Справа № 127/23244/14-а
Суддя: Борисюк І. Е.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/88/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до посадової особи Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Вінниці ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та незаконними, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з адміністративним позовом до посадової особи Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Вінниці ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та незаконними, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 03.03.2015 року задоволено самовідвід судді Бойка В.М.

В порядку ст. 15-1 КАС України справу було передано на розгляд судді Борисюк І.Е.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, враховуючи наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Основоположні права та свободи людини і громадянина визначені Конституцією України.

Так, відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Для визначення спору як такого, що підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, має бути законодавче уповноваження хоча б одного суб`єкта владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів, а ці суб`єкти відповідно зобов`язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору є, на думку позивачів, протиправні та незаконні дії відповідача щодо недоторканості житла позивачів та особистої недоторканості позивача ОСОБА_1 С .

Зокрема, враховуючи положення ст. 1 ЦПК України та ст. 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

У даному випадку, лікар Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Вінниці ОСОБА_5 не виступає у статусі суб'єкта владних повноважень, оскільки не виконує владних управлінських функцій і не наділена можливістю владно керувати поведінкою особи. А отже, між позивачами та відповідачем існує спір, який має приватно-правовий характер, що, в свою чергу, виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Спір між позивачами та лікарем Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Вінниці ОСОБА_5 не є публічно-правовим, не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна справа), а тому встановлена ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів на цей спір не поширюється.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Однією з умов реалізації права особи на предявлення позову є дотримання вимог підсудності.

У звязку із цим підсудність як умова реалізації права на предявлення позову тісно повязана з процесуальною правоздатністю та компетенцією суду.

Враховуючи вище викладене суд прийшов до висновку, що заявлений позов не підлягає розгляду в судах у порядку адміністративного судочинства, оскільки посадова особа Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Вінниці ОСОБА_5 не є суб'єктом владних повноважень в розумінні положень п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України.

Дані вимоги повинні розглядатись в порядку цивільного судочинства. Тому, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Суд розяснює, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 109 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до посадової особи Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Вінниці ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та незаконними, стягнення моральної шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: