Справа № 813/5825/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року № 813/5825/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лейко-Журомської М.В.,

секретар судового засідання Хміль Х.З.,

за участю представника позивача Балобанова О.В., представника відповідача Павлій І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Львівська кондитерська фабрика «СВІТОЧ» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, третьої особи Корпорації «Галтрансрембуд» про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Львівська кондитерська фабрика «СВІТОЧ» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень № /8954, № /8955, № /8956 від 17 грудня 2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позиція відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтується на висновках акту перевірки контрагента позивача, на підставі яких в «Системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» АІС «Податковий блок» було обнулено показники сум податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період 01.01.2010 року по 31.03.2013 року, у зв'язку з чим виникли відхилення між сумами податкових зобов'язань з податку на додану вартість Корпорації «Галтрансрембуд» та сумами податкового кредиту з податку на додану вартість позивача. Вказано, що Львівський окружний адміністративний суд прийшов до висновку, що контролюючий орган безпідставно вніс до баз даних АС «Аудит», АС «Результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Міністерства доходів та зборів і України» дані перевірки контрагента позивача. Зазначено, що 16.10.2012 року працівниками відповідача було складено акт № 864/31-00/00382154 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч» з питань достовірності нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість за липень - серпень 2011 року та податку на прибуток за III квартал 2011 року при здійсненні взаєморозрахунків з ТзОВ «Укрянбуд», податку на додану вартість за січень - травень 2011 року та податку на прибуток за І квартал 2011 року та II квартал 2011 року при здійсненні взаєморозрахунків з ТзОВ «Укррос» та сплати податку на додану вартість за вересень - грудень 2011 року та податку на прибуток за III-IV квартал 2011 року при здійсненні взаєморозрахунків з Корпорацією «Галтрансрембуд»». На підставі цього акту 31.10.2012 року було складено податкові повідомлення-рішення, які є предметом оскарження в іншій адміністративній справі за відповідним позовом. Враховуючи зазначене позивач вказує, що відповідач двічі обревізував взаємовідносини із Корпорацією «Галтрансрембуд» за вересень 2011 року (в частині податку на додану вартість) та за III квартал 2011 року (в частині податку на прибуток) та двічі прийняв податкові повідомлення-рішення, що суперечить статті 86 Податкового кодексу України. Додатково зазначено, що позивачем до перевірки було надано усі первинні документи, які відповідають критеріям первинного документа, є достовірними та складені за результатами фактичного здійснення господарської діяльності позивача, проте вони не були прийняті до уваги контролюючим органом. Зазначено, що позивачем виконано усі передбачені законом умови для формування податкового кредиту та для формування витрат на підставі податкових накладних, отриманих від контрагента позивача, тому висновки контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства не відповідають дійсності.

До участі в адміністративній справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено Корпорацію «Галтрансрембуд».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково пояснив, що на час здійснення господарських операцій контрагент позивача був зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку мав свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість. В свою чергу позивач не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства третіми особами, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Зазначив, що факти про порушення позивачем податкового законодавства викладені контролюючим органом не об'єктивно, висновки акту суперечать дійсним обставинам фінансово-господарської діяльності позивача. Просив позов задовольнити.

Відповідач позов заперечив, подав письмові заперечення на позовну заяву. У запереченнях зазначив, що при перевірці позивача використано акт перевірки його контрагента, складений ДПІ у Жовківському районі ГУ Міндоходів у Львівській області, якими не підтверджено факти здійснення господарської діяльності. Вказав, що постановою Львівського окружного адміністративного суду не визнано притоправними дії ДПІ щодо складання акта документальної позапланової невиїзної перевірки Корпорації «Галтрансрембуд». Також у постанові відсутні будь-які зауваження та висновки суду щодо реальності здійснення Корпорацією «Галтранерембуд» операцій, описаних у вказаному акті, та висновки щодо безтоварності операцій між Публічним акціонерним товариством «Львівська кондитерська фабрика «СВІТОЧ» та Корпорацією «Галтрансрембуд», які описані в акті перевірки № 237/40-10/00382154 від 03.12.2013 року. Стосовно твердження позивача щодо подвійного обревізування взаємовідносин з Корпорацією «Галтрансрембуд» вказано, що порушення та відповідні первинні документи, які досліджувались у 2012 році наведені в акті перевірки №237/40-10/00382154 від 03.12.2013 року лише описово, а суми таких порушень з метою уникнення подвійного оподаткування не враховані при здійсненні розрахунків сум заниження податку на прибуток, на податок на додану вартість, вказаних у висновках акта перевірки та податкових повідомленнях-рішеннях. Зазначив, що відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише описаний у первинних документах. Відповідно господарська операція, яка фактично відбулась і створює відповідні податкові наслідки для платника шляхом формування ним складу податкового кредиту та валових витрат інших підприємств. Наявність лише податкової накладної отриманої без фактичного здійснення господарської діяльності (оприбуткування товару, надання послуг чи їх оплата) не може бути підставою для включення, визначених у такій накладній сум податку на додану вартість до податкового кредиту. У запереченнях вказано, що під час перевірки Корпорації «Галтрансрембуд» не встановлено факту передачі товарів, робіт (послуг) від продавця до покупця у зв'язку з відсутністю актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, які засвідчують транспортування та зберігання товарів. Перевірками контрагентів Корпорації «Галтрансрембуд» встановлено, що укладені між ними правочини порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави, суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб.

