Справа № 816/4746/14
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2015 року м. ПолтаваСправа №816/4746/14

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Петрова Л.М., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21 жовтня 2014 року №/2017 та №/2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне збільшення суми грошових зобов'язань за платежем з податку на додану вартість та зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість.

Підставою прийняття оспорюваних у справі податкових повідомлень-рішень став Акт перевірки від 03 жовтня 2014 року №2351/16-03-22-01-08/32275458, складений на підставі проведеної Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області позапланової виїзної перевірки ТОВ "МЖК Житлобуд" () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Нафтобуд 2020" за період травень 2012 року, ПП "Ударник" за період серпень 2012 року та травень, серпень 2013 року, ФОП ОСОБА_2 за період вересень-жовтень 2012 року, ТОВ "АМК" за період вересень 2012 року, ТОВ "Донспецснаб" за період квітень 2013 року, ТОВ "АТП 15307" за період вересень 2013 року та лютий, березень 2014 року, ПП "Полтаваавтотрейдсервіс" за період листопад-грудень 2012 року та січень 2013 року, ТОВ "Метінвест СМЦ" за період грудень 2012 року та лютий 2014 року, ТОВ "Укркварцит" за період березень 2013 року, ТОВ "Інвестшляхбуд - 4" за період березень 2013 року, ТОВ "Гуд Він ХХІ" за період вересень 2013 року, ПП "ПС-Сервіс" за період грудень 2013 року, ТОВ "Вог Рітейл" за період травень 2014 року. За результатами перевірки відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Позивач не погоджується з висновками контролюючого органу, викладеними у Акті перевірки про заниження податку на додану вартість на 34357,43 грн та завищення розміру від'ємного значення у сумі 31350,52 грн, вважає їх необґрунтованими та такими, що спростовуються належним виконанням сторонами умов договорів і первинними бухгалтерськими документами. Зауважує, що ТОВ "Нафтобуд 2020", ПП "Ударник" , ФОП ОСОБА_2, ТОВ "АМК", ТОВ "Донспецснаб", ТОВ "АТП 15307", ПП "Полтаваавтотрейдсервіс", ТОВ "Метінвест СМЦ", ТОВ "Укркварцит", ТОВ "Інвестшляхбуд - 4", ТОВ "Гуд Він ХХІ", ПП "ПС-Сервіс", ТОВ "Вог Рітейл" на момент здійснення господарських операцій були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та мали свідоцтва платників податку на додану вартість. Господарські операції із вказаними контрагентами носили реальний характер та повністю відображені у бухгалтерському та податковому обліку на підставі первинних документів, оформлених у відповідності до чинного законодавства. Позивач, не погоджуючись з висновками контролюючого органу викладеними у Акті перевірки, зауважує, що чинне законодавство України не ставить у залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит та від'ємне значення від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження /том V, а.с. 81/.

У своїх письмових запереченнях відповідач зазначав, що контрагентами позивача - ТОВ "Нафтобуд 2020", ПП "Ударник" , ФОП ОСОБА_2, ТОВ "АМК", ТОВ "Донспецснаб", ТОВ "АТП 15307", ПП "Полтаваавтотрейдсервіс", ТОВ "Метінвест СМЦ", ТОВ "Укркварцит", ТОВ "Інвестшляхбуд - 4", ТОВ "Гуд Він ХХІ", ПП "ПС-Сервіс", ТОВ "Вог Рітейл" надавалися податкові накладні без реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування. У зазначених підприємств відсутні необхідні умови для виконання умов поставки, про що свідчить відсутність технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. Не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) товарно-транспортних накладних, актів приймання-передачі, сертифікатів, паспортів якості. По взаємовідносинам з ТОВ "АТП-15307", ТОВ "Інвестшляхбуд", ОСОБА_2 дані взаємовідносини включено до податкових декларацій з податку на додану вартість двічі. У ході перевірок контрагентів позивача вбачається проведення транзитних фінансових потоків спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди переважно з господарюючими суб'єктами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування податкового кредиту, що доводить нереальність задекларованих платником операцій за недійсними правочинами /том ІІ, а.с. 262-266/.

