Справа № 554/16812/14-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 р.Справа № 554/16812/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача - ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 06.01.2015р. по справі № 554/16812/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області , Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної держаавної адміністрації

про стягнення заборгованості щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 06.01.2015р. по справі № 554/16812/14-а у задоволенні заяви представника позивача - ОСОБА_1 про зміну порядку і способу виконання рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою, представник позивача - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В обґрунтування незгоди з ухвалою суду посилається на те, що вимоги щодо зміни способу і порядку виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 04.01.2012 по справі №2-а/1622/484/2012 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою та такою, що ухвалена із порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою Октябрського районного суду м. Полтави № 2-а-1622/484/2012 від 04.01.2012 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано дії Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної адміністрації щодо відмови здійснити перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік в розмірах, що передбачені ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» протиправними. Зобов'язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної адміністрації нарахувати та виплатити щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2010 рік в розмірах, що передбачені ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» здійснити перерахунок і провести виплату нарахованих сум.

27.06.2012 року Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації подало до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області розрахунок щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік від 26.06.2012 року, що на виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 04.01.2012 року становить 4748 грн.

11.11.2014 р. представник позивача ОСОБА_1 подала до Октябрського районного суду м. Полтава заяву про зміну порядку і способу виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтава від 04.01.2012 р., шляхом зміни зобов'язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної адміністрації нарахувати та виплатити щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2010 рік в розмірах, що передбачені ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» здійснити перерахунок і провести виплату нарахованих сум на стягнення з Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної адміністрації на користь ОСОБА_2 нараховану їй щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2010 рік в розмірі 4748 грн.

Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи встановлено, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо можливості зміни способу і порядку виконання рішення з зобов'язання відповідачів провести перерахунок пенсії та здійснити відповідні виплати на стягнення неотриманих коштів, колегія суддів вважає необгрунтованими, виходячи з наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи вбачається, що Октябрський районний суд м. Полтава постановою від 04.01.2012 року задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 стосовно зобов'язання відповідачів нарахувати та виплатити щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2010 рік в розмірах, що передбачені ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» здійснити перерахунок і провести виплату нарахованих сум.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 т. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови Октябрського районного суду м. Полтава постановою від 04.01.2012 року та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідачів цим судом, є обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин представник позивача просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення, врахував відмінності між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів, в зв'язку з чим відмовив у зміні способу виконання рішення за відсутності на це процесуальних повноважень.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті ухвали Октябрського районного суду м. Полтава від 06.01.2015р. по справі № 554/16812/14-а суд дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 06.01.2015р. по справі № 554/16812/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 09.03.2015 р.