Представник відповідача в судовому засіданні подані заперечення підтримав. Вважав позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів проведено позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Львівська кондитерська фабрика «СВІТОЧ» (далі - Товариство, ПАТ «ЛКФ «Світоч») з питань правильності обчислення і своєчасності сплати податку на додану вартість за липень-вересень 2013 року та з питань правомірності формування податкового кредиту та витрат по взаєморозрахунках з Корпорацією «Галтрансрембуд» за період з 01.11.2010 року по 30.09.2011 року.

За результатами перевірки встановлено порушення Товариством п. 5.1, пп. 5.2.1, 5.2.10 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 cт. 5, пп. 8.1.1, пп. 8.1.2 п.8.1, пп. 8.2.1 п. 8.2, пп. 8.4.1, пп. 8.4.2 п. 8.4, пп. 8.7.1 п. 8.7 cт. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»; п. 44.1 cт. 44, п. 138.1, п. 138.2, п. 138.8 cт. 138, пп. 139.1.9 п. cт. 139, пп. 138.10.1 п. 138.10 cт. 138, п. 140.2 ст. 140. п. 144.1 cт. 144. пп. 146.11, 146.12 ст. 146 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток, який підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 53 792,00 грн.; пп. 7.4.1, пп. 7.4.4, пп. 7.4.5 п. 7.4 cт. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», пп. 14.1.181, пп. 14.1.185, пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 cт. 198, п. 201.1, п. 201.4 п. 201.7, п. 201.10 cт. 201 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет всього в сумі 319 671,00 грн. та завищення показника рядка 20.2 «Зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» декларації за вересень 2011 року на 9 017,00 грн. та завищення показника рядка 24 «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» декларації за вересень 2011 року на 78 419,00 грн., про що відображено в акті перевірки № 237/40-10/00382154 від 03.12.2013 року.

