Справа № 826/19816/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 березня 2015 року 13:10 № 826/19816/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Центр сертифікації ключів «Україна»
доДержавної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.09.2014р.,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр сертифікації ключів «Україна» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.09.2014р. №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято відповідачем протиправно, а тому підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що оскаржуване рішення прийнято правомірно.

В судовому засіданні 26.02.2015р. суд по справі перейшов в письмове провадження. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем проведено перевірку ТОВ «Центр сертифікації ключів «Україна» за результатами якої 22.08.2014р. складено акт №4514/26-56-22-01-03/36865753 про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Гатіора» (), ТОВ «Торенія» (), ТОВ «Радіум» () за період з 01.01.2014р. по 31.01.2014р. (далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення п. 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ на суму 320 833грн. за січень 2014 року.

На підставі встановленого порушення відповідачем 04.09.2014р. прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким за порушення п. 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 401 041,25грн., в тому числі основний платіж - 320 833грн. та штрафні санкції - 80 208,25грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03.01.2014р. між позивачем та ТОВ «Гатіора» () укладено договір №2014/01/03-02 від 03.01.2014р. про надання інформаційних (консультаційних) послуг в сфері інформатизації, відповідно до якого Замовник є акредитованим сертифікаційним центром, що відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» має право надати послуги електронного цифрового підпису. Замовник у порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання, а Виконавець зобов'язується відповідно до завдання Замовника надавати йому за плату такі інформаційні (консультаційні) послуги щодо пошуку клієнтів і сприянню в укладенні Замовником договорів про надання послуг ЕЦП, обсязі та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.2.1 даного договору - виконавець, надаючи передбачені в п.1.1 цього Договору послуги, надає повну та достовірну інформацію власним клієнтам про діяльність Замовника та характер послуг, що надається Замовником; надає консультації клієнтам, що мають на меті отримати послуги клієнтам Замовника; надає потенційним клієнтам Замовника перелік документів, який необхідно подати Замовнику для укладання договорів про надання послуг ЕЦП.

Відповідно до ст. 3 даного договору «Обов'язки виконавця»:

- надавати повну та достовірну інформації власним клієнтам про діяльність Замовника та характер послуг, що надається Замовником. Договір укладений в м. Києві та діє до 31.12.2014 року.

- Надання оперативної інформації клієнтам, що мають на меті отримати послуги Замовника, про порядок застосування та використання електронно - цифрового підпису.

- надання потенційним клієнтам Замовника законодавчих вимог та їх застосування щодо документального оформлення порядку отримання електронно - цифрового підпису, які необхідно Замовнику для укладення договорів про надання послуг електронно - цифрового підпису.

- оформлення встановленого переліку документів та його узгодження.

- узагальнення, обробка та введення даних клієнтів.

- інформування клієнтів щодо застосування та надання консультацій на постійній основі.

- надання замовнику обладнане робоче місце протягом всього терміну дії даного договору.

- виконавець не має права передавати конфіденційну інформацію, одержану від Замовника, без згоди Замовника, використовувати її у власних інтересах чи в інтересах інших осіб, всупереч інтересам Замовника, як при здійсненні Виконавцем своєї діяльності в інтересах зазначеного суб'єкта, так і після припинення відносин з ним. Виконавець несе відповідальність за розголошення конфіденційної інформації відповідно до Закону.

Відповідно до п.5.1 даного договору - вартість наданих послуг за місяць визначається Сторонами в кінці кожного місяця на підставі рахунку - фактури.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Гатіора» виписано акт надання послуг №б/н від 31.01.2014р. на суму 980 000грн., в тому числі ПДВ - 163 333,33грн., податкову накладну №896 від 31.01.2014р. на суму 980 000грн., в тому числі ПДВ 163 333,33грн.

Позивачем оплачено вартість отриманих послуг у розмірі 945 000грн., в тому числі ПДВ.

