Справа № 2а-3502/12/2070
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/69386/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Укрбелполімір" до Харківської обласної митниці, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області про визнання недійсним та скасування рішення за касаційною скаргою Харківської митниці на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року ТОВ "Укрбелполімір" в Харківському окружному адміністративному суді пред'явило позов до Харківської обласної митниці, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області про визнання недійсним та скасування рішення.

Просило визнати недійсним та скасувати рішення Харківської обласної митниці про визначення митної вартості товарів від 20 лютого 2012 року №807000003/2012/000292/1, визнати протиправною та скасувати картку відмови Харківської митниці в прийнятті митної декларації від 21 лютого 2012 року

№ 807100000/2/00223, стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Укрбелполімір" надмірно нараховану Харківською обласною митницею та сплачену ТОВ "Укрбелполімір" суму 22318,36 грн., яка складається із ввізного мита 1815,61 грн. та податку на додану вартість 20502,75 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22 червня 2012 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року апеляційну скаргу ТОВ "Укрбелполімір" задоволено частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22 червня 2012 року скасовано та ухвалено нову, якою позов задоволено частково.

Скасовано рішення Харківської обласної митниці про визначення митної вартості товарів від 20 лютого 2012 року №807000003/2012/000292/1 та картку відмови Харківської митниці у прийнятті митної декларації від 21 лютого 2012 року № 807100000/2/00223.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням суду апеляційної інстанції,

Харківська обласна митниця подала касаційну скаргу. Посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 грудня 2011 року між TOB "Укрбелполімір" та компанією EUROLEX UNITED L.P. (Шотландія) укладено контракт № WP 015, відповідно до якого компанія EUROLEX UNITED L.P. (продавець) зобов'язалася поставити TOB "Укрбелполімір" товар ("відходи пластиків") згідно Специфікації.

Відповідно до Специфікації від 18 січня 2012 року № 01 та комерційного інвойсу від 18 січня 2012 року № 005, надійшов товар - відходи пластиків вагою 18526,00 кг., а саме:

- відходи поліетилену низького тиску, вагою 0,851 т., за ціною за одну тону - 590,00 доларів США, загальною вартістю - 502,09 доларів США;

- відходи поліетилену низького тиску подрібнені, вагою 11,122 т., за ціною за одну тону - 590,00 доларів США, загальною вартістю 6561,98 доларів США;

- відходи поліетилену високого тиску, вагою 0,341 т., за ціною за одну тону - 590,00 доларів США, загальною вартістю - 201,19 до тарі в США;

- відходи поліетилену високого тиску подрібнені (LDPE), вагою 0,828 т., за ціною за одну тону - 590,00 доларів США, загальною вартістю - 488,52 доларів США;

- відходи поліпропілену, вагою 0,718 т., за ціною за одну тону 810,00 доларів США, загальною вартістю - 581,58 доларів США;

- відходи акрилонітрил-бутадієн-стирол-сополімера (ABS), вагою 0,456 т., за ціною за одну тону - 590,00 доларів США, загальною вартістю - 269,04 доларів США;

- відходи акрилонітрил-бутадієн-стирол-сополімера подрібнені (ABS), вагою 4,000 т., за ціною за одну тону - 590,00 доларів США, загальною вартістю - 2360,00 доларів США;

- відходи стрічки (PET) (фольга гарячого тиснення), вагою 0,210 т., за ціною за одну тону - 1920,00 доларів США, загальною вартістю - 403,20 доларів США.

27 січня 2012 року TOB "Укрбелполімір" подано до Харківської обласної митниці ВМД №80710000/2012/401113, в якій було визначено митну вартість зазначених вище товарів за ціною контракту за 1-м методом оцінки.

Харківською обласною митницею 07 лютого 2012 року прийнято рішення

№ КТ-807-0104-2012 про визначення коду товару та видано картку відмови митного оформлення товарів від 14 лютого 2012 року за № 807100000/2/00184.

15 лютого 2012 року TOB "Укрбелполімір" подано до Харківської обласної митниці вантажну митну декларацію (далі - ВМД) № 807100000/2012/403812 для митного оформлення товару: відходи поліетилену, поліпропілену, полімерів стиролу, фольги гарячого тиснення, в якій було визначено митну вартість товарів за ціною контракту від 28 грудня 2011 року № WP 015 (за 1-м методом оцінки).