Згідно частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

При цьому, беручи до уваги положення частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі та зважаючи на достатність наданих сторонами доказів у справі, суд вважає за можливе, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд" (ідентифікаційний код 32275458) 03 грудня 2002 року зареєстроване у якості юридичної особи Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області, про що видане свідоцтво серії А00 №128646, копія якого наявна у матеріалах справи /том ІІІ, а.с. 92/. Позивач перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ /том ІІ, а.с. 217/ та є платником податку на додану вартість /том ІІІ, а.с. 93/.

У період з 22 вересня 2014 року по 26 вересня 2014 року Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "МЖК Житлобуд" () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Нафтобуд 2020" за період травень 2012 року, ПП "Ударник" за період серпень 2012 року та травень, серпень 2013 року, ФОП ОСОБА_2 за період вересень-жовтень 2012 року, ТОВ "АМК" за період вересень 2012 року, ТОВ "Донспецснаб" за період квітень 2013 року, ТОВ "АТП 15307" за період вересень 2013 року та лютий, березень 2014 року, ПП "Полтаваавтотрейдсервіс" за період листопад-грудень 2012 року та січень 2013 року, ТОВ "Метінвест СМЦ" за період грудень 2012 року та лютий 2014 року, ТОВ "Укркварцит" за період березень 2013 року, ТОВ "Інвестшляхбуд - 4" за період березень 2013 року, ТОВ "Гуд Він ХХІ" за період вересень 2013 року, ПП "ПС-Сервіс" за період грудень 2013 року, ТОВ "Вог Рітейл" за період травень 2014 року.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складено Акт від 03 жовтня 2014 року №2351/16-03-22-01-08/32275458 /том ІІ, а.с. 218-227/, у якому зафіксовано порушення пунктів 198.1, 198.4, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено:

- завищення податкового кредиту на загальну суму 34357,43 грн, у тому числі за серпень 2012 року 5000,00 грн, вересень 2012 року 675,48 грн, жовтень 2012 року 636,00 грн, листопад 2012 року 3333,33 грн, квітень 2013 року 1000,00 грн, травень 2013 року 6666,67 грн, серпень 2013 року 16166,09 грн, вересень 2013 року 879,86 грн;

- завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту на загальну суму 27404,38 грн, у тому числі за травень 2012 року 16537,70 грн, грудень 2012 року 999,91 грн, січень 2013 року 1666,50 грн, березень 2013 року 6992,03 грн, лютий 2014 року 999,91 грн, березень 2014 року 208,33 грн; завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24) на загальну суму 3946,14 грн, у тому числі за грудень 2013 року - 917,00 грн, травень 2014 року - 3029,14 грн.

Відповідно висновків Акту перевірки, порушення податкового законодавства виникло у зв'язку із тим, що згідно "Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" встановлена розбіжність на суму 16537,70 грн у травні 2012 року по взаємовідносинах з ТОВ "Нафтобуд 2020". Також, особами, що проводили перевірку взято до уваги акт від 05 жовтня 2012 року №3812/15-222/37965714 з питань достовірності даних, що містяться у деклараціях з ПДВ ТОВ "Нафтобуд 2020" за період: березень-серпень 2012 року та зроблено висновок, що ТОВ "Нафтобуд 2020" здійснювало операції з надання податкової вигоди третіх осіб /том ІІ, а.с. 219/.

