Справа № 127/1538/15-а
Суддя: Луценко Л. В.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/1538/15-а
Провадження № 2-а/127/146/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача Павич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про оскарження дій суб'єкта владних повноважень при призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача УПФ України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 19.03.1991 року по 09.09.2014 року перебував на обліку в Пенсійному фонді України та отримував пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання.

Після призначення позивачу пенсії по інвалідності останній ще 23 роки пропрацював на посадах, які дають йому право отримувати інший вид пенсійного забезпечення у відповідності до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», при цьому станом на 31.07.2014 року загальний страховий стаж позивача складає 40 років 1 місяць 4 дні, а науковий 29 років 11 місяців 29 днів. Позивач не досяг пенсійного віку, однак має необхідний страховий стаж для виникнення права на пенсію.

09.09.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». На що, 01.10.2014 року відповідачем на адресу позивача було скеровано лист №1283/06-33-2/02-1, в якому вказувалось, що позивачем подані довідки, які не відповідають Додатку 4, тому відділом призначення пенсій №1 направлено службову записку у відділ контрольно-перевірочної роботи для проведення зустрічної перевірки заробітної плати та витребування довідки відповідного зразка, та що перерахунок буде зроблений при надходженні акту перевірки.

В подальшому, 23.09.2014 року позивач подав уточнюючу заяву та вимагав призначення наукової пенсії згідно статтей 23, 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в порядку визначеним ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2012, 2011 роки.

У письмових відповідях УПФ України в м. Вінниці №221/Т-1 від 07.10.2014 року та ГУПФ України у Вінницькій області №510/Т-05 від 30.10.2014 року, зазначено, що пенсія позивачу буде перераховуватись відповідно до абз.2 ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та буде застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час попереднього перерахунку попереднього виду пенсії.

Позивач вважає діє відповідача протиправними та такими, що не відповідають чинному законодавству України, а тому звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування йому при призначенні пенсії розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2011-2013 роки; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому призначену пенсію з урахуванням розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2011-2013 роки в розмірі 80% в редакції Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», що діяла на час призначення пенсії з 09.09.2014 року; допустити рішення суду до негайного виконання.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача за довіреністю Павич О.С. позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні останніх відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та з 19.03.1991 року по 09.09.2014 року отримував пенсію по інвалідності, як інвалід ІІ групи внаслідок загального захворювання, призначену йому у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується довідкою серії ВІН №004946, виданою Вінницьким обласним центром медико-соціальної експертизи 13.05.2009 року (а.с.13), та копією пенсійного посвідчення №130003 (а.с.12).

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_3 після призначення пенсії по інвалідності останній ще 23 роки пропрацював на посадах, які дають йому право отримувати інший вид пенсійного забезпечення у відповідності до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», при цьому станом на 31.07.2014 року загальний страховий стаж позивача складає 40 років 1 місяць 4 дні, а науковий 29 років 11 місяців 29 днів (а.с.15-25).

Згідно ч.2 ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років.

Таким чином, для призначення пенсії наукового працівника необхідно досягнути пенсійного віку, мати статус наукового працівника, наявність стажу роботи для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, в тому числі стажу наукової роботи на посадах, перелік, яких затверджений Кабінетом Міністрів України, не менше 20 років.

В той же час, у відповідності до ч.21 ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» науковим (науково-педагогічним) працівникам, які визнані інвалідами I, II і III груп, призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії наукового (науково-педагогічного) працівника незалежно від віку за наявності стажу наукової роботи, передбаченого частиною другою цієї статті, та страхового стажу, передбаченого статтею 32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а особам із числа інвалідів з дитинства - незалежно від часу встановлення інвалідності.

Таким чином, позивач не досяг пенсійного віку, однак має необхідний страховий стаж для виникнення права на пенсію.

У відповідності до ч.2 ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

09.09.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». На що, 01.10.2014 року відповідачем на адресу позивача було скеровано лист №1283/06-33-2/02-1, в якому вказувалось, що позивачем подані довідки, які не відповідають Додатку 4 Переліку та порядку надання документів необхідних для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», тому відділом призначення пенсій №1 направлено службову записку у відділ контрольно-перевірочної роботи для проведення зустрічної перевірки заробітної плати та витребування довідки відповідного зразка, та що перерахунок буде зроблений при надходженні акту перевірки.

В подальшому, 23.09.2014 року позивач подав уточнюючу заяву та вимагав призначення наукової пенсії згідно статтей 23, 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в порядку визначеним ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2012, 2011 роки.

У письмових відповідях УПФ України в м. Вінниці №221/Т-1 від 07.10.2014 року та ГУПФ України у Вінницькій області №510/Т-05 від 30.10.2014 року, зазначено, що пенсія позивачу буде перераховуватись відповідно до абз.2 ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та буде застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час попереднього перерахунку попереднього виду пенсії.

Однак, суд не може погодитись з такими висновками відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії призначається одна за їх вибором.

Частина 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлює такі види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а

також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З системного аналізу наведеної норми можна зробити висновок, що показник «середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії» застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Така правова позиція узгоджується також з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в листі №1049/11/13-11 від 19.07.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача УПФ України в м. Вінниці із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини 2 цієї статті, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною 3 статті 45 вище згаданого Закону. Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що в частині 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» йдеться про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені статтею 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце не перехід на інший вид пенсії, а перехід на іншу пенсію, тобто з пенсії по інвалідності на пенсію згідно Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», тому положення частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню.

А відтак, в даному випадку позивачу необхідно призначити пенсію згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2011, 2012, 2013 роки.

Аналогічні правові позиції висловлені ВАС у постановах від 01.12.2013 у справі № К/800/38624/13, від 02.04.2014 у справі № К/800/45035/13, від 16.01.2014 у справі № К/800/1384/13.

Однак, суд не погоджується з міркуваннями та доводами позивача щодо допуску рішення до негайного виконання, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

А тому, суд вважає за можливе допустити постанову суду до негайного виконання лише у межах стягнення за один місяць.

Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов переконливого висновку про те, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак підлягають до частково задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46, 95 Конституції України, ст.24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», ст.ст.2, 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.9, 26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6, 18, 41, 122, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо неврахування ОСОБА_3 при призначенні пенсії розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2011-2013 роки.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 призначену пенсію з урахуванням розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2011-2013 роки в розмірі 80% в редакції Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», що діяла на час призначення пенсії, з 09.09.2014 року.

Постанову суду допустити до негайного виконання у межах стягнення за один місяць.

В іншій частині задоволення позову - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі, якщо судом було проголошено лише вступну та резолютивну частини, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: