Справа № 2а-17200/12/2670
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2015р. м. Київ К/800/21696/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєва Г.К.,

Юрченко В.П.,

секретар: Антипенко В.В.

за участю представників Державної фінансової інспекції в м. Києві - Малько Т.В.; Комунального підприємства «Житній ринок» - Коваленко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в м. Києві (далі - Інспекція) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2013 року у справі за адміністративним позовом Інспекції до Комунального підприємства «Житній ринок» (далі - Підприємство),

про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2012 року Інспекція звернулася до суду з адміністративним позовом про зобов'язання Підприємства вчинити дії щодо виконання вимоги Інспекції № 26-11-14-14/6810 від 24.05.2012 року (далі - Вимога № 26-11-14-14/6810).

Зазначила, що Підприємство у порушення вимог чинного законодавства України не виконало всі умови Вимоги № 26-11-14-14/6810 .

28 січня 2013 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що Підприємство вчинило всі дії щодо виконання Вимоги № 26-11-14-14/6810.

Інспекція звернулася з касаційною скаргою з вимогою скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, з 27.03.2012 року до 10.05.2012 року Інспекція здійснила планову ревізію фінансово - господарської діяльності Підприємства за період з 1.09.2010 року до 1.04.2012 року, за наслідками якої 17.05.2012 року був складений акт перевірки.

24 травня 2012 року Інспекція прийняла Вимогу № 26-11-14-14/6910 щодо зобов'язання Підприємство усунути порушення законодавства з питань збереження і використання активів, що були виявлені ревізією і зазначені в п.,п. 3, 4, 17 даної вимоги та в термін до 22.06.2012 року надати інформацію про вжиті заходи.

У пунктах 3, 4, та 17 вказаної вимоги зазначені порушення Підприємством п. 19 Правил торгівлі на ринках у м. Києві, затверджених рішенням Київради №1051/1051 від 25.12.2008 року, щодо надання безпідставної знижки приватним підприємцям, з якими були укладені письмові угоди і як наслідок, в результаті надання послуг за вартістю, нижчою від затвердженої в калькуляціях Підприємства, були недоотримані доходи від надання цих послуг для забезпечення здійснення торгівлі на суму 108,13 тис. грн., чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Підприємству. У порушення п. 2.1 умов Договору надання послуг для забезпечення здійснення торгівлі № коІтт/1,2 від 1.04.2011 року приватному підприємцю ОСОБА_4, з червня 2011 року в рахунках-фактурах та актах наданих послуг зменшено суму вартості наданих послуг з 4 940 грн., яка зазначена в договорі, до 3 000 грн. Зазначене порушення призвело до недоотримання доходів Підприємством від надання послуг для забезпечення здійснення торгівлі на суму 22,04 тис. грн. та завдано матеріальної шкоди (збитків). У порушення п.,п. 2.3, 2.4 Порядку нарахування та сплати відрахувань частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до бюджету міста Києва підприємствами, організаціями та установами, що належать до комунальної власності м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради № 821/3396 від 19.07.2005 року, в обліку Підприємства занижено кредиторську заборгованість за розрахунками з бюджетом. Бюджетом м. Києва недоотримані кошти від відрахувань частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до бюджету м. Києва, на загальну суму 56,70 тис. грн.

Підприємство зобов'язане провести претензійно-позовну роботу з відшкодування недоотриманих коштів з підприємців, в іншому випадку стягнути кошти з особи, винної у зайвих грошових виплатах у порядку та розмірах встановлених ст.,ст. 133-136 Кодексу законів про працю України, дотримуватись умов договорів. При укладанні договорів дотримуватись Правил торгівлі на ринках у м. Києві, затверджених рішенням Київради № 1051/1051 від 25.12.2008 року; перерахувати кошти, у розмірі 56,70 тис. грн., до бюджету м. Києва та в подальшій роботі Підприємства дотримуватись Порядку нарахування та сплати відрахувань частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до бюджету міста Києва підприємствами, організаціями та установами, що належать до комунальної власності міста Києва.

21 червня 2012 року Підприємство надало повідомлення Інспекції, з приводу порушень, які були викладенні в акті ревізії та у вимозі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) коштів з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Згідно з п. 7 ст. 10 цього Закону передбачена можливість контролюючого органу пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і знижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідним органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням норм чинного законодавства.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначили, що на виконання п.,п. 3, 4 Вимоги № 26-11-14-14/6810 Підприємство здійснило претензійно-позовну роботу щодо стягнення заборгованості з винної особи, а саме колишнього керівництва Підприємства, що підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2012 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 6 лютого 2012 року.

На виконання пункту 17 Вимоги № 26-11-14-14/6810 Підприємство сплатило розмір заборгованості зі сплати частини чистого прибутку (доходу), у розмірі 211,3 тис.грн., що підтверджується карткою рахунку та платіжними дорученнями.

Висновки судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.