Справа № П/811/290/15
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року Справа № П/811/290/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Нагібіної Г.П., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодську та Світловодському районі до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодську та Світловодському районі звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 921,95 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви позивач зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість зі сплати єдиного внеску Пенсійному фонду України за 2012 рік у розмірі 921,95 грн.

Позивач, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.23).

19.02.2015 року до суду з адреси, зазначеної у реєстраційних даних відповідача повернулось поштове відправлення з копією ухвали про відкриття провадження для відповідача(а.с.22).

Абзацом другим частини 3 статті 167 КАС України встановлено, що судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, чи для фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

Зважаючи на викладене, суд вважає що відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі. Заперечень проти позову відповідач не надав, до судового засідання не з'явився, причин неявки не повідомив.

За приписами частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що позивачем надано заяву про розгляд справи без його участі, а відповідач у судове засідання не з'явився без повідомлення про причини неприбуття, суд вирішив справу розглянути у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 23.10.2001 року, перебуває в УПФУ в м.Світловодську та Світловодському районі на обліку як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування(а.с.6).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-VI (надалі - Закон).

За визначенням, наведеним у пункті 2 частини 1 статті 1 Закону, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону платниками єдиного внеску є зокрема фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 2 - 14 частини першої цієї статті, є застрахованими особами відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування. (частина 2 статті 4 Закону).

На підставі пункту 3 частини 1 статті 7 Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Частиною 11 статті 8 Закону єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 4 та 5 частини 1 статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пункту 2 та 3 частини 1 статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до частин 7, 8 статті 9 Закону єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Статтею 13 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" від 22.12.2011 року №4282-VІ встановлено на 2012 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1073 грн., з 1 квітня - 1094 грн., з 1 липня - 1102 грн., з 1 жовтня - 1118 грн., з 1 грудня - 1134 грн.

Відповідно, слідуючи приписам частини 11 статті 8 Закону мінімальний страховий внесок у 2012 році становив: з 1 січня - 372,33 грн. (1073,00 грн. х 34,7%), з 1 квітня - 379,62 грн. (1094,00 грн. х 34,7%), з 1 липня - 382,39 грн. (1102,00 грн. х 34,7%), з 1 жовтня - 387,95 грн. (1118,00 грн. х 34,7%), з 1 грудня - 393,50 грн. (1134,00 грн. х 34,7%). Сума єдиного внеску до сплати за рік - 4572,42 грн.

Як вбачається з розрахунку наданого позивачем, відповідачу, за час перебування на спрощеній системі оподаткування у 2012 році було нараховано єдиного внеску у сумі 4572,42 грн.

У зв'язку з виникненням у відповідача недоїмки зі сплати єдиного внеску УПФУ в м.Світловодську та Світловодському районі сформовано вимогу №Ф-57-У від 01.02.2013 року, про сплату недоїмки з єдиного внеску у сумі 3827,76 грн., яка відповідачу направлялась за місцем реєстрації, проте повернулась до управління без вручення(а.с.8-9).

20.02.2012 року рішенням №76 на підставі пункту 4 частини 11 статті 25 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" застосовано до відповідача штрафні санкції у розмірі 170,00 грн. Рішення №76 від 20.02.2012 року відповідачу направлялось за місцем реєстрації, проте повернулась до управління без вручення(а.с.10).

Відповідно до положень статті 25 Закону територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. У разі якщо згоди з органом Пенсійного фонду не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти робочих днів з дня надходження рішення відповідного органу Пенсійного фонду або оскаржити вимогу до органу Пенсійного фонду вищого рівня чи в судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. У випадках, зазначених в абзаці шостому цієї частини, територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

У встановленому порядку вказана вимога та рішення відповідачем не оскаржені.

Комп'ютерна програма "Діловодство спеціалізованого суду" відомостей щодо оскарження відповідачем зазначеної вимоги та рішення про сплату боргу у судовому порядку не містить.

Згідно постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.12.2014 та 29.12.2014 року (а.с. 13-14) вимогу та рішення повернено управлінню без виконання.

Таким чином, на час вирішення спору за відповідачем рахується недоїмка зі сплати єдиного внеску у розмірі 921,95 грн. Доказів її погашення суду не надано.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність заперечень відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог даного адміністративного позову та про його задоволення.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11, 71, 86, 94, 158 - 162, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодську та Світловодському районі до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України в м.Світловодську та Світловодському районі заборгованість у розмірі 921(дев'ятсот двадцять одну)гривню 95 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровоградській окружний адміністративний суд, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.П.Нагібіна