Разом з тим, як вбачається з Акту перевірки, відповідно до Аналітично - інформаційної системи Міндоходів України «Податковий Блок» відповідачем встановлено наступне: ТОВ «Гатіора» (код за ) знаходиться на обліку в ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, має стан 7 - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей, свідоцтво платника ПДВ анульовано 26.03.2014 року. Також, ДПІ у Подільському р-ні ГУ Міндоходів у м.Києві складено довідку від 31.03.2014 р. №161/26-56-22-01-03/38091733 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Гатіора» (код за ) щодо господарських взаємовідносин із платниками податків за період з 01.01.2014 по 28.02.2014. Відповідно до зазначеної довідки встановлено наступне:

Зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку тим, що ТОВ «Гатіора» та його посадові особи відсутні за фактичною адресою: м. Київ, вул. Червонопільська, 5. Від ОУ ДПІ у Подільському р-ні ГУ Міндоходів у м.Києві отримано висновок про результати відпрацювання ризикового платника податків оперативним підрозділом ГУ Міндоходів згідно висновку:

а) За результатами обстеження податкової адреси ТОВ "Гатіора" : м. Київ, вул. Червонопільська, буд. 5, встановлено, що дане підприємство за податковою адресою не знаходиться, про що працівниками оперативного управління складено відповідний акт обстеження юридичної адреси підприємства та довідку Ф.2- вих. № 355/26-56-07-0409 від 13.03.2014 р. (додаток до Наказу №336 ДПА України), - про не встановлення підприємства за податковою адресою, яку направлено до ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві для внесення змін до реєстраційних даних.

б) Директор (засновник), згідно реєстраційних даних, зареєстрований за адресою Харківська обл., м. Валки; вул. Лісна, буд. 19

Працівниками ОУ ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві до ОУ ГУ Міндоходів у Харківській обл. направлено запит щодо опитування директора ТОВ "ГАТІОРА" вих. № 456/7/26-56-07-0308 від 19.03.2014р.

в) Враховуючи вищевикладене, та відповідно до положень ст.45 Податкового кодекс України: «Податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичне особи, відомості про, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців», ст.93 Господарського кодексу України: «Місцезнаходження юридичне особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльності юридичної особи та здійснення управління та обліку», також ту враховуючи ту обставину, що проведеними розшуковими заходами встановлено місцезнаходження підприємства ТОВ «Гатіора» та його посадових осіб (засновників, працівників) не представилось за можливе, в ланцюгах постачання встановлені СГД з ознаками фіктивності.

Крім того, відповідно до висновку від 09.04.2014 р. № 109 по ТОВ "ГАТІОРА" (код за ) експерта сектору технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи відділу криміналістичної експертизи НДЕКЦ при УМВС України на Південно-Західній залізниці встановлено, що підписи від імені директора ТОВ «Гатіора» ОСОБА_1. на документах наданих до експертизи виконані різними особами.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №000036 Другим відділом КР СУ ФР ГУ Міндоходів у м. Києві здійснюється досудове розслідування за ст.205 ч.2 Кримінального кодексу України, згідно якого службові особи цілого ряду підприємств, в тому числі і ТОВ «Гатіора», здійснили постановку на податковий облік в органах ГУ Міндоходів у м. Києві. Від імені службових осіб вказаних підприємств, в т.ч. і ТОВ «Гатіора» надавались послуги по не незаконному формуванню податкового кредиту, через використання рахунків яких за участю службових осіб АТ «Брокбізнесбанк», ПАТ «Реал-Банк» та ПАТ «Банк Ринкові технології» проводилось незаконне обготівкування грошових коштів.

03 січня 2014 року між позивачам та ТОВ «Торенія» () укладено договір №2014/01/03-01 про надання інформаційних послуг в сфері інформатизації, відповідно до якого замовник є акредитованим сертифікаційним центром, що відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» має право надати послуги електронного цифрового підпису. Замовник у порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання, а Виконавець зобов'язується відповідно до завдання Замовника надавати йому за плату такі інформаційні (консультаційні) послуги щодо пошуку клієнтів і сприянню в укладенні Замовником договорів про надання послуг ЕЦП, обсязі та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.1 даного договору - виконавець, надаючи передбачені вп.1.1 цього Договору послуги, надає повну та достовірну інформацію власним клієнтам про діяльність Замовника та характер послуг, що надається Замовником; надає консультації клієнтам, що мають на меті отримати послуги клієнтам Замовника; надає потенційним клієнтам Замовника перелік документів, який необхідно подати Замовнику для укладання договорів про надання послуг ЕЦП.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Торенія» виписані акти надання послуг №б/н від 31.01.2014р. на суму 945 000грн. та ПДВ - 157 500грн. та податкову накладну №622 від 31.01.2014р. на суму 645 000грн. та ПДВ 157 500грн.

