Справа № 185/6494/14-а (2-а/185/165/14)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"05" березня 2015 р.справа № 185/6494/14-а (2-а/185/165/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М. Уханенка С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року у справі №185/6494/14-а (2а/185/165/14) за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

20 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати дії Відповідача по нарахуванню та виплаті позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на доньку ОСОБА_3, 30.08.2013 року за 2014 рік - неправомірними, стягнути з відповідача - управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на користь позивача недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2014 рік у розмірі 4 510 грн., зобов'язати відповідача призначити, зробити перерахунок, виплатити заборгованість та сплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» починаючи з 01 червня 2014 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років щомісяця, до закінчення строку передбаченого законом.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства було сплачено позивачу грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах менших ніж це передбачено ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково: визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо виплати ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі меншому ніж передбачено діючим законодавством, зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років на момент виплати, з 01 січня 2014 року з урахуванням виплачених сум. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову, позивач вважає, що суд першої інстанції відмовивши їй у задоволенні позовних вимог про стягнення допомоги по догляду за дитиною у розмірі 4510 грн. дійшов хибного висновку, що розмір виплат допомоги по догляду за дитиною регулюється постановою КМУ.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, НОМЕР_1 народження, що підтверджується свідоцтвом про народження.(а.с.15).

Як вбачається з довідки про доходи № 617 від 21.05.2014 року, позивач отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн. щомісячно починаючи з січня 2014року виходячи з різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.(а.с.19).

Правомірність та обґрунтованість дій відповідача по виплаті позивачу допомоги по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до норм чинного законодавства позивачу має бути нарахована та виплачена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленому ст.15 Закону Про державну допомогу сім'ям з дітьми.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" №2811-XII від 21 листопада 1992 року відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Частиною 1 статті 1 вказаного Закону встановлено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 13 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Статтею 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми"від 21 листопада 1992 року № 2811-XII передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада 1992 року є спеціальним законом, що регулює правовідносини, пов'язані з призначення та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей.

Статтею 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

До ст.15 Закону №2811-ХII вносились зміни, а дія статті зупинялась іншими Законами.

Так, Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ст.15 Закону №2811-ХII викладено в наступній редакції: "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень".

Проте, відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" Розділ I цього Закону набирає чинності з 01.01.2008 і діє по 31.12.2008. Отже, з 01.01.2009 ст.15 Закону №2811-ХII відновила попередню редакцію, відповідно до якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

В той же час, ст. 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" установлено, що у 2009 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Аналогічним чином врегульовано спірні правовідносини у 2010 році ст.45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік".

У зв'язку з тим, що у зазначені положення Законів України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та "Про Державний бюджет України на 2010 рік" не визнано неконституційними, у 2009-2010р.р. допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначалась та виплачувалась у відповідності до п.22 Постанови КМУ №1751 від 27.12.2001 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми".

Оскільки, ані Законом України "Про державний бюджет України" на 2011-2014 роки, ані іншими законами, не встановлювалось на 2011-2014 роках інший ніж у Законі України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" розмір допомоги, та не надавалось Кабінету Міністрів України право визначати розміри такої допомоги, а дії Законів про бюджет діяли, відповідно, лише у 2009 та 2010 роках, то з 01.01.2011 року у відповідача виник обов'язок здійснювати виплату державної допомоги в розмірах, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Таким чином, станом на січень 2014 року, відповідач має виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірах, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачу належну їй допомогу по догляду у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років у відповідності до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Стосовно вимог позивача зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області здійснити нарахування належних їй виплат у розмірі 4510 грн., суд зазначає, що обрахування сумарного значення відповідних соціальних виплат відноситься до кола повноважень відповідного суб'єкта владних повноважень, в даному випадку до повноважень Управління праці та соціального захисту населення. Вирішення питання щодо призначення позивачу грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідному грошовому значенні знаходиться поза межами повноважень судового органу при розгляді справи стосовно наявності у позивача права на отримання соціальних виплат у розмірі визначеному Законом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстави для задоволення позову в цій частині вимог про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області здійснити нарахування позивачу належних їй виплат у розмірі 4510 грн. відсутні.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до вимог ст. 105 КАС України, позовні вимоги у адміністративному позову не мають містити вимоги стосовно стягнення з суб'єкта владних повноважень грошових коштів з метою поновлення порушеного права позивача. Натомість, належним способом захисту порушеного права в суді адміністративної юрисдикції є заявлення особою вимог про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов'язання вчинити певні, в тому числі нарахувати та виплатити відповідні грошові суми.

Відтак, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів не підлягають задоволенню з огляду на те, що вказаний спосіб захисту є невластивий позову адміністративного характеру.

Крім того, задоволені вимоги позивача стосовно отримання грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення неї трирічного віку у розмірі, визначеному Законом України «Про допомогу сім'ям з дітьми» з моменту отримання права на такі виплати охоплюють і зобов'язання відповідача сплатити відповідні суми за вказаний період. Тобто, підстави для додаткового стягнення грошових кошів з відповідача - відсутні, у зв'язку з зобов'язанням його в судовому порядку вчинити дії по нарахуванню та виплаті позивачу визначеної законом грошової допомоги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим, підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року у справі №185/6494/14-а (2а/185/165/14) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко