оскаржив їх до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку податковим повідомленням - рішенням № від 02.09.2014 та № від 13.11.2014, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із пунктом 198.1. статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З огляду на викладене, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

В силу пункту 198.2. статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Суд також враховує, що пунктом 44.1. статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно положень частин 1, 3 статті 9 вказаного Закону бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизації інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

З огляду на викладене, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними податковими накладними, первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Судом встановлено, що між ПАТ "Полтаваобленерго" (покупець) та ТОВ "Електро - Буд - Постач" (постачальник) укладено наступні договори:

1) договір поставки хімічної продукції №2318 від 10.04.2012 (з врахуванням додаткової угоди №1 від 10.04.2012р.), згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві для Кременчуцької ТЕЦ продукцію виробничо-технічного призначення - натрій їдкий технічний ГОСТ 2263-79 марки РД. Ціна договору складає 217440 грн, в т.ч. ПДВ 36240,00грн /а.с. 230, т. 2/;

2) договір № 65 від 04.04.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві - Кременчуцькій ТЕЦ каніфоль(20гр) в кількості 100шт. по ціні 4,62грн. за одиницю. Ціна договору складає 462 грн /а.с. 100-102, т.3/;

3) договір №810 від 27.02.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві провід та кабель ізольований. Ціна договору складає 119000 грн., в т.ч. ПДВ 19833,34грн. /а.с. 92 - 99, т.3./;

4) договір №712 від 06.03.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ ) дріт. Ціна договору складає 110000 грн., в т.ч. ПДВ 18333,33грн /а.с. 88-91, т.3/.

5) договір №723 від 06.03.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ- отримувач) прилади для визначення маси та вимірювання лінійних розмірів. Ціна договору складає 70000 грн., в т.ч. ПДВ 11666 грн 67 коп. /а.с.79-87, т.3/;

6) договір №711 від 06.03.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ- отримувач ) матеріали неткані текстильні, розчинники та розріджувачі. Ціна договору складає 90000 грн., в т.ч. ПДВ 15000 грн. /а.с.65-71, т.3/;

7) договір №709 від 20.02.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ - отримувач) прилади вимірювальні, контрольні, випробувальні різні. Ціна договору складає 90000 грн., в т.ч. ПДВ 15000 грн /а.с.57-64, т.3/;

8) договір №665 від 20.02.2012., згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ- отримувач) мотузки, канати, шпагат та сіткове полотно. Ціна договору складає 25000, в т.ч. ПДВ 4166 грн 67 коп /а.с. 18- 21,т.3/;

9) договір №663 від 05.03.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ- отримувач) склотканину. Ціна договору складає 45000 грн., в т.ч. ПДВ 7500 грн /а.с.46-56, т.3/;

10) договір №660 від 05.03.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ- отримувач) войлок. Ціна договору складає 20000 грн., в т.ч. ПДВ 3333 грн 34 коп /а.с.41-45, т.3/;

11) договір №659 від 05.03.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ- отримувач) матеріали для будівництва. Ціна договору складає 116000 грн., в т.ч. ПДВ 19333 грн 34 коп/а.с.22-31, т.3/;

12) договір №655 від 20.02.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ- отримувач) акумулятори електричні та акумуляторні батареї. Ціна договору складає114000 грн., в т.ч. ПДВ 19000 грн/а.с.9-17, т. 3/;

13) договір №418 від 16.02.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ- отримувач) ганчір'я обтиральне. Ціна договору складає90000 грн. в т.ч. ПДВ 15000 грн /а.с.239-243, т. 2/;

14) договір № 417 від 16.02.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ- отримувач) фарбу та лаки. Ціна договору складає90000 грн., в т.ч. ПДВ 15000 грн. /а.с.244-250, т. 2, а.с. 1- 3, т. 3/;

15) договір поставки хімічної продукції №3093 від 25.09.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві для Кременчуцької ТЕЦ продукцію виробничо-технічного призначення - натрій їдкий технічний ГОСТ 2263-79 марки РД. Ціна договору складає 273936 грн, в т.ч. ПДВ 45656 грн 10 коп. /а.с. 235-238, т.2/;

16) договір №656 від 05.03.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ- отримувач) вироби текстильні. Ціна договору складає75000 грн., в т.ч. ПДВ 12500 грн /а.с.32-40, т.3/;

17) договір №587 від 29.02.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ- отримувач) устаткування освітлювальне. Ціна договору складає40000 грн., в т.ч. ПДВ 6666 грн 67 коп /а.с.4-8, т.3/;

18) договір №725 від 06.03.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ - отримувач) устаткування для паяння та зварювання. Ціна договору складає 36000 грн, в т.ч. ПДВ 6000грн /а.с.72-78, т.3/;

19) договір №2248 від 11.07.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ - отримувач) гравій (щебінь). Ціна договору складає 104000,00грн., в т.ч. ПДВ 17333 грн 34 коп /а.с.223-229, т.2/;

20) договір поставки хімічної продукції №2179 від 10.04.2012р.( з врахуванням додаткової угоди №2 від 10.08.2012), згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві для Кременчуцької ТЕЦ продукцію виробничо-технічного призначення - натрій їдкий технічний ГОСТ 2263-79 марки РД. Ціна договору складає 217512 грн 48 коп., в т.ч. ПДВ 36252 грн 08 коп /а.с. 217-222, т.2/;

21) договір поставки хімічної продукції №1994 від 10.04.2012р. (з врахуванням додаткової угоди №2 від 02.07.2012), згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві для Кременчуцької ТЕЦ продукцію виробничо-технічного призначення - натрій їдкий технічний ГОСТ 2263-79 марки РД. Ціна договору складає 227797 грн 39 коп, в т.ч. ПДВ 37966 грн 23 коп /а.с.211-216, т.2/;

22) договір поставки хімічної продукції №1466 від 27.04.2012 (з врахуванням додаткової угоди №1 від 28.05.2012), згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві для Кременчуцької ТЕЦ продукцію виробничо-технічного призначення - сіль кам'яна. Ціна договору складає 88128 грн в т.ч. ПДВ 14688 грн /а.с.203-210, т.2/;

23) договір №1309 від 18.04.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ-отримувач) мононитки, прутки, стержні, профілі з пластмас, полімерів. Ціна договору складає 36000 грн., в т.ч. ПДВ 6000 грн /а.с.195-202, т.2/;

24) договір поставки хімічної продукції №1194 від 10.04.2012 (з врахуванням додаткової угоди №1 від 10.04.2012), згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві для Кременчуцької ТЕЦ продукцію виробничо-технічного призначення - натрій їдкий технічний ГОСТ 2263-79 марки РД. Ціна договору складає 241920 грн, в т.ч. ПДВ 40320 грн /а.с.190-194, т.2/;

25) договір №1187 від 20.03.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ-отримувач) апарати киснево-дихальні та респіратори. Ціна договору складає 90000 грн., в т.ч. ПДВ 15000 грн /а.с.182-189, т.2/;

26) договір №1183 від 28.03.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ-отримувач) прилади для вимірювання електричних величин та іонізувальних випромінювань. Ціна договору складає 119000 грн., в т.ч. ПДВ 19833 грн 34 коп /а.с.164-169, т.2/:

27) договір №1173 від 10.04.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ-отримувач) лінолеум. Ціна договору складає 40000 грн., в т.ч. ПДВ 6666 грн 70 коп /а.с.176-184, т.2/;

28) договір №1172 від 10.04.2012р., згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ-отримувач) мітли та щітки. Ціна договору складає 50000 грн., в т.ч. ПДВ 8333 грн 33 коп /а.с.151-157, т.2/;

29) договір поставки хімічної продукції №1169 від 10.04.2012 (з врахуванням додаткової угоди №2 від 11.05.2012), згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві для Кременчуцької ТЕЦ продукцію виробничо-технічного призначення - натрій їдкий технічний ГОСТ 2263-79 марки РД. Ціна договору складає 217440 грн, в т.ч. ПДВ 36240 грн/ а.с. 170-175, т.2/;

30) договір №1007 від 29.03.2012, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві (для Кременчуцької ТЕЦ-отримувач) елементи первинні та батареї первинних елементів. Ціна договору складає 18000 грн., в т.ч. ПДВ 3000 грн. /а.с.157-163, т.2/.

Із змісту договорів суд вбачає, що постачання товару здійснюється на умовах поставки: СРТ (перевезення залізничним транспортом оплачено до залізничної станції Терешківка Південної залізниці або фрахт/перевезення оплачені до м. Кременчук, Крменчуцька ТЕЦ - м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2, або склад авто перевізника) та DDР на склад Отримувача автотранспортом Постачальника (м.Кременчук, вул.Свіштовська, 2).

