Справа № 810/5637/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5637/14 Головуючий у 1-й інстанції: Спиридонова В.О. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Старової Н.Е.,

суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 02.07.2014 року.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не зареєстрований як платник податку на додану вартість.

Посадовою особою відповідача проведено позапланову документальну невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при нарахуванні та сплаті податку на додану вартість за період з 01.01.2011 по 30.04.2014, результати якої оформлені актом №260/17-3/НОМЕР_1 від 04.06.2014, яким встановлено те, що позивачем не задекларовано суми податку на додану вартість на загальну суму 81194,00 грн., чим порушено п.181.1 ст.181, п.183.2 ст.183, п.187.1 ст.187 ПК України

Також встановлено, що обсяг оподаткованих операцій податком на додану вартість, визначений у статті 181 ПК України, досягнутий у грудні 2012 року, та склав 301055,03 грн. В зв'язку з чим, позивач підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість з січня 2013 року.

В порушення п.187.1 ст.187 ПК України встановлено заниження ФОП ОСОБА_2 податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну 81193,54 грн.

В зв'язку з встановленими порушеннями відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 02.07.2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 101492,00 грн., у тому числі за основним платежем 81194,00 грн., штрафні санкції 20298,00 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, після процедури адміністративного оскарження, позивач звернувся до суду.

Згідно п.181.1 ст.181 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених ст.183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, відповідно до ст.177 ПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що господарська діяльність позивача за відповідний період відповідала критеріям, визначеним статтею 177 ПК України, оскільки загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, нарахована (сплачена) позивачу протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно не перевищила 300 000,00 грн. (без урахування ПДВ), виходячи з наступного.

На підставі поданих позивачем звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій (РРО) та книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), відповідач за період з січня 2012 року по грудень 2012 року зазначив, що позивачем отримано 301055,03 грн. доходу.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що за період з січня 2012 року по грудень 2012 року, за який відповідачем встановлено отриманий дохід у сумі 301055,03 грн. від здійснення господарської діяльності, включає в себе суму ПДВ, що суперечить положенням п.181.1 ст.181 ПК України.

З наявних у матеріалах справи звітах позивача про використання РРО за січень-грудень 2012 року (а.с.30-51) вбачається, що сума від здійснених ним операцій з постачання товарів/послуг за даний період, враховуючи ПДВ, склала 301096,03 грн., та за вирахування суми ПДВ не може перевищувати встановлений максимум 300 000,00 грн.

Відповідно ФОП ОСОБА_2 не зобов'язаний подавати за встановленого факту дотримання гранично допустимої загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, нарахованої (сплаченої) протягом останніх 12 календарних місяців (300 000,00 грн., без урахування ПДВ) за період з січня 2012 року по грудень 2012 року.

Враховуючи викладене судова колегія вважає обгрунтованими твердження позивача, що він не повинен нести відповідальність за неподання звітних податкових декларацій по ПДВ, реєструватись платником ПДВ, відповідно оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято неправомірно.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач всупереч зазначених вимог не довів відповідність своїх дій положенням закону та обставинам справи.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 03.11.2014 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.