На підставі встановлених порушень 17 грудня 2013 року контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 0/8954, яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 61 719,75 грн. (в т.ч. 53 792,00 грн. за основним платежем та 7 927,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями), податкове повідомлення-рішення №/8955, яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 335 748,25 грн. (в т.ч. 319 671,00 грн. за основним платежем та 16 077,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями), податкове повідомлення-рішення №/8956, яким Товариству зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в декларації за вересень 2011 року на 87 436 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Як встановлено судом з матеріалів справи за період з 01.11.2010 року по 30.09.2011 року між ПАТ «ЛКФ «Світоч» та Корпорацією «Галтрансрембуд» укладено ряд договорів, зокрема: № Е2611/10-1/582 від 07.11.2010 року, № Е25/10/497 від 08.11.2010 року, № Е05/10/541 від 01.12.2010 року, №Е5/009/542 від 01.12.2010 року, № Е0710/543 від 01.12.2010 року, № Е1711/552 від 01.12.2010 року, № Е16/09/602 від 14.12.2010 року, № Е12/11/603 від 14.12.2010 року, № Е262/07/604 від 14.12.2010 року, № 0802172 від 01.02.2011 року, № Е28/01/171 від 01.02.2011 року, № 210106/2071 від 08.02.2011 року, № 200101/208 від 10.02.2011 року, № 100211/120 від 16.02.2011 року, №240107/215 від 16.02.2011 року, № 250104/216 від 16.02.2011 року, № 222141 від 22.02.2011 року, № 020202/207 від 22.02.2011 року, № 070203/47 від 21.02.2011 року, № 180100 від 01.03.2011 року, № 0103/304 від 01.03.2011 року, № 233252 від 25.03.2011 року, № 110243 від 31.03.2011 року, № 064303 від 06.04.2011 року, № 124292 від 12.04.2011 року, № 194314 від 19.04.2011 року, № 284353 від 28.04.2011 року, № 294/319 від 29.04.2011 року, № 016/366 від 06.06.2011 року, № 045376 від 07.06.2011 року, № 0607115/509 від 13.06.2011 року, № 204375 від 14.06.2011 року, № 175/420 від 17.06.2011 року, № 236/436 від 23.06.2011 року, № 070/437 від 07.07.2011 року, № 187/489 від 19.07.2011 року, № 028/464 від 19.07.2011 року, № 267/486 від 26.07.2011 року, № 1008122/512 від 27.07.2011 року, № 0408/484 від 01.08.2011 року, № 120158/490 від 01.08.2011 року, № 278/514 від 27.08.2011 року, № 288/533 від 28.08.2011 року, № 298/513 від 29.08.2011 року, № 3108/519 від 31.08.2011 року, № 0509/511 від 05.09.2011 року, № 079/538 від 07.09.2011 року, № 089/565 від 08.09.2011 року, № 124228/570 від 09.09.2011 року, № 129/539 від 12.09.2011 року, № 2009/563 від 20.09.2011 року, № 219/567 від 21.09.2011 року, № 060/542 від 23.09.2011 року, № 2309/574 від 26.09.2011 року, № 1282609/571 від 30.09.2011 року. Предметом вказаних договорів було виконання Корпорацією «Галтрансрембуд» для ПАТ «ЛКФ «Світоч» електромонтажних робіт, робіт з монтажу мереж освітлення, ремонту електромереж, інших ремонтних робіт, робіт по реконструкції продуктопроводів, систем подачі, робіт по переміщенню трубопроводів, робіт по демонтажу конструкцій, тощо.

Як вбачається з акту на підтвердження взаємовідносин ПАТ «ЛКФ «Світоч» із Корпорацією «Галтрансрембуд» по вказаних договорах для перевірки надано картку бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» по цьому контрагенту та відповідні первинні документи (договори, акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), довідки про вартість будівельних робіт (форми КБ-3), банківські виписки, податкові накладні, реєстри отриманих податкових накладних), податкову звітність по податку на додану вартість, згідно з якими Корпорацією «Галтрансрембуд» виконувались будівельні роботи по монтажу, демонтажу та ремонту основних фондів. Копії вказаних договорів, актів, довідок та податкових накладних містяться в матеріалах справи.

До матеріалів справи позивачем додатково долучено копію ліцензії на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, серія АВ №475371, виданої 15.06.2009 року Корпорації «Галтрансрембуд», копії платіжних доручень, локальних кошторисів, рахунків, копії листів майстра Корпорації «Галтрансрембуд» про дозвіл на перебування працівників на території ПАТ «ЛКФ «Світоч» у зв'язку з виконанням робіт.

Як зазначено у акті перевірки, на підставі акта ДПІ у Жовківському районі ГУ Міндоходів у Львівській області № 90/22-10/36416824 від 23.08.2013 року «Про результати позапланової невиїзної перевірки Корпорації «Галтрансрембуд» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства при взаєморозрахунках з контрагентами за період з 01.01.2010 року по 31.03.2013 року» у «Системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» АІС «Податковий блок» було обнулено показники сум податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період 01.01.2010 року по 31.03.2013 року, у зв'язку з чим виникли відхилення між сумами податкових зобов'язань з податку на додану вартість Корпорації «Галтрансрембуд» та сумами податкового кредиту з податку на додану вартість ПАТ «ЛКФ «Світоч».

Зазначено, що вищевказаним актом перевірки Корпорації «Галтрансрембуд» встановлено, що вчинені між ним та контрагентами Корпорації правочини не спричинили реального настання юридичних наслідків. У результаті порушення Корпорацією «Галтрансрембуд» своїх податкових зобов'язань, приписів господарського та цивільного законодавства (моральних засад суспільства), правочини, які вчинені ПАТ «ЛКФ «Світоч» з таким контрагентом мають протиправний характер. Правочин, внаслідок якого неправомірно віднесено до складу податкового кредиту ПДВ, по суті спрямований на незаконне заволодіння майном держави та суперечить інтересам держави і суспільства та вважається таким, що порушує публічний порядок.