Необхідно зазначити, що договори із ТОВ "Електро - Буд - Постач" щодо поставки натрію їдкого технічного укладено позивачем за результатами проведення відкритих торів із закупівлі елементів, кислот та основ неорганічних, в ході яких ТОВ "Електро - Буд - Постач" визнано переможцем конкурсу, про що свідчить протокол засідання Комітету конкурсних торгів ПАТ "Полтаваобленерго" від 31.01.2012 /а.с. 110 т.7/, витяг із тендерної документації /а.с. 131 - 136 т.6/.

Згідно пояснень представників позивача в ході розгляду справи інші договори із ТОВ "Електро - Буд - Постач" укладено без застосування процедури відкритих торгів, зважаючи на ціну договорів.

В ході виконання договорів ТОВ "Електро - Буд - Постач" видано позивачу податкові накладні, видаткові накладні, згідно з якими здійснено поставку товару /а.с. 84-161, 240 - 250 т.1, а.с. 1-97 т. 2, а.с. 34 - 78 т.5/.

Податкові накладні, видані позивачу ТОВ "Електро - Буд - Постач", відповідають вимогам п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, підписані та скріплені печаткою постачальника. Суд враховує, що зауважень до оформлення податкових накладних, видаткових накладних в акті перевірки також не зазначено.

ТОВ "Електро - Буд - Постач" на момент укладення договору та видачі податкових накладних було зареєстроване як юридична особа /а.с. 115 - 116 т. 7/ та платник ПДВ (реєстрацію платника ПДВ анульовано 27.08.2014) /а.с. 146 т.6/, що сторонами у справі також не заперечується.

Основними видами діяльності ТОВ "Електро - Буд - Постач" на час спірних правовідносин були: 46.43. оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення, 47.73. оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням", 46.90. неспеціалізована оптова торгівля /а.с. 115 - 116 т.7/.

Розрахунки за отриманий товар позивачем проведені у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями /а.с. 162-239, т.1, 103-120 т. 3/, та не заперечувалося в ході перевірки /а.с. 34 -35 т.1/.

Товар отримано уповноваженими особами позивача за довіреностями, відображеними у Реєстрі виданих довіреностей, копії з якого наявні у матеріалах справи /а.с. 86 - 110 т.6/.

Стосовно транспортування, то як встановлено судом, умови поставки за договорами передбачали, що постачальник здійснює перевезення до визначеного місця (ст. Терешківка залізничним транспортом або м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2 (автомобільним транспортом) (умови CPT ("фрахт/перевезення оплачено до.."), за якими продавець зобов'язаний оплатити витрати, пов'язані з перевезенням товару до названого пункту призначення) або DDР (поставка зі сплатою мита у вказане місце призначення). За таких обставин, позивач згідно умов договорів не відповідав за транспортування товару.

Водночас позивачем надано до суду товарно-транспортні накладні, залізничні накладні, згідно з якими здійснено перевезення товару до місця, визначеного у договорі /а.с.214-249 т.4/.

Стосовно наявності у залізничних накладних відомостей про відправників - ДП "Артемсіль" та ПАТ "Дніпроазот", то судом із письмових пояснень позивача з'ясовано, що ПАТ "Полтаваобленерго" у 2012 році не мало господарських відносин із підприємством "Артемсіль", а з ПАТ "Дніпроазот" мало господарські відносини за договором від 08.08.2011 та отримало товар за актами від 31.01.2012, від 29.02.2012, від 19.03.2012, при цьому 25.06.2012 ПАТ "Дніпроазот" повернув кошти за непоставлений товар /а.с. 109 т.7/. Суд бере до уваги, що поставка натрію їдкого технічного від ТОВ "Електро - Буд - Постач" здійснювалася згідно договорів № 2318 від 10.04.2012, № 2179 від 10.04.2012, № 1994 від 10.04.2012, № 1194 від 10.04.2012, № 1169 від 10.04.2012, № 3093 від 25.09.2012 у липні - вересні 2012 року, тобто у період відсутності поставок від ПАТ "Дніпроазот". З огляду на те, що відповідальність за транспортування товару було покладено на постачальника ТОВ "Електро - Буд - Постач", який не був виробником товарів, а здійснював посередницьку діяльність, позивач не може нести відповідальність за відомості, зазначені у товаро-транспортних документах. При цьому суд враховує, що ДП "Артемсіль" та ПАТ "Дніпроазот" зазначені виробниками товару у посвідченні якості та безпеки і паспортах на продукцію /а.с. 126 -128 т.6/, тому могли бути відправниками цього товару за угодами із ТОВ "Електро - Буд - Постач".