Разом з митною декларацією для підтвердження митної вартості товару позивачем надано: митну декларацію (форма МД-2) від 15 лютого 2012 року №807100000/2012/403812, митну декларацію (форма МД-2) від 27 січня 2012 року №807100000/2012/401113, зовнішньоекономічний контракт від 28 грудня 2011 року № WP 015, специфікація від 18 січня 2012 року № 01, інвойс від 18 січня 2012 року № 005, довідку про проведення декларування валютних цінностей, висновок про приналежність відходів до Зеленого переліку, міжнародну товарно-транспортну накладну від 18 січня 2012 року №0001633.

При здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, Харківською обласною митницею з'ясовано, що митна вартість задекларованих товарів є значно нижчою за вартість оформлених товарів іншими митницями України. У зв'язку з цим відділом митного оформлення на адресу TOB "Укрбелполімір" направлений запит від 15 лютого 2012 року № 120 щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товарів під номерами 1-6.

Митний орган витребував у декларанта додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, про що було зроблено запис на зворотному боці ДМВ із зазначенням переліку документів, зазначенням дати, посади та прізвища посадової особи митного органа, а саме: вартісний висновок незалежної експертної установи, банківські платіжні документи щодо 100 відсоткової передплати, відомості про якісні характеристики, інформацію зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини, документи щодо вартості транспортування від міста завантаження до міста перетину митного кордону України

TOB "Укрбелполімір" ознайомлений з даним переліком, але витребувана інформація митниці надана не була.

17 лютого 2012 року декларантом надані документи не в повному обсязі, у зв'язку із чим відповідачем відмовлено у прийнятті митної декларації від 15 лютого 2012 року №807100000/2012/403812 та видано картку відмови. Визначено митну вартість товару за наявною у митного органу інформацією (митним органом використано інформацію з ЄАІС ДМСУ), застосовано 6-й (шостий) резервний метод оцінки та прийнято рішення про визначення митної вартості від 20 лютого 2012 року №807000003/2012/000292/1, яким збільшено митну вартість товарів, а саме:

- відходи поліетилену низького тиску з розрахунку 1150 доларів США за 1 тону;

- відходи поліетилену низького тиску подрібнені з розрахунку 1150 доларів США за 1 тону;

- відходи поліетилену високого тиску з розрахунку 1150 доларів США за 1 тону;

- відходи поліпропілену з розрахунку 860 доларів США за 1 тону;

- відходи акрилонітрил-бутадієн-стирол-сополімера подрібнені (ABS) з розрахунку 2010 доларів США за 1 тону.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що спірне рішення про визначення митної вартості товару при митному оформленні Харківською обласною митницею прийнято в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Водночас, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, та, задовольняючи позов, виходив з неправомірності оскаржуваних рішення та картки відмови у прийнятті митної декларації.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з правовою позицією суду апеляційної інстанції, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 7 Митного кодексу України державна митна справа здійснюється з додержанням прийнятих у міжнародній практиці форм декларування товарів, методів визначення митної вартості товарів, систем класифікації та кодування товарів та системи митної статистики, інших загальновизнаних у світі норм і стандартів.

Згідно із частиною першою статті 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

За приписами частини першої статті 68 Митного кодексу України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Об'єктом класифікації в УКТ ЗЕД є всі товари, що мають обіг у міжнародній торгівлі. УКТ ЗЕД базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів і Комбінованій тарифно-статистичній номенклатурі Європейського Союзу. В УКТ ЗЕД дотримано принцип однозначного віднесення товарів до класифікаційних угруповань, що створює умови до віднесення кожного товару тільки до одного класифікаційного угрупування.

Частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів. Зокрема, до митної декларації серед інших відомостей вносяться відомості про найменування товару, його звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

В аналогічному порядку питання щодо повноважень митних органів здійснювати контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення визначені й у Порядку роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби України від 24 червня 2009 року № 602 (далі - Порядок роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України). Так пунктом 1.9 вказаного Порядку визначено, що контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів здійснюється, зокрема, й шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Відповідно до Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 09 квітня 2008 року за № 339, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів під час митного контролю й митного оформлення товарів проводиться порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Таке порівняння здійснюється шляхом використання інформації, яка міститься в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України.

Таким чином, підставою для сумнівів щодо заявленої митної вартості товарів є, насамперед, рівень його ціни, якщо він істотно відрізняється від цін на аналогічні товари, відомості стосовно яких не викликають сумнівів та ретельно перевірялися.