Як вбачається з Акту перевірки, відповідно до Аналітично - інформаційної системи Міндоходів України «Податковий Блок» встановлено наступне: ТОВ «Торенія» (код за ) знаходиться на обліку в ДШ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, має стан 7 - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей, свідоцтво платника ПДВ анульовано 26.03.2014 року.

Також, ДПІ у Подільському р-ні ГУ Міндоходів у м.Києві складено довідку від 31.03.2014 р. № 162/26-56-22-01-03/38091691 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Торенія» (код за ) щодо господарських взаємовідносин із платниками податків за період з 01.01.2014 по 28.02.2014. Відповідно до зазначеної довідки встановлено наступне:

«Зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку з тим, що ТОВ 'Торенія" (код за ), та його посадові особи відсутні за податковою адресою: 4080, м.Київ, м.Київ, Подільський пров. Ярославський буд. 4. Стан платника податку - 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

ДПІ у Подільському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві отримано висновок від СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві яким встановлено відсутність реального здійснення господарських операцій:

а) За результатами обстеження податкової адреси ТОВ «ТОРЕНІЯ» : м. Київ, пров. Ярославський, будинок 4, встановлено, що дане підприємство за податковою адресою не знаходиться, про що працівниками оперативного управління складено відповідний акт обстеження юридичної адреси підприємства та довідку. Ф.2- вих. № 362/26-56-07-0309 від 14.03.2014 р. (додаток до Наказу №336 ДПА України), - про не встановлення підприємства за податковою адресою, яку направлено до ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві для внесення змін до реєстраційних даних.

б) Директор (засновник), згідно реєстраційних даних, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Працівниками ОУ ДШ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві до ОУ ГУ Міндоходів у Харківській обл. направлено щодо опитування директора ТОВ «ТОРЕНІЯ» вих. № 456/7/26-56-07-0308 від 19.03.2014 р.

в) Враховуючи вищевикладене, та відповідно до положень ст.45 Податкового кодексу України: «Податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців», ст.93 Господарського кодексу України: «Місцезнаходження юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльності юридичної особи та здійснення управління та обліку», а також: ту враховуючи ту обставину, що проведеними розшуковими заходами встановити місцезнаходження підприємства ТОВ «ТОРЕНІЯ» та його посадових осіб (засновників, працівників) не представилось за можливе, в ланцюгах постачання встановлені СГД з ознаками фіктивності».

Згідно висновку від 09.04.2014 р. № 107 по ТОВ "Торенія" (код за ) експерта сектору технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи відділу криміналістичної експертизи НДЕКЦ при УМВС України на Південно-Західній залізниці встановлено, що підписи від імені Директора ОСОБА_3 в реєстраційних документах ТОВ "Торенія" виконані різними особами.

Відповідно до отриманого протоколу допиту свідка гр. ОСОБА_3 від 31.03.2014р. складеного ст. о/у з ОВС ОУГУ Міндоходів у м. Києві капітаном податкової міліції ОСОБА_4 встановлено, що гр. ОСОБА_3 за грошову винагороду погодився зареєструвати на своє ім'я ТОВ "Торенія" (код за ). Для цього підписав установчі документи в нотаріусі, які саме не пам'ятає. Відношення до діяльності підприємства не мав.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №000036 Другим відділом КР СУ ФР ГУ Міндоходів у м. Києві здійснюється досудове розслідування за ст.205 ч.2 Кримінального Кодексу України, згідно якого службові особи цілого ряду підприємств, в тому числі і ТОВ "Торенія", здійснили постановку на податковий облік в органах ГУ Міндоходів у м.Києві. Від імені службових осіб вказаних підприємств, в т.ч. і ТОВ "Торенія", надавались послуги по незаконному формуванню податкового кредиту, через використання рахунків яких за участю службових осіб АТ «Брокбізнесбанк», ПАТ «Реал - Банк» та ПАТ «Банк «Ринкові технології» проводилось незаконне обготівкування грошових коштів, тобто використовувалися невстановленими особами у незаконній діяльності, а фінансові операції, проведені за їх участю, мають ознаки операцій, пов'язаних з легалізацією коштів, здобутих злочинним шляхом у результаті незаконної діяльності.

