Справа № 308/15637/13а
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року Справа № 5946/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2014 року у справі № 308/15637/13-а за позовом ОСОБА_2 до Сколівської міської ради третя особа ОСОБА_1 про визнання незаконним та недійсним рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради від 03.10.2006 року та визнання незаконними та протиправними дій виконкому Сколівської міської ради при прийнятті цього рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Сколівської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про визання незаконним та недійсним рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради від 03.10.2006 року та визнання незаконними та протиправними дій виконкомму Сколівської міської ради при прийнятті цього рішення .

Позовні вимоги мотивує тим, що вона - ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_4 і його спадкоємицею по закону. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, заповіт не залишив, у зв'язку з чим 26 грудня 2006 року вона звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2014 року позов задоволено.

Визнано незаконними та протиправними дії виконавчого комітету Сколівської міської ради щодо відміни рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради від 26.01.2005 року № 14 «Про надання дозволу на складання проекту забудови і проекту відводу земельної ділянки для реконструкції насосної станції під житловий будинок по АДРЕСА_1 мешканцю м. Сколе ОСОБА_4».

Визнано незаконним та недійсним рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради від 03 жовтня 2006 року № 286 «Про відміну рішення № 14 виконавчого комітету Сколівської міської ради від 26 січня 2005 року та надання дозволу на складання проекту забудови і проекту відводу земельної ділянки для реконструкції насосної станції під житловий будинок по АДРЕСА_1 мешканцю м. Сколе ОСОБА_1», та було скасоване.

Постанову суду першої інстанції оскаржила третя особа ОСОБА_1, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2014 року та відмовити у задоволенні позову.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_4 і його спадкоємицею по закону. ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько помер, заповіт не залишив, у зв'язку з чим 26 грудня 2006 року вона звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

В процесі збору необхідних для прийняття спадщини документів, а саме 05.07.07 р. позивачці стало відомо, що спадкове майно, внаслідок незаконного рішення та дій відповідача, вибуло із власності її батька, відповідач передав його третій особі ОСОБА_1.

01 квітня 1997 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_4 купив насосну станцію, що знаходилася у м. Сколе.

26.01.05 р. виконавчий комітет Сколівської міської ради, розглянувши заяву ОСОБА_4 від 02.06.04 р., договір купівлі-продажу насосної станції від 01.04.1997 року, акт передачі майна від 01.04.1997 року, генплан насосної станції, лист районної ради за № 42/02-14 від 02.02.05 р., комплексний висновок про доцільність надання земельної ділянки під будівництво, погоджений відповідними службами району, та керуючись ст. 120 ЗКУ, ст. 31 ЗУ «Про місцеве самоврядування», прийняв рішення № 14 (яким дав дозвіл батькові позивачки - ОСОБА_4 на реконструкцію насосної станції під житловий будинок по АДРЕСА_1).

22 березня 2006 року ХХІІ сесія Сколівської міської ради рішенням № 13 затвердила моєму батькові ОСОБА_4: - проект відводу земельної ділянки площею 0,0714 га під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1, виділила земельну ділянку площею 0,0714 га для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 надала ОСОБА_4 безкоштовно у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку земельну ділянку площею 0,0714 га по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 оформив забудівельні документи та одержав у відділі архітектури Сколівської районної державної адміністрації будівельний паспорт на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1.

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Позивачка поховала батька у м. Ужгороді. Під час лікування батько проживав у неї у с. Минай, вона доглядала за ним та оплачувала витрати на його лікування.

При житті батько не встиг оформити правоустановлюючі документи на житловий будинок по АДРЕСА_1, а тому не зміг переоформити цей будинок на неї.

У вересні 2006 року їздив у м. Сколе з наміром подарувати позивачці будинок так як відчував, що скоро помре, не зміг цього зробити із-за необхідності тривалого часу для цього і, як повідомив, 11 вересня 2006 року подав до виконавчого комітету Сколівської міської Ради заяву, якою просив дозволити йому переоформити незакінчений будівництвом житловий будинок на позивачку.

