Справа № 2а-2553/11
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 р. Справа № 152478/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22 листопада 2011 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про зобовязання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2011 року Залізничним районним судом м. Львова зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про зобовязання Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради узаконити коридор під літ. 1-8 пл. 2,8 м. кв.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що відповідач відмовляється погодити технічну можливість експлуатації спірного коридору, покликаючись на власне розпорядження, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 травня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2010 року.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22 листопада 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що дії відповідача відповідають чинному законодавству і підстав для зобов'язання його вчинити дії з погодження технічної можливості експлуатації самочинно спорудженого коридору, який підлягає демонтажу відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, немає.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності, в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Частиною 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за місцем проживання у ній.

Довідкою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» та викопіюванням із поверхового плану АДРЕСА_2 засвідчено факт самовільної добудови відповідачем прибудови до квартири, у якій влаштовано коридор під літерою 1-8 площею 2,8 кв.м.

06 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради із заявою про погодження технічної можливості експлуатації спірного коридору, та отримав відповідь від 26 жовтня 2010 року, у якій відповідач роз'яснив, що за результатами розгляду заяви адміністрацією з'ясовано, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11 травня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 вересня 2010 року ОСОБА_1 було зобов'язано демонтувати вказану прибудову, а тому підстав для погодження технічної можливості експлуатації самочинно здійсненої прибудови немає.

Зі справи № 2-1978/10 вбачається, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11 травня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 вересня 2010 року позов Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 про демонтаж самочинної споруди задоволено та зобов'язано відповідача демонтувати самочинно споруджений коридор під літерою 1-8 площею 2,8 кв.м. до АДРЕСА_2.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що відмова Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради узаконити коридор під літ. 1-8 пл. 2,8 м. кв. відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний звязок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22 листопада 2011 року в справі № 2а-2553/11 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

ОСОБА_4