Справа № 591/8656/14-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 р.Справа № 591/8656/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2015р. по справі № 591/8656/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління МВС України в Сумській області , Сумського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України треті особи Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області , Міністерство оборони України

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Управління МВС України в Сумській області (далі за текстом - відповідач 1), Сумського обласного військового комісаріату (далі за текстом - відповідач 2), треті особи: Міністерство оборони України, Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідачів про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановлення 3 групи інвалідності;

- зобов'язати відповідачів УМВС України в Сумській області та Сумський обласний військовий комісаріат у солідарному порядку здійснити виплату одноразової грошової допомоги згідно Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 707 та № 975 у зв'язку з встановленням інвалідності- 3 групи.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2015 року у задоволенні позову відмовлено в зв'язку з необгрунтованістю вимог.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 09 липня по 01 серпня 1986 року позивач до служби в ОВС був мобілізований для виконання урядового завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 10).

Згідно послужного списку, позивач був прийнятий на службу в ОВС 30 вересня 1987 року (а.с. 36), звідки був звільнений наказом УМВС України в Сумській області № 64 о/с від 16 квітня 2014 року (а.с. 6).

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 6).

Сумською МСЕК рішенням від 14 червня 2014 року позивачу встановлено третю групу інвалідності в зв'язку з захворюванням, отриманим внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (а.с. 5).

В липні 2014 року позивач звернувся до УМВС України в Сумській області з заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 707 від 12 травня 2007 року, на яку 25 липня 2014 року отримав відмову.

В серпні 2014 року позивач звернувся до Сумського ОВК з заявою про нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, на яку в вересні 2014 року отримав відмову.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Законом України «Про міліцію» визначено основні положення щодо державного страхування, відшкодування шкоди в разі загибелі або каліцтва працівника міліції, в тому числі і податкової міліції, а також визначення граничної суми грошових виплат у разі настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Законом України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 р. № 707 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліці.ї

Відповідно до п. 1 "Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції", одноразова грошова допомога виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю;

2) установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю; у період проходження служби;

3) поранення (контузії, травми або каліцтва), що сталося: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю; у період проходження служби.

Зі змісту наведених норм вбачається, що вони поширюють свою дію виключно на осіб, які отримали інвалідність, поранення чи іншу травму (хворобу), будучи працівником правоохоронного органу та втратили професійну працездатність у зв'язку із захворюванням, пов'язаним саме із проходженням служби в ОВС.

Як вбачається з матеріалів, позивач втратив працездатність та йому була встановлена інвалідність в зв'язку з захворюванням, отриманим до проходження служби в ОВС і не при виконанні своїх службових обов'язків як працівника міліції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачу обґрунтовано та на законних підставах Управлінням МВС України в Сумській області було відмовлено в нарахуванні та виплаті грошової допомоги згідно положень Постанови Кабінету Міністрів України № 707 від 12 травня 2007 року.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Згідно ч. 6 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов'язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Вказані положення закріплені і в "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Згідно п. 12 вказаного Порядку, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов'язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов'язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 Порядку передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до п. 14 Порядку одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку (п. 15 Порядку).

З аналізу наведених приписів Порядку слідує, що до обов'язку Сумського ОВК як суб'єкта владних повноважень не відноситься призначення та виплата допомоги по інвалідності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, з метою отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, 30.07.2014 року звернувся до Сумського обласного військового комісаріату з заявою та необхідними документами для оформлення та призначення вказаної грошової допомоги.

Враховуючи те, що прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги не належить до компетенції Сумського обласного військового комісаріату, Сумський обласний військовий комісаріат 05.08.2014 року направив заяву позивача з відповідними документами на розгляд до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для прийняття відповідного рішення.

19.09.2014 року на адресу Сумського ОВК надійшла відповідь від розпорядника бюджетних коштів, в якій Департамент фінансів Міністерства оборони України посилаючись на ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" повідомив, що оскільки ОСОБА_1 звільнений зі служби з органів внутрішніх справ, то виплату має здійснювати орган, де він проходив службу.

Отже, розпорядником коштів прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, яку позивачем не оскаржено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача, що саме Сумський ОВК повинен здійснити призначення та виплату одноразової грошової допомоги, колегія суддів вважає безпідставними.

Враховуючи, що відповідач - Сумський ОВК, вчинив всі дії визначені законом, а саме: прийняв від позивача заяву, виконав вимоги п. 13 наведеного Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, направивши звернення позивача до уповноваженого на призначення та виплату допомоги органу (до Міністерства оборони України), яким і було відмовлено позивачу в нарахуванні коштів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в частині визнання протиправними дій Сумського ОВК про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановлення 3 групи інвалідності та зобов'язання здійснити виплату одноразової грошової допомоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки викладена правова позиція не є обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 15.01.2015р. по справі № 591/8656/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 02.03.2015 р.