Справа № 713/234/15-а
Суддя: Кибич І. А.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/234/15-а
Провадження №2-а/713/10/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2015 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області, в складі:

головуючого судді Кибич І.А.

з участю секретаря Мірчева О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення ДАІ Літинського РВ УМВС України у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по адміністративній справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по адміністративній справі до відповідача відділення ДАІ Літинського РВ УМВС України у Вінницькій області.

В позові вказував, що 14.01.2015 року інспектором ВДАІ Літинського району винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення Серія ПС1 №872613, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП відносно нього, де зазначено, що він 14.01.2015 року о 17-30 год. в смт.Літин, керуючи автомобілем Мерседес Бенц, д/н НОМЕР_1 на перехресті вулиць Леніна та Кармелюка на виїзді з перехрестя проїхав на заборонений сигнал світлофора «Червоне світло при наявності знака 5.62 Місце зупинки», чим допустив порушення Правил дорожнього руху України.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що винесена безпідставно, оскільки вказані відомості в постанові про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. 14.01.2015 року він рухався у своєму автомобілі Мерседес-Бенц, д/н СЕ 8215 АН на перехресті вулиць Леніна та Кармелюка у смт.Літин. На перехресті вулиць перетнув на «зелене світло світлофора», коли його зупинили працівники ДАІ він з'їхав на узбіччя, на їхню вимогу він надав документи, які вони попросили надати. Інспектор оглянув документи і пішов з ними до машини, через деякий час повернувся і віддав документи. На запитання чому його зупинили та забрали документи, інспектор повідомив, що перевірив документи і все в порядку. 05.02.2015 року він отримав постанову про адміністративне правопорушення та протокол про адміністративне правопорушення. У постанові відсутні будь-які докази порушення ним ПДР. Також зазначено, що від дачі пояснень він відмовився та не підписався у протоколі про адміністративне правопорушення. Да обставина не відповідає дійсності, оскільки він не міг надати пояснення, через те, що працівники ДАІ не давали йому протоколу для ознайомлення. Вказані в протоколі про адміністративне правопорушення свідки не були присутні під час його зупинки.

Просив визнати незаконною та скасувати постанову інспектора ВДАІ Літинського РВ УМВС України у Вінницькій області Біленко М.А. серія ПС1 №872613 від 14.01.2015 року про накладення адміністративного стягнення відносно нього, ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП у виді штрафу в сумі 500,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилався на обставини викладені в позові, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.18 ч.1 п.2 місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року).

Судом встановлено, що постановою Серія ПС1 №872613 від 14.01.2015 року на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП в розмірі 500,00 гривень, відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1, 14.01.2015 року о 17-30 год. в смт.Літин, керуючи автомобілем марки Мерседес Бенц, д/н НОМЕР_1 на перехресті вулиць Леніна та Кармелюка на виїзді з перехрестя проїхав на заборонений сигнал світлофора «Червоне світло при наявності знака 5.62 Місце зупинки». Зазначена постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №655825 від 14.01.2015 року, де зазначено, що ОСОБА_1, 14.01.2015 року о 17-30 год. в смт.Літин, керуючи автомобілем марки Мерседес Бенц, д/н НОМЕР_1 на перехресті вулиць Леніна-Кармелюка на виїзді з перехрестя проїхав на заборонений сигнал світлофора «Червоне світло при наявності знака 5.62 Місце зупинки» Чим порушив вимоги п.16.8 ПДР України відповідальність передбачена ст.122 ч.2 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного штрафу може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 ч.3 КАС України, суд, перевіряє оскаржувану постанову на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (міліцію).

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 16.8. Правил дорожнього руху України, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Відповідно до диспозиції ст.122 ч.2 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає у випадку порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При винесенні постанови Серія ПС1№872613 від 14.01.2015 року, згідно зі ст.251 КУпАП, доказами є протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 №655825 від 14.01.2015 року, де в графі пояснення правопорушника зазначено, що водій ОСОБА_1 від підпису та пояснення відмовився в присутності двох свідків.

Позивач ОСОБА_1 не заперечує проти того, що 14.01.2015 року о 17-30 год. в смт.Літин, керував автомобілем марки Мерседес Бенц, д/н НОМЕР_1 на перехресті вулиць Леніна та Кармелюка, однак зазначає, що проїхав на «зелене світло світлофора», вимоги п.16.8 ПДР України не порушував.

Згідно ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, обов'язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Згідно п. 4.1, п.4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказ МВС України 26.02.2009 №77, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до статті 255 КУпАП ( 80732-10 ) складає протокол про адміністративне правопорушення (додаток 5), копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП. За адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою та шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою статті 122, частинами першою, другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою, другою статті 127 та частинами третьою, восьмою, дев'ятою статті 133-1 КУпАП працівники Державтоінспекції МВС, які мають спеціальні звання, відповідно до своїх функціональних обов'язків самостійно виносять постанови в справах про адміністративні правопорушення. 4.2. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності.

Оскільки, відповідач в судове засідання не з'явився, свої письмові заперечення суду не надав, не представив суду жодних доказів вини позивача /фото-відео фіксація/, письмових пояснень свідків, а тому, застосування відносно позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 500,00 грн. є протиправним та необґрунтованим, у зв'язку з чим, відповідно до ст.280 КУпАП, суд вважає доводи позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги є обґрунтованими на досліджених в судовому засіданні доказах і підлягають задоволенню, оскільки на спростування доводів позивача відповідачем як суб'єктом владних повноважень суду не надано жодних доказів у даній адміністративній справі.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги про скасування постанови інспектора ВДАІ Літинського РВ УМВС України у Вінницькій області Біленко М.А. серія ПС1 №872613 від 14.01.2015 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП у виді штрафу в сумі 500,00 гривень, підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача ОСОБА_1 щодо закриття справи про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки хоч відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, але прийняття відповідного рішення про закриття провадження у справі відноситься відповідно до вимог ч.1 ст.222, п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП до компетенції органів, які уповноважені законом на розгляд даної категорії справ про адміністративні правопорушення, а не до компетенції суду при розгляді відповідно до вимог ст.171-2 КАС України позовів з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки судом не вирішується питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності певної особи, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд має право визнати незаконними і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити в цьому, а зазначене свідчить про те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження по справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі ст.ст.122 ч.2, 247, 287-289 КУпАП, керуючись ст.ст. 18, 69, 71, 87, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову інспектора ВДАІ Літинського РВ УМВС України у Вінницькій області Біленко М.А. серія ПС1 №872613 від 14.01.2015 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП у виді штрафу в сумі 500,00 гривень - визнати протиправною та скасувати.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Кибич