Справа № 274/6389/14-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Потапова Т.М.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"19" березня 2015 р. Справа № 274/6389/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі Волянській О.В. ,

за участю сторін

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "06" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2014 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області, в якому просив визнати незаконними дії Управлiння Пенсiйного фонду України в м.Бердичеві та Бердичiвському районі Житомирської області з відмови у перерахунку пенсії за віком та виплаті підвищення до пенсії як дитині війни, зобов'язати відповідача провести перерахунок, виплачувати та індексувати пенсію за віком та інші пенсійні надбавки відповідно до Закону „Про загальнообов'язкове пенсійне державне страхування» від 09.07.2003 року за № 1058-IV як непрацюючому громадянину, з урахуванням матеріалів пенсійної справи, із застосуванням наданих документів про страховий стаж, який не врахований у пенсійній справі, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2013 рік, в сумі 4235,95 грн., виплачувати доплату до пенсії як дитині війни відповідно до Закону „Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 66,43 грн., допустити одноразове стягнення всієї суми боргу, починаючи з 31.03.2014 року по день винесення судового рішення, в місячний строк представити звіт про виконання судового рішення.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі щодо залишення без розгляду заяви ОСОБА_4 про перерахунок пенсії за віком з урахування заробітної плати за період з 1992 по 1996 рік та доплати до пенсії за віком у розмірі надбавки як дитині війни незаконною.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області розглянути заяву ОСОБА_4 від 10.11.2014 року щодо перерахунку пенсії за віком з урахування заробітної плати за період з 1992 по 1996 рік та доплати до пенсії за віком у розмірі надбавки як дитині війни відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

УПФУ в м.Бердичеві та Бердичівському районі в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю. Вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач з 1997 року проживає в державі Ізраїль, в Україні на законних підставах не перебуває, що свідчить про відсутність права на отримання пенсії та соціальних послуг передбачених для громадян, іноземних громадян чи осіб без громадянства, які проживають на території України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач постійно мешкає в Ізраїлі з 21.10.1997 року (а.с.22, 23, 31, 32).

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради Житомирської області від 10.12.2013 року за № 1781 позивач перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення виконкому Бердичівської міської ради Житомирської області з 12.12.1995 року по 05.04.1998 рік та отримував пенсію за віком, з 1996 року розмір пенсії становив 49,86 грн. (а.с.15).

Рішенням Бердичівського міськрайсуду від 14.05.2014 року, яке набрало законної сили, задоволені частково позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі, зобов'язано відповідача поновити виплату пенсії за віком позивачам на підставі їх заяв від 31.03.2014 року.

На підставі даного рішення виплату пенсії поновлено в розмірі 49,86 грн.

10.11.2014 року ОСОБА_4 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням в підрахунку заробітної плати за період з 1992 по 1996 роки.(а.с.25)

Листом від 19.11.2014 року відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії за віком, виплату надбавки як дитині війни, посилаючись на відсутність міжнародного договору з державною Ізраїль.(а.с.26-27)

Між сторонами виник спір щодо перерахунку пенсії за віком громадянину, який проживає за кордоном. Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 (далі -Порядок).

Згідно ст.ст.1,3 Конституції України в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою цінністю. Утвердження і забезпечення прав та свобод людини є головним обов'язком держави.

Право на соціальний захист віднесене до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Крім того, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами (частина третя статті 25 Конституції України).

Згідно ст.ст.49, 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачене міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого дана Верховною Радою України. У разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за 6 місяців наперед перед виїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалося.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-пр/2009 визнані, такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п.2 ч.1 ст.49, друге речення ст.51 Закону №1058, якими передбачено, що під час перебування за кордоном пенсія виплачується у тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого дано Верховною Радою України.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Таким чином, з прийняттям рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 позивач набув права на поновлення пенсії.

Згідно із розпорядженням начальника управління Пенсійного фонду в м.Бердичеві та Бердичівському районі від 06.02.2015 року позивачу зроблений перерахунок розміру пенсії за віком. Розмір пенсії визначений в сумі 955,17 грн., з урахуванням доплати до прожиткового мінімуму та доплати за понаднормовий стаж в сумі 6,17 грн., з 31.03.2014 року.

Отже, позивачеві буде виплачено одноразово пенсія за віком в зазначеному розмірі за весь період, починаючи з 31.03.2014 року.

