Справа № 813/4980/14
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Справа № 876/7686/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2014 року про залишення позовної заяви без руху у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій державного виконавця при винесенні постанови від 20.06.2014 року ВП №41894661 про накладення штрафу в розмірі 2040 грн. та її скасування.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2014 року позовну заяву залишено без руху з підстав невідповідності вимогам ст. 106 КАС України та надано строк на усунення недоліків позовної заяви до 31 липня 2014 року.

Із таким судовим рішенням не погодилося ГУ ПФУ у Львівській області, подавши апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що зазначення в позовній заяві інших відповідачів, не можна вважати недоліком позовної заяви, оскільки питання щодо заміни неналежної сторони може бути вирішено судом відповідно до ст. 52 КАС України.

Представник апелянта Голдун З.В. у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, що у ній наведені.

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст. 106 КАС України, а саме позивачем у вступній частині позовної заяви як відповідачів зазначено Головне управління юстиції у Львівській області та управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, проте у прохальній частині позовної заяви позивачем звернені вимоги лише до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За формою і змістом адміністративний позов має відповідати вимогам статей 105 та 106 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно частини першої статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява;

2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі;

4) зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо;

6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Пунктом 3 частини 1 статті 107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів дійшла висновку, що позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтею 106 КАС України. Крім того, апелянтом вірно зазначено, що питання щодо заміни неналежної сторони може бути вирішено судом відповідно до ст. 52 КАС України.

Суд не повинен тлумачити положення статті у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв'язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

У Рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам процесуального права.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду визначені ст.199 КАС України і при цьому суд вправі зокрема скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду. Вирішувати питання прийняття позовної заяви, що підсудна місцевим судам та відкривати провадження у цій справі суд апеляційної інстанції не вправі.

Таким чином слід погодитись з вимогами апелянта, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушив вимоги процесуального права, а тому ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху у даній справі слід скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 211 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2014 року про залишення позовної заяви без руху у справі № 813/4980/14 - скасувати та справу направити до цього ж місцевого суду для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 17 березня 2015 року.