Також вказано, що до перевірки Товариством не надано інформації з Журналу входу/виходу на територію ПАТ ЛКФ «Світоч» працівників Корпорації «Галтрансрембуд» за відповідний період із зазначенням П.І.Б. та ідентифікаційного номера фізичних осіб, які виконували вищезазначені роботи та прізвищ відповідальних осіб ПАТ ЛКФ «Світоч», які здійснювали нагляд за виконанням робіт.

Виходячи з вищенаведеного акта № 90/22-10/36416824 від 23.08.2013 року та враховуючи надані для перевірки документи, СДПІ прийшла до висновку, що проведені між ПАТ «ЛКФ «Світоч» та його контрагентом Корпорації «Галтрансрембуд» господарські операції не містять по своїй суті розумних економічних або інших причин (ділової мети), вчинені без наміру створення правових наслідків, які б обумовлювались цими правочинами (ст. 234 Цивільного Кодексу України), та мають характер «безтоварності» і здійснені з метою отримання податкової вигоди: штучного формування податкового кредиту та валових витрат підприємства.

Тому податковим органом вказано, що операції між ПАТ «ЛКФ «Світоч» та Корпорацією «Галтрансрембуд» за період з 01.11.2010 року по 30.09.2011 року не підтверджуються стосовно врахування реального часу і здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого обсягу робіт, що свідчить, на думку перевіряючих, про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської та економічної діяльності, персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

Однак з такими висновками контролюючого органу суд не погоджується виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 22.05.1997р. №283/97-ВР (із змінами та доповненнями) (далі - Закон України №283/97-ВР), валові витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України №283/97-ВР до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України №283/97-ВР визначено що не належать до складу валових витрат будь-які витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Податковий кредит відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 ПК України визначається як сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України є дата здійснення першої з наступних подій: а) дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг); б) дата отримання податкової накладної.

За змістом наведених правових норм, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Виходячи з вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 №996-ХГУ обґрунтування відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (пункт 2 стаття 9 цього Закону).

На підтвердження реальності господарських операцій в матеріалах справи містяться первинні документи: договори, податкові накладні, рахунки, платіжні документи, акти виконаних робіт тощо, які складені між позивачем та його контрагентом. Наведені документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містять всі необхідні відомості та реквізити для належного підтвердження виконання господарських операцій.

Наявність у позивача листів майстра Корпорації «Галтрансрембуд» про дозвіл на перебування працівників на території ПАТ «ЛКФ «Світоч» у зв'язку з виконанням робіт спростовує вимогу СДПІ про надання інформації з Журналу входу/виходу на територію ПАТ ЛКФ «Світоч» працівників Корпорації «Галтрансрембуд».

Внаслідок проведення даних операцій позивач як платник податків мав намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності не прагнув отримати вигоду виключно чи переважно за рахунок відшкодування з державного бюджету податку на додану вартість (безпідставного формування податкового кредиту).

У свою чергу, відповідачем не доведено неотримання позивачем робіт (послуг). Фактично, висновки перевірки ґрунтуються на припущенні про неспроможність контрагента позивача на здійснення господарських операцій, які викладені у висновках акта перевірки Корпорації «Галтрансрембуд».

Однак, використання контролюючим органом акту перевірки, проведеної щодо іншого платника податків, як належного та допустимого доказу є необґрунтованим.

Отже, акт ДПІ у Жовківському районі ГУ Міндоходів у Львівській області № 90/22-10/36416824 від 23.08.2013 року «Про результати позапланової невиїзної перевірки Корпорації «Галтрансрембуд» не може бути належним доказом підтвердження нереальності господарських операцій, оскільки не дає оцінки господарським операціям позивача та Корпорації «Галтрансрембуд».

У свою чергу висновки СДПІ про порушення податкового законодавства контрагентом позивача не можуть підтверджувати порушення податкового законодавства самим позивачем, а позивач як платник податку не повинен нести наслідків невиконання своїм контрагентом чи третіми особами вимог закону. Вказана позиція узгоджується з висновками Верхового Суду України, висловленими, зокрема, у постанові від 31.01.2011 року в справі №21-47а10 та постанові від 11.12.2007 року у справі №21-1376во06.

