Справа № 802/4276/14-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4276/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Жернаков М.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

12 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Лозінської Н.В.,

представника позивача - Мельниченка С.С.

представника відповідача - Федик Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Вінницькій області до приватного підприємства "Енергоспецсервіс" про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року Козятинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління державної фіскальної служби у Вінницькій області звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з поданням до приватного підприємства "Енергоспецсервіс" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна відповідача на підставі рішення Козятинської ОДПІ від 15 грудня 2014 року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову про задоволення подання у повному обсязі. В якості обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає про неповне з'ясування судом всіх обставин, що мають значення для вирішення справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача (апелянта) апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача про задоволення апеляційної скарги заперечила, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 28.11.2014 року Козятинською ОДПІ прийнято наказ № 66 від 28.11.2014 про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Енергоспецсервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій із ТОВ БВП "Строитель-плюс", ПП "Ротонда Торг", ТОВ "Бренд Строй", ПП "Скипер", ПП "Комманд", ПП "Кримторг", ПП "Базис Торг" ПП "Укрторгпартнер", ПП "Кримспецтехнолоджи", ПП "Пан Буд", ПП "Севелітстрой", ПП "Габарит-груп", фірма "Капітель Плюс" за період з 01.01.2009р. по 31.03.2012р., ТОВ "Стойбетон Україна" за період з 01.11.2011р. по 30.04.2012р. та видала направлення на перевірку № 30 від 02.12.2014 року.

ПП "Енергоспецсервіс" не допустило працівників Козятинської ОДПІ до проведення перевірки, про що повідомило відповідача листом.

Дана обставина слугувала підставою для прийняття 15 грудня 2014 року позивачем рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків. 16 грудня 2014 року Козятинська ОДПІ звернулася до суду з позовом про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що між Козятинською ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області та ПП "Енергоспецсервіс" є спір про право, однак оскільки провадження у справі було відкрито, а про існування даної обставини стало відомо лише при розгляді справи у суді, у задоволенні подання відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

В положеннях абз.1 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України зазначається, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Крім того, згідно з п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Пунктом 94.6 ПК України визначено, що керівник органу державної податкової служби (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Підпунктом 94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Порядок підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків регулюється статтею 94 Податкового кодексу України, згідно якої адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, торгові патенти, сертифікати відповідності реєстраторів розрахункових операцій; відсутня реєстрація особи як платника податків в органі державної податкової служби, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу, та/або акта опису (виділення) майна для його продажу.

Відповідно до п.94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим (п.94.19 ст.94 ПК України).

Як встановлено судовим розглядом, на підставі пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, Козятинська ОДПІ 15.12.2014 року прийняла рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивач в порядку ст.183-3 КАС України звернувся до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ПП "Енергоспецсервіс", який накладено рішенням начальника Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Вінницькій області від 15.12.2014 року.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183-3 КАС України суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Під час судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що 09.12.2014 року ПП "Енергоспецсервіс" звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу № 66 від 28.11.2014 року Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області "Про призначення документальної позапланової виїзної перевірки".

Так як рішення у формі наказу № 66 від 28.11.2014 року "Про призначення документальної позапланової виїзної перевірки" оскаржувалось по іншій справі, предметом якої є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 КАС України, були відсутні підстави для визнання обґрунтованості адміністративного арешту майна ПП "Енергоспецсервіс", а тому в задоволенні подання відмовлено.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що заявник не позбавлений права звернутися до адміністративного суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий /підпис/ Біла Л.М.

Судді /підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Смілянець Е. С.

З оригіналом згідно:

секретар