Крім того, у Акті перевірки зазначено, що до перевірки платником податків не надано договорів, актів приймання-передачі виконаних робіт по взаємовідносинах з ПП "Ударник". Разом з тим, контролюючим органом під час проведення перевірки взято до уваги акт Кременчуцької ОДПІ від 19 лютого 2012 року №5611/15-222/13965845 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП "Ударник" за період квітень - жовтень 2012 року. Відповідно до положень даного акта, перевіркою встановлено відсутність поставок товарів, робіт, послуг. Таким чином, на думку відповідача, ПП "Ударник" здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб, ТOB "МЖК Житлобуд" здійснило видимість придбання товарів від ПП "Ударник", які в дійсності ним не реалізувалися, а лише полягали в документальному їх оформленні з метою ухилення від сплати податків та обов'язкових платежів /том ІІ, а.с. 219, зворотній бік - 220/.

Перевіркою також встановлено, що взаємовідносини ТОВ "МЖК Житлобуд" з ФОП ОСОБА_2 відбувалися у вересні 2012 року на суму ПДВ 636,00 грн. До декларації з податку на додану вартість дані взаємовідносини включені до податкового кредиту за вересень 2012 року та за жовтень 2013 року. Таким чином, контролюючим органом встановлено, що до податкового кредиту суму податку на додану вартість включено двічі /том ІІ, а.с. 221/ .

Згідно "Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" встановлена розбіжність на суму 675,48 грн у вересні 2012 року по взаємовідносинах з ТОВ "АМК". Також, платником податків не надано до перевірки товарно-транспортних накладних та актів прийому-передачі, у результаті чого ТОВ "МЖК Житлобуд" завищено податковий кредит на загальну суму 675,48 грн /том ІІ, а.с. 221, зворотній бік/.

У ході проведення перевірки контролюючим органом також встановлено, що згідно "Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" встановлена розбіжність на суму 1000,00 грн у квітні 2013 року по взаємовідносинах з ТОВ "Донспецснаб". Крім того, платником податків не надано до перевірки товарно-транспортних накладних та актів приймання-передачі виконаних робіт, у результаті чого ТОВ "МЖК Житлобуд" завищено податковий кредит на загальну суму 1000,00 грн /том ІІ, а.с. 222/.

Взаємовідносини ТОВ "МЖК Житлобуд" з ТОВ "АТП-15307" відбувалися у вересні 2013 року на суму ПДВ 208,33 грн. До декларації з податку на додану вартість дані взаємовідносини включені до податкового кредиту за лютий 2014 року та за березень 2014 року. Таким чином, контролюючим органом встановлено, що до податкового кредиту суму податку на додану вартість включено двічі /том ІІ, а.с. 222, зворотній бік/.

У Акті перевірки зафіксовано, що до перевірки платником податків не надано договорів, актів приймання-передачі товару, товарно-транспортні накладні по взаємовідносинах з ПП "Полтаваавтотрейдсервіс". Разом з тим, контролюючим органом під час проведення перевірки взято до уваги акт від 27 листопада 2013 року №601/2202/34825436 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Полтаваавтотрейдсервіс". Відповідно до положень даного акта, перевіркою встановлено відсутність поставок товарів, робіт, послуг. Таким чином, на думку відповідача, ПП "Полтаваавтотрейдсервіс" здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб, ТOB "МЖК Житлобуд" здійснило видимість придбання товарів від ПП "Полтаваавтотрейдсервіс", які в дійсності ним не реалізувалися, а лише полягали в документальному їх оформленні з метою ухилення від сплати податків та обов'язкових платежів /том ІІ, а.с. 223/.

Згідно "Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" встановлена розбіжність на суму 1999,82 грн у грудні 2012 року та лютому 2014 року по взаємовідносинах з ТОВ "Метінвест - СМЦ". Також, платником податків не надано до перевірки договорів, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, у результаті чого ТОВ "МЖК Житлобуд" завищено податковий кредит на загальну суму 1999,82 грн /том ІІ, а.с. 223, зворотній бік/.

