Справа № 2а-5888/09/1470
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/67897/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Маринчак Н.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Баштанському районі Миколаївської області

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2011 року

у справі № 2а-5888/09/1470

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Баштанському районі Миколаївської області

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3; позивач) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Баштанському районі Миколаївської області (далі - ДПІ у Баштанському районі Миколаївської області; відповідач), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі йому свідоцтва про сплату єдиного податку на 2010 рік та зобов'язати податковий орган видати відповідне свідоцтво.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 червня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2011 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 червня 2010 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ДПІ у Баштанському районі Миколаївської області щодо відмови у видачі ФОП ОСОБА_3 свідоцтва про сплату єдиного податку на 2010 рік. Зобов'язано ДПІ у Баштанському районі Миколаївської області вирішити в установленому законом порядку питання щодо видачі ФОП ОСОБА_3 свідоцтва про сплату єдиного податку на 2010 рік.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням у справі, відповідач оскаржив його в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2011 року та залишення в силі постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 червня 2010 року.

В запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 14 грудня 2009 року ФОП ОСОБА_3 звернувся до ДПІ у Баштанському районі Миколаївської області із заявою про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності в 2010 році.

В свою чергу, відповідачем листом № 12603/10/17-021 від 25 грудня 2009 року відмовлено в задоволенні заяви позивача з огляду на наявність у нього податкової заборгованості в розмірі 5 487,27 грн.

Статтею 1 Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Указ № 727/98) передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, в тому числі, для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Право суб'єктів малого підприємництва-фізичних осіб самостійно обирати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку обумовлено статтею 2 Указу № 727/98.

Згідно з частинами 3, 4 статті 4 Указу № 727/98 для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації.

Заява подається не пізніше ніж за 15 днів до початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) за умови сплати всіх установлених податків та обов'язкових платежів за попередній звітний (податковий) період.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову та задовольняючи його, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на момент звернення позивача до контролюючого органу із заявою про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності в 2010 році, податкові зобов'язання, які, на думку відповідача, є узгодженими, такого статусу не мали з причин оскарження податкових повідомлень-рішень, якими відповідні суми визначено, в судовому порядку.

Колегія суддів із вказаними доводами погодитись не може, виходячи з таких підстав.

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2181-III) податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

За правилами підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону № 2181-III при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

В той же час, підпунктом 5.2.3 пункту 5.2 статті 5 Закону № 2181-III передбачено, що заява, подана із дотриманням строків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту, зупиняє виконання платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні, на строк від дня подання такої заяви до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума податкового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Згідно з підпунктом 5.3.2 пункту 5.3 статті 5 Закону № 2181-III у випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як з'ясовано судом першої інстанції та не спростовано судом апеляційної інстанції, позивач не погасив суми податкових зобов'язань, визначені податковими повідомленнями-рішеннями № /0 від 28 листопада 2007 року, № /0 від 28 листопада 2007 року, № /0 від 28 листопада 2007 року, протягом десяти календарних днів з моменту їх отримання та не оскаржив зазначені акти індивідуальної дії в судовому порядку в цей же строк.

З огляду на викладене та враховуючи те, що оскарження платником податків до суду податкових повідомлень-рішень про визначення сум податкових зобов'язань поза межами десятиденного строку не надає відповідним податковим зобов'язанням статусу неузгоджених (такі суми залишаються податковим боргом платника податків), Миколаївський окружний адміністративний суд дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність у розглядуваному випадку законних підстав для надання ФОП ОСОБА_3 права застосовувати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності в 2010 році

А відтак, суд апеляційної інстанції помилково скасував постанову суду першої інстанції, яка є законною та обґрунтованою.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Баштанському районі Миколаївської області задовольнити.

Скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2011 року, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 червня 2010 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Маринчак Н.Є.