Тому висновки контролюючого органу про нереальність (безтоварність) цих господарських операцій ґрунтуються на припущеннях.

У свою чергу суд звертає увагу, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2013 року у справі № 813/6527/13-а, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 року, зокрема визнано протиправними дії ДПІ у Жовківському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області щодо розміщення інформації, відображеної в акті документальної позапланової невиїзної перевірки №90/22-10/36416824 від 23.08.2013 року у базах даних АС «Аудит» та АС «Результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Міністерства доходів та зборів України» та зобов'язано ДПІ відновити інформацію про податкові зобов'язання та податковий кредит Корпорації «Галтрансрембуд» з ПДВ за період з 01.01.2010 року по 31.03.2013 року.

Також суд зауважує, що ДПІ у Жовківському районі ГУ Міндоходів у Львівській області 15.09.2014 року складено довідку № 380/2201/365168 «Про результати позапланової виїзної перевірки Корпорації «Галтрансрембуд» з питань дотримання податкового законодавства у зв'язку з поданням уточнених розрахунків до декларацій з податку на прибуток підприємств та з податку на додану вартість при взаєморозрахунках з контрагентами за період з 01.01.2011 року по 31.01.2013 року».

У вказаній довідці, яка взята судом до уваги, зазначено, зокрема про наявність у Корпорації «Галтрансрембуд» ліцензій на будівництво у період з 2009 - 2017 роки, власних основних засобів (перфоратора, кутової шліф машини, електромолотка, зварювального апарату тощо), орендованого приміщення, складських приміщень, найманого транспорту, чисельність працюючих від 31 по 48 осіб (в тому числі малярів, мулярів, слюсарів, монтажників, електриків, майстрів та різноробів). В ході проведення перевірки в усній розмові працівники підприємства Корпорація «Галтрансрембуд» підтвердили виконання робіт власними силами для контрагентів-покупців (ПАТ «Миколаївцемент», ПАТ «ЛКФ «Світоч», СП «Галка ЛТД» тощо).

Як вбачається з акту перевірки позивача контролюючий орган не встановив жодних недоліків у заповненні наданих до перевірки первинних документів та вважав інформацію, яка міститься у них належною та достатньою.

Контролюючий орган не підтвердив своєї позиції про безтоварність господарських операцій, як і висновок про наявність протиправної мети при вчиненні правочинів належними доказами чи відповідними судовими рішеннями.

Отже висновки відповідача, викладені в акті перевірки, щодо безтоварності господарських операцій між позивачем та його контрагентом не підтверджуються належними та допустимими доказами і спростовуються фактичними обставинами, встановленими судом під час розгляду справи.

Зазначене свідчить про необґрунтованість та упередженість висновків податкового органу щодо встановлених порушень.

Господарські операції позивача підтверджені належним чином оформленими первинними документами, а правочини не визнані у встановленому законом порядку недійсними. На момент укладення договорів, виписки податкових накладних та проведення господарських операцій контрагент позивача був зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку мав свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано презумпцію правомірності правочинів, добросовісності платника податку та достовірності поданих документів.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Враховуючи викладене вище та норми процесуального права, при розгляді судом спору щодо правомірності рішень органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 04.03.2013 року у справі № К/9991/2038/11, від 11.02.2013 року у справі № К/9991/66857/11.

Аналіз норм податкового законодавства дає підстави зробити висновок, що формування підприємством податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03). Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 31 січня 2011 року, справа № 21-47а10.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України, а згідно з частиною 2 цієї ж статті, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд відповідно до статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на податкові органи покладається обов'язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні грошові зобов'язання.

Відповідачем конкретних доказів, на підставі яких можна дійти висновку про порушення платником податків норм податкового законодавства, суду надано не було.

Згідно зі статтею 162 КАС України суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення.

Сукупність вищенаведених встановлених обставин справи дає суду підстави визнати позовні вимоги обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Львівська кондитерська фабрика «СВІТОЧ» 487,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів № /8954, № /8955, № /8956 від 17 грудня 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Львівська кондитерська фабрика «СВІТОЧ» 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.) судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 16 березня 2015 року.

Суддя М.В. Лейко-Журомська