Аналогічно, згідно "Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" встановлена розбіжність на суму 3208,70 грн у березні 2013 року по взаємовідносинах з ТОВ "Укркварцит". Також, платником податків не надано до перевірки товарно-транспортних накладних, актів прийому-передачі товару, що стало підставою для висновку контролюючого органу про завищення ТОВ "МЖК Житлобуд" податкового кредит на загальну суму 3208,70 грн /том ІІ, а.с. 224/.

Взаємовідносини ТОВ "МЖК Житлобуд" з ТОВ "Інвестшляхбуд - 4" відбувалися у лютого 2013 року на суму ПДВ 23783,33 грн. До декларації з податку на додану вартість дані взаємовідносини включені до податкового кредиту за лютий 2013 року та за березень 2013 року. Таким чином, контролюючим органом встановлено, що до податкового кредиту суму податку на додану вартість включено двічі /том ІІ, а.с. 224/.

Контролюючий орган зазначає, що згідно "Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" встановлена розбіжність на суму 879,86 грн у вересні 2013 року по взаємовідносинах з ТОВ "Гуд Він ХХІ". Також, платником податків не надано до перевірки товарно-транспортних накладних, актів приймання-передачі виконаних робіт, у результаті чого ТОВ "МЖК Житлобуд" завищено податковий кредит на загальну суму 879,86 грн /том ІІ, а.с. 224, зворотній бік/.

У ході проведення перевірки контролюючим органом також встановлено, що згідно "Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" встановлена розбіжність на суму 917,00 грн у грудні 2013 року по взаємовідносинах з ПП "ПС-Сервіс". Крім того, платником податків не надано до перевірки актів приймання-передачі виконаних робіт, у результаті чого ТОВ "МЖК Житлобуд" завищено податковий кредит на загальну суму 917,00 грн /том ІІ, а.с. 225/.

Аналогічно, згідно "Системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" встановлена розбіжність на суму 3029,14 грн у травні 2014 року по взаємовідносинах з ТОВ "Вог Рітейл". Також, платником податків не надано до перевірки податкову накладну від 15 травня 2014 року №33, товарно-транспортних накладних, сертифікати або паспорти якості на придбане паливо, у результаті чого ТОВ "МЖК Житлобуд" завищено податковий кредит на загальну суму 3029,14 грн /том ІІ, а.с. 225, зворотній бік/.

На підставі Акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення 21 жовтня 2014 року №/2017, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 51536,15 грн, у тому числі 34357,43 грн за основним платежем, 17178,72 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) /том І, а.с. 12/ та №/2018, яким позивачеві зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 31350,52 грн /том І, а.с. 13/.

Позивач не погодився із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями та оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 21 жовтня 2014 року №/2017 та №/2018, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Згідно з пунктом 44.1. статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту "а" пункту 198.1. статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною /пункт 198.2 Податкового кодексу України/.

Пунктом 198.4. статті 198 Податкового кодексу України передбачено, якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Згідно пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1. статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України);

ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України.

Пунктом 201.6. статті 201 вказаного Кодексу визначено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 201.6. статті 201 вказаного Кодексу визначено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

З огляду на викладені положення Кодексу, для отримання права сформувати податковий кредит із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Судом встановлені фактичні обставини справи щодо господарських операцій, при оподаткуванні яких, на думку відповідача, платником були порушені наведені норми закону.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ "МЖК Житлобуд" укладено договори:

- на виконання робіт по влаштуванню внутрішніх електромереж житлового будинку від 25 грудня 2012 року №5 з ПП "Ударник" /том ІІІ, а.с. 93-101/, на виконання умов вищезазначеного договору, а також на підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем залучено до матеріалів справи, а судом досліджено копії: податкових накладних /том ІІ, а.с. 171-177/, додатку №2 (склад робіт) /том ІІІ, а.с. 101/;

- поставки з ТОВ "Альфа-Метал-Компані" від 10 жовтня 2011 року №10-10/1 /том ІІІ, а.с. 95-98, на виконання умов вищезазначеного договору, а також на підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем залучено до матеріалів справи, а судом досліджено копії: додаткової угоди /том ІІ, а.с. 117/, податкових накладних видаткових накладних та накладних на переміщення /том ІІ, а.с.117-162/;