Після смерті батька, остання має право на спадкове майно батька за законом, яке складається, в тому числі, з житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0714 га, яка була передана у власність її батькові 22 березня 2006 року рішенням № 13 ХХП сесія Сколівської міської ради.

Заява про прийняття спадщини подана позивачкою до Сколівської державної нотаріальної контори.

05.07.07 р. виконавчий комітет Сколівської міської ради надав представнику позивача ОСОБА_6 рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради від 03.10.2006 р. № 286 «Про відміну рішення № 14 виконавчого комітету міської ради від 26.01.05 р. та надання дозволу на складання проекту забудови і проекту відводу земельної ділянки для реконструкції насосної станції під житловий будинок по АДРЕСА_1 мешканцю м. Сколе ОСОБА_1».

Задовольняючи у позовних вимогах у справі, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з рішенням Конституційного суду № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року (щодо скасування актів органів місцевого самоврядування) органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_3 від 20.08.1973 року серія НОМЕР_1 копія якого є у матеріалах справи підтверджується той факт, що позивач являється дочкою ОСОБА_4

01.04.1997 року ОСОБА_4 купив насосну станцію, що знаходиться в м. Сколе, та набув право приватної власності на цю насосну станцію. Про що свідчать договір купівлі-продажу насосної станції від 01.04.1997 року, акт передачі майна від 01.04.1997 року, генплан насосної станції, копії яких є у матеріалах справи.

Згідно положення ч.2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а за приписом ч. 4 ст. 41 цієї Конституції, ніхто не може бути протиправно позбавленим права власності. Право приватної власності є непорушним.

26.01.2005 року виконавчий комітет Сколівської міської ради розглянув заяву ОСОБА_4 від 02.06.2004 року, договір купівлі-продажу насосної станції від 01.04.1997 року, акт передачі майна від 01.04.1997 року, генплан насосної станції, лист районної ради за № 42/02-14 від 02.02.2005 року, комплексний висновок про доцільність надання земельної ділянки під будівництво, погоджений відповідними службами району, та керуючись ст. 120 Земельного кодексу України і ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» дав дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту забудови та проекту відводу земельної ділянки для реконструкції насосної станції під житловий будинок по АДРЕСА_1. Про це стверджують рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради від 26.01.2005 року № 14, договір купівлі-продажу насосної станції від 01.04.1997 року, акт передачі майна від 01.04.1997 року, генплан насосної станції, лист Сколівської районної ради Львівської області від 02.02.2005 року № 42/02-14, комплексний висновок про надання земельної ділянки під реконструкцію насосної станції в м. Сколе по АДРЕСА_1 ОСОБА_4, заява ОСОБА_4 від 10.03.2006 року, висновок управління Сколівського районного відділу земельних ресурсів від 10.03.2006 року № 183, висновок Сколівської районної санітарно- епідеміологічної станції від 10.03.2006 року № 11/01, висновок Державного управління екології та природних ресурсів в Львівській області від 10.03.2006 року № 19, висновок відділу містобудування та архітектури Сколівської районної державної адміністрації від 09.03.2006 року за № 33, проект земельної ділянки площею 0,0714 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_4, копії яких є в матеріалах справи.

22.03.2006 року Сколівська міська рада розглянула заяву ОСОБА_4 від 10.03.2006 року, матеріали проекту відводу земельної ділянки, погоджені відповідними службами району, та керуючись ст. 118 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» затвердила проект відводу земельної ділянки площею 0,0714 га під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1, виділила земельну ділянку площею 0,0714 га для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 та надала ОСОБА_4 безкоштовно у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку земельну ділянку площею 0,0714 га по АДРЕСА_1. Про це стверджує рішення ХХІІ-ої сесії Сколівської міської ради від 22.03.2006 року № 13, копія якого є в матеріалах справи.

ОСОБА_4 оформив забудівельні документи та одержав у відділі архітектури Сколівської районної державної адміністрації будівельний паспорт на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1.

11.09.2006 року ОСОБА_4 вирішив подарувати своїй дочці ОСОБА_3 незакінчений будівництвом житловий будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0714 га за цією ж адресою. Про це стверджує заява ОСОБА_4 від 11.09.2006 року, копія якої є в матеріалах справи, (т. 1 а.с. 10).

30.09.2006 року ОСОБА_4 помер про це стверджують свідоцтво про смерть ОСОБА_4 від 26.10.2006 року серії І-ФМ № 036994, довідка Холмківської сільської ради Ужгородського району від 26.10.2006 року № 3535, лист Закарпатського обласного клінічного онкологічного диспансеру від 27.05.2013 року № 286/01- 18 та лист Закарпатської обласної клінічної лікарні імені Андрія Новака від 22.07.2013 року № 1276/01-9, копії яких є в матеріалах справи.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

Таким чином, відповідно до положення ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність ОСОБА_4 припинилася у момент його смерті, тобто 30.09.2006 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 цього Кодексу, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.З ст.46 цього Кодексу).

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

26.12.2006 року ОСОБА_3 подала до Сколівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини свого батька ОСОБА_4 відповідно до положень ст.ст. 1268, 1269 та 1270 ЦК України, копія якої є в матеріалах справи.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 його дочка ОСОБА_3 стала його спадкоємцем першої черги за законом, до неї перейшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто станом на 30.09.2006 року, в тому числі права і обов'язки щодо рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради від 26.01.2005 року № 14.

Згідно ст. 1261 ЦК України ОСОБА_3 має право на спадкове майно свого батька ОСОБА_4 за законом, в тому числі на незакінчений будівництвом житловий будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0714 га за цією ж адресою.

З рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради від 03.10.2006 року № 286 вбачається, що 03.10.2006 року, тобто після смерті ОСОБА_4, виконавчий комітет Сколівської міської ради розглянувши заяву ОСОБА_4 від 11.09.2006 року, цивільна правоздатність якого припинилася 30.09.2006 року, рішення № 14 виконавчого комітету міської ради від 26.01.2005 року та керуючись ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування», прийняв рішення, яким відмінив рішення № 14 виконавчого комітету міської ради від 26.01.2005 року «Про надання дозволу на складання проекту забудови і проекту відводу земельної ділянки для реконструкції насосної станції під житловий будинок по АДРЕСА_1 мешканцю м. Сколе ОСОБА_4» в зв'язку з відмовою забудівельника. Про це стверджує рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради від 03.10.2006 року № 286, копія якого є в матеріалах справи, (т. 1 а.с. 12)

Стаття 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 року № 280/97- ВР закріплює повноваження виконавчого комітету міської ради у галузі будівництва, але не надає йому право переоформлення (відчуження) на іншу особу незакінченого будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0714 га за цією ж адресою, яке входить до складу спадщини, яку прийняла у свого батька ОСОБА_3

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відповідно до положення ст. 144 цієї Конституції, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно з ч. 3. ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенці.

В Рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказано, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Тому, на думку Конституційного Суду України, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

З матеріалів даної справи вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради від 03.10.2006 року № 286 «Про відміну рішення № 14 виконавчого комітету міської ради від 26.01.2005р. та надання дозволу на складання проекту забудови і проекту відводу земельної ділянки для реконструкції насосної станції під житловий будинок по АДРЕСА_1 мешканцю м. Сколе ОСОБА_1» ІV-а сесія Сколівської міської ради прийняла рішення від 25.10.2006 року № 35, яким надала у приватну власність земельну ділянку для реконструкції насосної станції під житловий будинок по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1, чим погіршила становище ОСОБА_3 - правонаступника ОСОБА_4

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що зазначене вище рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради від 26.01.2005 року № 14 «Про надання дозволу на складання проекту забудови і проекту відводу земельної ділянки для реконструкції насосної станції під житловий будинок по АДРЕСА_1 мешканцю м. Сколе ОСОБА_4» є ненормативним правовим актом одноразового застосування, яке вичерпало свою дію фактом його виконання, тому не може бути в подальшому відмінене виконавчим комітетом Сколівської міської ради.

За приписом ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2014 року у справі № 308/15637/13-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Я.С. Попко

Р.Б. Хобор