Відносно посилань представника відповідача на те, що позивачем не надано на перевірку товарно-транспортні накладні, суд виходить з наступного.

У запиті від 10.07.2014 № 9821/10/16-01-22-07-23 ДПІ у м. Полтаві просила позивача надати копії первинних документів з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Електро-Буд-Постач" , в тому числі, документи, що підтверджують транспортування товару /а.с. 17 т. 5/.

Листом від 23.07.2014 за вих. № 08-31/8809 на запит податкового органу позивач надав копії договорів, первинних документів (видаткових, податкових накладних, платіжних доручень, прибуткових ордерів тощо на 389 арк.), а також зазначив, що транспортування товарів окремо ПАТ "Полтаваобленерго" не оплачувалося /а.с. 125 т.6/.

Наказом від 01.08.2014 № 1774 ДПІ у м. Полтаві на підставі пп. 78.1.1., 78.1.4. п. 78.1. статті 78 Податкового кодексу України призначено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ "Полтаваобленерго" /а.с. 14, т. 5/.

Відповідно до пункту 79.1. статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно із пунктом 75.1.2. Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до пункту 5.2. Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації від 22.12.2010 № 984, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Судом встановлено, що в акті перевірки № 4757/16-01-22-02/00131819 від 15.08.2014 ревізором не зазначалося на підтвердження факту порушення про відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, не відбиралися пояснення з приводу відсутності таких документів.

За таких обставин посилання представника відповідача на відсутність у позивача на час перевірки товарно-транспортних накладних не підтверджено матеріалами перевірки.

Крім того, суд враховує, що товарно-транспортна накладна щодо господарської операції із поставки товарів не є первинним документом, на підставі якої оприбутковується товар, а також формується податковий кредит із ПДВ. Відповідна позиція роз'яснена також Міністерством доходів і зборів України у листі від 19.09.2013 № 11569/6/99-99-22-01-03-15/1128. У вказаному листі також зазначено, що оскільки транспортною документацією підтверджується операція по наданню послуг із перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у господарській діяльності, ненадання такого документа як товарно-транспортна накладна не може бути єдиною підставою для невизнання витрат щодо придбання товарно-матеріальних цінностей.

В ході розгляду справи факт отримання позивачем товару від ТОВ "Електро - Буд - Постач" підтверджено податковими, видатковими накладними, Реєстром довіреностей, обліково-сальдовими відомостями по рахункам. Подальше використання придбаного товару у господарській діяльності не заперечувалося в акті перевірки та підтверджено наданими позивачем актами списання матеріальних цінностей /а.с. 163 - 250 т.3, а.с. 1 - 181 т.4/, інвентаризаційними відомостями /а.с. 182 - 212 т.4/, обліково-сальдовими відомостями /а.с. 147 - 250 т. 6, а.с. 1 - 108 т.7/.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що господарські операції позивача з ТОВ "Електро - Буд - Постач" мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, мали на меті подальше використання товару у господарській діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України.

Посилання в акті перевірки на ненадання позивачем документів, згідно яких можливо було б встановити якість, походження, сертифікацію придбаних товарно-матеріальних цінностей, зокрема, згідно договорів поставки хімічної продукції /а.с. 35 на звороті, т.1/, суд оцінює критично, оскільки вказані документи не є первинними документами, на підставі яких здійснюється бухгалтерський та податковий облік.

Крім того, суд бере до уваги, що до заперечень на акт перевірки позивачем були додані паспорти якості на натрій їдкий технічний і посвідчення якості та безпеки на сіль для промислового переробляння, кам'яну /а.с. 126 - 128 т. 6/, а відтак відповідач повинен був врахувати їх під час прийняття податкового повідомлення-рішення.

Із акту перевірки № 4757/16-01-22-02/00131819 від 15.08.2014 суд вбачає, що підставою для висновку ревізора щодо порушення позивачем вимог Податкового кодексу України фактично був лише акт ДПІ у Печерському районі м. Києва від 30.04.2013 № 1587/22-3/37450190 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Електро - Буд - Постач" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентами за період з 01.12.2011 по 30.09.2012" /а.с. 130-135, т.3/, за висновками якого встановлено відсутність у ТОВ "Електро - Буд - Постач" об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів у ПВКФ "РОЗС", ПП "ЕЛЕКТРО-ЛАЙФ", ТОВ "СПЕЦБУДЕНЕРГОПОСТАЧ", ТОВ "БАСТ ТРЕЙД", ТОВ "КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА "ВІКТОРІ", ТОВ "Л.С.Д.", ТОВ "МАРКІТАНТ ГРУП", ТОВ "НИК 7", ТОВ "СПЕЦАГРОРЕСУРС", ТОВ "ТАУРУС ГОЛД", ТОВ "ТЕХНО ЛЮКС", ТОВ "ТРАНС СЕРВІС ГРУП ПЛЮС", ТОВ "ТРЕЙД ЕНТЕРПРАЙС".