- поставки з ТОВ "Донспецснаб" від 05 березня 2013 року №364 /том ІІ, а.с. 104-107/, на виконання умов вищезазначеного договору, а також на підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем залучено до матеріалів справи, а судом досліджено копії: специфікації /том ІІ, а.с. 108/, видаткової накладної /том ІІ, а.с. 109/, податкових накладних /том ІІ, а.с. 110-113/;

- з ТОВ "Метінвест СМЦ" (усний договір), на виконання умов вищезазначеного договору, а також на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, оплати та подальшого оприбуткування придбаного товару позивачем залучено до матеріалів справи, а судом досліджено копії: податкової накладної /том ІІ, а.с. 86/, видаткової накладної /том ІІ, а.с. 84/, накладної на переміщення /том ІІ, а.с. 85/, витягу з журналу реєстрації довіреностей /том ІІ, а.с. 87-92/;

- поставки з ТОВ "Укркварцит" від 18 березня 2013 року №7, /том ІІ, а.с. 163/, видаткових накладних /том ІІ, а.с. 164, 167, 169/, податкових накладних /том ІІ, а.с. 165, 166, 168, 169/;

- на виконання робіт з ТОВ "Гуд Він ХХІ" від 12 квітня 2013 року №1206/01 /том ІІ, а.с. 178-181/, , на виконання умов вищезазначеного договору, а також на підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем залучено до матеріалів справи, а судом досліджено копії: актів здачі-приймання робіт /том ІІ, а.с. 182, 187/, видаткової накладної /том ІІ, а.с. 183/, накладної на переміщення /том ІІ, а.с. 184/, товарно-транспортної накладної /том ІІ, а.с. 185/, податкових накладних /том ІІ, а.с. 186, 188/;

- на виконання робіт з ПП "ПС-Сервіс" від 12 березня 2013 року /том ІІ, а.с. 94-95/, на виконання умов вищезазначеного договору, а також на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, оплати позивачем залучено до матеріалів справи, а судом досліджено копії: податкової накладної /том ІІ, а.с. 103/, додаткових угод /том ІІ, а.с. 96-97/, акту приймання виконаних будівельних робіт /том ІІ, а.с. 98-102/, локального кошторису /том ІІІ, а.с. 126-128/;

- купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з ТОВ "Вог Рітейл" від 01 грудня 2013 року №С15137 /том ІІ, а.с. 197-200/, , на виконання умов вищезазначеного договору, а також на підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем залучено до матеріалів справи, а судом досліджено копії: видаткових накладних /том ІІ, а.с. 201-202/, податкових накладних /том ІІ, а.с. 203-206/.

Зазначені податкові накладні оформлені згідно із вимогами статті 201 Податкового кодексу України, підписані та скріплені печатками контрагентів позивача, які на момент їх видачі знаходилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та були зареєстровані платниками ПДВ, що не заперечується представником відповідача.

Подальше використання придбаних позивачем товарів та робіт у своїй господарській діяльності підтверджується наявними у матеріалах справи та дослідженими у судовому засіданні копіями актів здачі-прийняття виконаних робіт, довідками про вартість виконаних будівельних робіт /том ІV, а.с. 149-250, том V, а.с. 1-19/.

Суд вважає необґрунтованими доводи Кременчуцької ОДПІ з приводу того, що товарно-транспортні накладні на перевірку надані не були, оскільки виходячи з положень Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року, товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, на підставі яких проводиться оприбуткування поставленого товару та не є єдиним та безумовним документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей, а відтак недоліки у їх оформленні або взагалі відсутність ТТН не може свідчити про нереальність господарських операцій з купівлі-продажу ТМЦ.

