Справа № К/9991/43963/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/9991/43963/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області до ОСОБА_4 про стягнення фінансових санкцій у розмірі 1700 гривень, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2011 року, -

встановив:

У червні 2009 року Територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області звернулося в суд з позовом, у якому просило стягнути на користь державного бюджету з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 фінансові санкції по постанові від 3 червня 2008 року № 050420 у розмірі 1700 гривень.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2009 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2011 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2009 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Стягнуто на користь державного бюджету з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 фінансові санкції, застосовані постановою Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області від 3 червня 2008 року № 050420, в сумі 1700 гривень.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2011 року та залишити без змін постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2009 року.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Закон України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

У статті 39 Закону № 2344-III встановлено документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для регулярних пасажирських перевезень для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Судами встановлено, що 30 травня 2008 року державними інспекторами Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої складено Акт № 074290, відповідно до якого, 30 травня 2008 року водієм ОСОБА_5 надавались послуги з нерегулярних перевезень 9 пасажирів за маршрутом Долина-Кальна на транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак НОМЕР_1, без наявності обов'язкових документів, а саме: ліцензійної картки та дорожнього листа, чим порушено положення статті 39 Закону № 2344-III.

Згідно вказаного Акта щодо власника транспортного засобу ОСОБА_4 начальником Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області 3 червня 2008 року винесено постанову № 050420, якою на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III на відповідача накладено фінансові санкції на суму 1700 гривень.

Суму застосованих фінансових санкцій відповідач добровільно не сплатив.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що застосування економічних санкцій до ОСОБА_4 здійснені з порушенням процедури прийняття таких рішень, оскільки розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відбувся щодо ОСОБА_5, за наслідками такого розгляду безпідставно прийнято постанову про стягнення фінансових санкцій з відповідача ОСОБА_4.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області, апеляційний суд встановив, що дане рішення прийняте стосовно ОСОБА_4, оскільки він є ліцензіатом транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1, 1996 року випуску, а в Протоколі № 1 засідання комісії для розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області від 3 червня 2008 року зазначено, що приватний підприємець, який здійснює внутрішні перевезення пасажирів, був присутній при розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

За перевіркою матеріалів справи вбачається, що ліцензіатом транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1, 1996 року випуску, дійсно є ОСОБА_4, якому надано дозвіл на такий вид робіт як внутрішні перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі), при цьому 30 травня 2008 року здійснював перевезення пасажирів на зазначену транспортному засобі брат ліцензіата без обов'язкових при собі на це документів.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються санкції - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У статті 1 Закону № 2344-III встановлено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

У згаданому Протоколі № 1 засідання комісії для розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області від 3 червня 2008 року вказано, що приватний підприємець присутній при розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2011 року прийнята з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції та встановлених обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2011 року у справі за позовом Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області до ОСОБА_4 про стягнення фінансових санкцій у розмірі 1700 гривень - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.