Крім того, з Акту перевірки судом вбачається, що відповідно до документів наданих до перевірки встановлено, що ТОВ «Центр сертифікації ключів «Україна» сформувало податковий кредит, в т.ч. за рахунок ТОВ "РАДІУМ" (код за ).

ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м.Києві складено акт від 03.04.2013 р. №1014/26-55-22-07/32766914 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Радіум» (код за ) за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року. Також, від ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м.Києві отримано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва про забезпечення адміністративного позову по підприємству ТОВ «Радіум» (код за , лист №7537/7/26-55-22-07-11 від 07.08.2014 року, ухвала №826/10160/14 від 17.07.2014 року), відповідно до якої суд ухвалив:

Заборонено Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві вносити відповідні зміни до системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації України в частині відображення інформації, викладеної в акті від 3 квітня 2014 року № 1014/26-55-22-07 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Радіум" щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 1 січня 2014 року по 28 лютого 2014 року.

Заборонено Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві вчиняти певні дії, а саме: використовувати факти, викладені в акті від 3 квітня 2014 року № 1014/26-55-22-07 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Радіум" щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 1 січня 2014 року по 28 лютого 2014 року, в якості достовірної інформації про виявлені порушення вимог податкового та іншого законодавства при проведенні перевірок контрагентів Товариства з обмеженою відповідальністю "Радіум" за ланцюгами придбання та продажу товарів.

Таким чином, на підставі викладеного податковий орган дійшов висновку, що взаємовідносини позивача з ТОВ «Торенія», ТОВ «Гатіора» не спричиняють реального настання правових наслідків.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011р. № 742/11/13-11, згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-XIV (із змінами та доповненнями) зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст. 3 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95р. за №168/704, первинні документи:

- це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. №996-XIV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995р. за №168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-XIV (із змінами та доповненнями).

Враховуючи вищевикладене, позивачем не підтверджено фактичне здійснення постачання, приймання-передачі та оприбуткування товарно-матеріальних цінностей по договірним взаємовідносинам з вказаними контрагентами.

Згідно з п. 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Згідно з п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними.

Пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.6 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно з п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, розмір податкового зобов'язання продавця товарів (послуг) по господарським операціям, проведеним з кожним контрагентом - покупцем у окремому звітному періоді, має дорівнювати розміру податкового кредиту такого покупця, задекларованого за такий звітний період, що передбачає відображення покупцем отриманої податкової накладної у реєстрі отриманих податкових накладних цього звітного періоду.

Згідно з п.п. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011, № 742/11/13-11 "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

В ході розгляду справи судом встановлено, що операції між позивачем та його контрагентами не мали реального характеру. Фактично перевіркою встановлено документування операцій по регістрах бухгалтерського обліку, які стосуються лише факту перерахування грошових коштів. Контрагентами перераховувались кошти без мети реального настання правових наслідків, з метою зниження об'єкту оподаткування, несплати податків, у зв'язку з чим дії підприємства призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України.

В судове засідання неодноразово викликались директори контрагентів для надання пояснень щодо взаємовідносин з позивачем, проте останні до суду не з'явились, будь-яких пояснень з приводу позовних вимог до суду не надали.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведена реальність господарських операцій, оскільки не підтверджується час здійснення операції, відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, а також складені первинні документи не відповідають вимогам встановленим статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду відповідач виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 04.09.2014р. №, а тому адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр сертифікації ключів «Україна» вважається таким, що не підлягає задоволенню.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр сертифікації ключів «Україна» відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр сертифікації ключів «Україна» () на користь Державного бюджету України (отримувач УДСКУ у Печерському районі, код 38004897, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, рахунок 4007) решту суми судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 4 384,80грн.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.В. Амельохін