Стороною відповідача стверджується, що при перерахунку пенсії не врахований заробіток позивача за період роботи у ВАТ ДП

Бердичівський завод „Транспортного машинобудування" з 1992 по 1996 роки на підставі наданої ним довідки від 18.12.2013 року. Дана довідка не взята до перерахунку пенсії через помилку у написанні по батькові позивача не „ОСОБА_4", а „ОСОБА_4". (а.с.29) Також відповідачем не розглядалося питання про доплату до пенсії як дитині війни. Будь-якого рішення з приводу розгляду зазначених вище питань по заяві ОСОБА_4 відповідачем не прийнято.

Отже, відповідачем задоволені вимоги позивача в частині перерахунку пенсії з 31.03.2014 року, пенсія нараховується в розмірі 955,17 грн. в місяць, за весь час з 31.03.2014 року сума пенсії буде виплачена одноразово, що вбачається з розпорядження від 06.02.2015 року.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача зробити перерахунок та виплачувати позивачеві пенсію за віком в розмірі 4235,95 грн., врахування довідок про заробітну плату за 1992-1996 роки, нарахування інших доплат, то призначення (перерахунок) та виплата пенсії за віком відповідно до норм чинного законодавства є компетенцією відповідача, суд не вправі переймати на себе повноваження іншого органу, на який вони покладені законом.

Розмір пенсії має бути розрахований управлінням Пенсійного фонду на підставі матеріалів пенсійної справи, яка перебуває у його розпорядження, зокрема, наданих документів про трудовий стаж та розмір заробітної плати, з урахуванням всіх доплат відповідно до чинного законодавства, на які має право позивач.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача нарахувати та виплачувати пенсію в розмірі, який розрахований позивачем, з урахуванням заробітної плати за 1992-1996 роки, є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Щодо твердження апелянта стосовно того, що позивач особисто повинен подати заяву про перерахунок пенсії до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі та надати докази його постійного проживання на території м.Бердичева та Бердичівського р-ну, відповідно до п.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, 25 листопада 2005 року за № 22-1 ( далі Порядок), колегія суддів зазначає наступне.

Ні суду першої інстанції, ні в ході апеляційного перегляду справи, відповідачем не надано до матеріалів справи доказів того, що позивач подав до органу Пенсійного забезпечення заяву про поновлення та перерахунок йому пенсії не встановленого зразка чи відсутні інші умови для поновлення виплати пенсії.

Порядком передбачено, що заява про призначення (поновлення) пенсії подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації). Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший (п.5 Порядку).

Поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії (п.15 Порядку).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії (п.39 Порядку).

При цьому частиною другою п.3 Порядку передбачено, що заява про припинення

виплати пенсії у зв'язку з виїздом за кордон, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, - через кожний рік дії такої довіреності тощо, подається пенсіонером (опікуном, піклувальником) особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації).

Враховуючи те, що ОСОБА_4 проживає в державі Ізраїль, а тому він не може представити довідку про постійне місце проживання у м.Бердичеві чи Бердичівському районі, як це передбачено п.3 Порядку, зважаючи на його похилий вік, на наявність в матеріалах справи нотаріально посвідченої довіреності, колегія суддів вважає протиправною відмову Управлiння Пенсiйного фонду України в Бердичеві та Бердичiвському районі Житомирської областi у перерахунку виплати ОСОБА_4 пенсії як дитині війни з тих підстав, що ним не особисто подано заяву та не надано доказів його постійного місця проживання в м.Бердичеві чи на території Бердичівського району.

Посилання відповідача на необхідність подачі лише особистої заяви позивача до пенсійного органу для вирішення питання поновлення та перерахунку пенсійних виплат спростовується пріоритетністю застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" як нормативно-правового акта вищої юридичної сили у порівнянні з постановами Правління Пенсійного фонду України. Нормами вказаного Закону не встановлено обмеження щодо можливості подачі заяви про поновлення пенсійних виплат за довіреністю.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про протиправність відмови відповідача у перерахунку пенсії та обґрунтованості позовних вимог в частині їх задоволення.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "06" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" березня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3 - представник позивача: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

4- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області вул.Л.Карастоянової,29,м.Бердичів,Житомирська область,13312

- ,