Посилання ревізорів-інспекторів у Акті перевірки на те, що підприємством на перевірку не були надані документи, що засвідчують якість придбаного товару у ТОВ "Вог Рітейл" (сертифікат якості, паспорти якості тощо) судом також відхиляються, оскільки документи, які засвідчують якість товару не є первинними документами, які підлягають обов'язковому зберіганню, а тому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

При цьому не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо наявності розбіжностей в автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України між сумами податкових зобов'язань та/або кредиту з ПДВ у деклараціях з ПДВ позивача та його контрагентів у перевіряємий період, оскільки Податковий кодекс України не пов'язує виникнення права покупця на включення до складу податкового кредиту сум ПДВ з обставинами підтвердження його контрагентами факту сплати цих же сум ПДВ до бюджету. До того ж сплачений покупцем в ціні придбання товару/послуги ПДВ не перераховується автоматично продавцем безпосередньо до бюджету, а враховується в податкових зобов'язаннях останнього.

Отже, невідображення контрагентами всіх податкових зобов'язань та ухилення ними від сплати податкового зобов'язання з ПДВ не може впливати на результати діяльності позивача та слугувати підставою для застосування до нього заходів фіскального впливу за порушення податкової дисципліни коли відсутні сумніви у товарності господарських операцій.

Доводи контролюючих органів про обставини, встановлені у ході проведених ними перевірок контрагентів позивача, є такими, що не ґрунтуються на нормах права, оскільки чинним законодавством України господарюючий суб'єкт не обтяжений обов'язком щоразу здійснювати перевірку своїх контрагентів на предмет дотримання ними вимог податкового законодавства. Навіть якщо контрагент не виконав свого обов'язку зі сплати податку, або не знаходиться за місцем державної реєстрації, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме відносно цієї особи. Чинне податкове законодавство не ставить право на формування податкового кредиту в залежність від правильності податкового обліку інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від стану розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Вищенаведені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, відображеної у постановах від 01 червня 2010 року у справі №21-573во10, від 31 січня 2011 року у справі №21-47а10, де суд зазначив, що коли контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Зазначена позиція також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "Булвес" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року у пункті 71 зазначив, що платник податку не повинен нести відповідальності за наслідки невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також пеню. Такі вимоги стали б надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09 січня 2007 року у справі "Інтерсплав проти України").

Згідно зі статті 17 Закону України №3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому, стаття 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Отже наведені докази порушення позивачем податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Нафтобуд 2020", ПП "Ударник", ТОВ "АМК", ТОВ "Донспецснаб", ПП "Полтаваавтотрейдсервіс", ТОВ "Метінвест СМЦ", ТОВ "Укркварцит", ТОВ "Гуд Він ХХІ", ПП "ПС-Сервіс", ТОВ "Вог Рітейл", які покладені в основу Акту Кременчуцької ОДПІ від 03 жовтня 2014 року №2351/16-03-22-01-08/32275458, суперечать принципам податкового законодавства та усталеній судовій практиці Європейського суду, що свідчить про їх неналежність та недопустимість.

Відповідно до частини першої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

З огляду на приведене суд не приймає до уваги докази Кременчуцької ОДПІ, які ґрунтуються на висновках перевірок контрагентів позивача, оскільки такі не містять безпосереднього аналізу взаємовідносин у спірних періодах, за якими позивачу були зняті суми податкового кредиту з ПДВ.