Водночас вказаний акт ґрунтується на відсутності ТОВ "Електро - Буд - Постач" за місцезнаходженням (м. Київ, вул. Чигоріна, 55), а також актах інших ДПІ про неможливість проведення зустрічних звірок із контрагентами ТОВ "Електро - Буд - Постач", декількох актах про результати зустрічних звірок контрагентів ТОВ "Електро - Буд - Постач", актах документальних невиїзних перевірок контрагентів ТОВ "Електро - Буд - Постач".

Із аналізу змісту акту ДПІ у Печерському районі м. Києва від 30.04.2013 № 1587/22-3/37450190 судом не встановлено будь-якого зв'язку господарських операцій ТОВ "Електро - Буд - Постач" із ПВКФ "РОЗС", ПП "ЕЛЕКТРО-ЛАЙФ", ТОВ "СПЕЦБУДЕНЕРГОПОСТАЧ", ТОВ "БАСТ ТРЕЙД", ТОВ "КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА "ВІКТОРІ", ТОВ "Л.С.Д.", ТОВ "МАРКІТАНТ ГРУП", ТОВ "НИК 7", ТОВ "СПЕЦАГРОРЕСУРС", ТОВ "ТАУРУС ГОЛД", ТОВ "ТЕХНО ЛЮКС", ТОВ "ТРАНС СЕРВІС ГРУП ПЛЮС", ТОВ "ТРЕЙД ЕНТЕРПРАЙС" із господарськими взаємовідносинами позивача із ТОВ "Електро - Буд - Постач", тому посилання представника відповідача на те, що вказаний акт свідчить про те, що по ланцюгу не встановлено реального постачання ТМЦ, які в подальшому придбано ТОВ "Електро - Буд - Постач" та відповідно позивачем, суд відхиляє як безпідставні.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що отримання податковим органом акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача, не звільняє такий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, акт перевірки контрагента не має преюдиціального значення при розгляді справи судом та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує фактичні обставини.

Крім того, акт про неможливість проведення зустрічної звірки може фіксувати лише ті обставини, котрі зумовили її не проведення, а не висновки щодо правильності або неправильності декларування та сплати платником податків сум податків та зборів за відображеними в податковій звітності показниками господарських операцій.

Також суд враховує, що встановлення фактів ухилення контрагентом від сплати податкових зобов'язань, порушення ним норм податкового законодавства не може впливати на результати діяльності позивача та бути підставою для притягнення його до відповідальності, адже статтею 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

У рішенні Європейського Суду від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України" звернуто увагу на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Отже доводи, якими податковий орган вмотивував правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, не є переконливими, а відображені в акті перевірки висновки не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам правових норм.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду доказів на підтвердження правомірності прийнятих на підставі акту перевірки №4757/16-01-22-02/00131819 від 15.08.2014 податкових повідомлень - рішень № від 02.09.2014 та № від 13.11.2014 відповідачем не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення № від 02.09.2014 та № від 13.11.2014 не ґрунтуються на вимогах законодавства та фактичних обставинах, які підлягали врахуванню під час прийняття таких рішень.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що спірні податкові повідомлення - рішення є правовими актами індивідуальної дії, які відповідно до повноважень суду, встановлених частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається судом протиправними і скасовуються, суд вважає за необхідне обрати спосіб захисту прав позивача шляхом визнання протиправними і скасування податкових повідомлень - рішень № від 02.09.2014 та № від 13.11.2014.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України відповідно до задоволених вимог (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже, понесені позивачем судові витрати у розмірі 487 грн 20 коп підлягають стягненню на його користь з Державного бюджету України.

В силу пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів звільнені від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі, що становить 90 відсотків розміру ставки судового збору, з відповідача до державного бюджету не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання нечинними (протиправними) та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області № від 02 вересня 2014 року та № від 13 листопада 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (ідентифікаційний код 00131819) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 грн 20 коп. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 17 березня 2015 року.

Суддя М.В. Довгопол