При прийнятті оскаржуваного рішення про визначення митної вартості товарів митним органом було використано інформацію з ЄАІС Державної митної служби України.

Згідно з абзацом 1 пункту 1 розділу 3 Порядку роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України серед джерел, які використовуються для здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів та прийнятті рішень про визначення митної вартості товарів, митним органом використовуються спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси ЄАІС ДМСУ.

Так, заявлена позивачем за ВМД від 15 лютого 2012 року

№ 807100000/2012/403812 митна вартість товару № 1 складала 0,59 дол. США/кг, товару № 2 - 0,81 дол. СІІІА/кг, товару № 6 - 0,59 дол. США/кг. З використанням інформації даних ЄАІС митна вартість товарів Митницею була скоригована до рівня 1,15 дол. США/кг, 0,86 дол. США/кг, 2,01 дол. США/кг відповідно.

Наданий витяг з ЄАІС містить інформацію щодо номера ВМД, опису товару, країни походження, ваги товару, митної вартості за одиницю в дол. США, митної вартості за кг дол. США, митної вартості в гривнях, кількості товару, одиниці виміру, коду умов поставки, методу визначення митної вартості товару, курсу дол. США, виду зовнішньоекономічного контракту, торгової марки, країни виробника, валюти за контрактом.

За приписами статті 266 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). При митному оформленні спірного товару у митного органу виник сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару відповідно даних цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України. Згідно даних цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи ціна вказаного товару значно вища ніж задекларована позивачем. Враховуючи наведене у митного органу були обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару.

Відповідно до частини четвертої статті 267 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується в разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) стосовно продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не може бути зроблено відповідне коригування відповідно до положень частини другої цієї статті.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем для митного оформлення товару надані Митниці документи, які не відображали дійсну (реальну) митну вартість вказаного товару.

Згідно з частиною другою статті 265 Митного кодексу України, митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Якщо митний орган дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих, які входять до складу товару, митний орган має право зобов'язати декларанта визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення.

Відповідно до статті 88 Митного кодексу України декларант зобов'язаний надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур.

При цьому, в рамках положень пункту11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766 (далі - Порядок № 1766), для підтвердження митної вартості товарів, на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Термін подання додаткових документів становить 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх надання, за вмотивованою заявою декларанта такий строк продовжується.

На вимогу митного органу позивачем не були надані додаткові документи в повному обсязі. Виходячи з ознайомлення з переліком витребуваних додаткових документів, декларант погодився з доводами митного органу щодо недостатності документів для перевірки та визначення правильності заявленої митної декларації та не надання додаткових документів без належного пояснення, тобто декларант відмовився надавати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару за контрактом.

За правилами, встановленими пунктом 4 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 1997 року № 574, митний орган не приймає ВМД для оформлення, якщо вона подається без повного пакету документів, в тому числі ненадання додаткових документів.

Порядком здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажних митних декларацій, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 квітня 2005 року № 314, та Порядком оформлення й використання Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 12 грудня 2005 року № 1227 встановлено, що за наявності достатніх підстав, установлених законодавством України, посадовій особі митного органу надане право відмовити в прийнятті ВМД, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України з оформленням Картки відмови, зазначивши в ній вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, та митного оформлення.

Оскільки не було можливості здійснити завершення митного оформлення за наданими позивачем ВМД, то Харківською обласною митницею та на підставі пункту 11 Порядку позивачу було запропоновано скоригувати митну вартість товару згідно з рішенням про визначення митної вартості.

У випадку, якщо декларантом в установлений законодавством термін не будуть надані необхідні додаткові документи або якщо він відмовився від їх надання, то митний орган відповідно до положень статті 265 Митного кодексу України визначає митну вартість товарів на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні митної вартості товару за 6 методом митниця діяла відповідно до вимог статті 266 Митного кодексу України, обґрунтувавши послідовність неможливості застосування 2-5 методів визначення митної вартості товару, яке є правильним.

Приймаючи рішення про визначення митної вартості товару та картку відмови в прийняття ВМД, Харківська обласна митниця діяла в межах повноважень, у спосіб та на підставі Закону.

Суд апеляційної інстанції помилково частково скасував рішення суду першої інстанції, а тому його рішення підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції - залишенню без зміни, як така, що відповідає вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Харківської обласної митниці задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбелполімір" до Харківської обласної митниці, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області про визнання недійсним та скасування рішення скасувати, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22 червня 2012 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.