Відповідно до частини другої статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому позивач, як покупець та платник податку на додану вартість, не повинен нести відповідальність за господарську діяльність (податкові зобов'язання) його контрагентів ТОВ "Нафтобуд 2020", ПП "Ударник", ТОВ "АМК", ТОВ "Донспецснаб", ПП "Полтаваавтотрейдсервіс", ТОВ "Метінвест СМЦ", ТОВ "Укркварцит", ТОВ "Гуд Він ХХІ", ПП "ПС-Сервіс", ТОВ "Вог Рітейл".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що надані позивачем належним чином оформлені первинні та інші документи в їх сукупності свідчать про реальність спірних господарських операцій та як наслідок про правомірність включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту та формування від'ємного значення по господарським операціям зТОВ "Нафтобуд 2020", ПП "Ударник", ТОВ "АМК", ТОВ "Донспецснаб", ПП "Полтаваавтотрейдсервіс", ТОВ "Метінвест СМЦ", ТОВ "Укркварцит", ТОВ "Гуд Він ХХІ", ПП "ПС-Сервіс", ТОВ "Вог Рітейл" за період, що перевірявся.

Разом з тим, взаємовідносини ТОВ "МЖК Житлобуд" з ФОП ОСОБА_2 відбувалися у вересні 2012 року на суму ПДВ 636,00 грн /том ІІ, а.с. 93/. Однак, до декларації з податку на додану вартість дані взаємовідносини включені до податкового кредиту за вересень 2012 року /том ІІ, а.с. 236, зворотній бік/ та за жовтень 2013 року /том ІІ, а.с. 233-234/. Таким чином, суд погоджується з доводами контролюючого органу, що до податкового кредиту суму податку на додану вартість включено двічі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем завищено податковий кредит на загальну суму 636,00 грн по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_2

Крім того, судом встановлено, що взаємовідносини ТОВ "МЖК Житлобуд" з ТОВ "Інвестшляхбуд - 4" відбувалися у лютому 2013 року на суму ПДВ 3783,33 грн. Однак, до декларації з податку на додану вартість дані взаємовідносини включені до податкового кредиту за лютий 2013 року /том V, а.с. 71/ та за березень 2013 року /том ІІ, а.с. 253/. Таким чином, суд погоджується з доводами контролюючого органу, що до податкового кредиту суму податку на додану вартість включено двічі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем завищено податковий кредит на загальну суму 3783,33 грн по взаємовідносинах з ТОВ "Інвестшляхбуд - 4".

Взаємовідносини ТОВ "МЖК Житлобуд" з ТОВ "АТП-15307" відбувалися у вересні 2013 року на суму ПДВ 208,33 грн. Однак, до декларації з податку на додану вартість дані взаємовідносини включені до податкового кредиту за лютий 2014 року /том ІІІ,, а.с. 11, зворотній бік/ та за березень 2014 року /том ІІ, а.с. 259, зворотній бік/. Таким чином, суд погоджується з доводами контролюючого органу, що до податкового кредиту суму податку на додану вартість включено двічі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем завищено податковий кредит на загальну суму 208,33 грн по взаємовідносинах з ТОВ "АТП-15307".

Щодо правомірності застосування до позивача суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) суд зазначає наступне.

Згідно пункту 123.1. Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Із пояснень представника відповідача судом встановлено та не заперечується представником позивача, що Кременчуцькою ОДПІ повторно протягом 1095 днів визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про правомірність прийняття відповідачем пподаткових повідомлень-рішень від 21 жовтня 2014 року №/2017 та №/2018 у частині взаємовідносин позивача з ФОП ОСОБА_2, ТОВ "АТП-15307", ТОВ "Інвестшляхбуд - 4".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, висновок відповідача про завищення позивачем суми податкового кредиту з податку на додану вартість та від'ємного значення підтверджено лише у частині господарських операцій з ФОП ОСОБА_2, ТОВ "АТП-15307", ТОВ "Інвестшляхбуд - 4".

Відповідно до положень частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

В силу пункту 21 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів звільнені від сплати судового збору, отже, сума судового збору пропорційно задоволеної частини позовних вимог з відповідача до державного бюджету стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 21 жовтня 2014 року №/2017, у частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 33721,43 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 16997,22 грн).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 21 жовтня 2014 року №/2018 у частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 27358,86 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЖК Житлобуд" витрати зі сплати судового збору у сумі 76,70 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Петрова