Справа № 822/284/15
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/284/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріВересняк А.А.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Шепетівської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в хмельницькій області (№ 98) до Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області в якому просить визнати неправомірними та скасувати рішення Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області від 14.11.2014 року за №, №, №, № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску на суми грошового забезпечення на загальну суму 130398,74 грн.

Вважає зазначені рішення незаконними, оскільки своєчасно нарахував та сплатив до бюджету на рахунки Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції єдиний внесок на суми грошового забезпечення за період з 21.11.2013 року по 26.02.2014 року. Зазначає, що виносячи Вимогу про сплату боргу (недоїмки) Шепетівською ОДПІ не враховано, що установою вказані кошти були перераховані вчасно і в повному обсязі до бюджету, оскільки згідно частини 4 статті 45 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилаються у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, якими застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску, правомірними, оскільки позивач здійснив сплату єдиного соціального внеску не на той рахунок, в зв'язку з чим утворилась недоїмка, яку податковий орган усунув шляхом перерахування ЄСВ з одного рахунку на інший, на підставі заяви платника та його правомірно на підставі п.2 ст. 25 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску було притягнено до відповідальності. .

Заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з урахуванням викладеного нижче.

Суд встановив, що позивач - Шепетівська виправна колонія Управління державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області (№ 98) перебуває на обліку як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в Шепетівській ОДПІ.

На підставі та п.2 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року N 2464-VI (надалі - Закон N 2464-VI) відповідач прийняв рішення від 14.11.2014 року за №, №, №, № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Фактичною підставою для прийняття рішень від 14.11.2014 року за №, №, №, № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені слугувала несвоєчасна сплата позивачем єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення в загальній сумі 130398,74 грн.

Досліджуючи правомірність спірних рішень та вимоги, суд враховує наведене нижче.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон N 2464-VI

В силу ч.1 ст. 4 Закону N 2464-VI платниками єдиного внеску зокрема є: 1). роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами, допомогу або компенсацію відповідно до законодавства, - для осіб, зазначених у пунктах 9 - 14 цієї частини; 9) військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби), особи рядового і начальницького складу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону N 2464-VI для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, а для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення, оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; допомоги або компенсації відповідно до законодавства.

Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати (ч.5 ст.7 Закону N 2464-VI).

За змістом п.1 ч.2 ст.6 Закону N 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частинами 5 і 7 ст.9 Закону N 2464-VI передбачено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

У відповідності до ч.8 ст.9 Закону N 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

В силу п.1 ч.10 ст. 9 Закону N 2464-VI у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Відповідно до ч.11 ст. 9 Закону N 2464-VI за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Таким чином, передбачена Законом N 2464-VI відповідальність страхувальника за несвоєчасну сплату єдиного внеску у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів настає у випадку несвоєчасного списання суми платежу з рахунку такого страхувальника. При цьому, страхувальник не несе відповідальність за несвоєчасне зарахування суми платежу на рахунок органу доходів і зборів.

Суд встановив, що з метою обліку нарахованих та сплачених позивачем сум єдиного внеску в Шепетівській ОДПІ відкриті інтегровані картки (катки особового рахунку) за такими видами платежів: єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності інші доходи (код платежу 71010000, рахунок №2220); єдиний внесок, нарахований на суми грошового забезпечення військовослужбовців (код платежу 71020000, рахунок №2220).

Єдиний внесок на суми грошового забезпечення за грудень 2013 року позивач сплатив до державного бюджету платіжними дорученнями №1979 від 24.12.2013 року на суму 223237,92 грн., №1988 від 24.12.2013 року на суму 17088,95 грн.

Єдиний внесок на суми грошового забезпечення за січень 2014 року позивач сплатив до державного бюджету платіжними дорученнями №32 від 27.01.2014 року на суму 224400,54 грн., №15 від 27.01.2014 року на суму 16813,77 грн.

У зв'язку з допущеною позивачем помилкою частина зазначених кошів надійшли на рахунок №2220, відкритий для зарахування єдиного внеску на суми грошового забезпечення військовослужбовців, і відображені як переплата. Крім того, незважаючи на те, що в платіжних дорученнях на загальну суму 481541,18 грн. позивачем зазначений рахунок №2220 (відкритий для сплати внеску на суми грошового забезпечення) та вказане призначення платежу - єдиний внесок на суми грошового забезпечення, зазначені кошти (481541,18 грн.) також відображені відповідачем у картці особового рахунку позивача для зарахування єдиного внеску на суми заробітної плати по рахунку №2220 як переплата.

Відповідно до пп. 1 п. 4.2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року N 455 (далі - Інструкція N 455), сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум ЄВ на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

В силу пунктів 1 і 2 частини 10 статті 9 Закону N 2464-VI у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів, а у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Тобто днем сплати єдиного внеску у разі сплати готівкою вважається день прийняття до виконання банком на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі, підтвердженого відміткою банку про отримання зазначених коштів. Така відмітка у вигляді штампа "Оплачено", відповідає даті сплати єдиного внеску незалежно від часу її зарахування на рахунок органів доходів і зборів.

Крім того, згідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, яка визначає загальний порядок сплати штрафних санкцій, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, позивач, який своєчасно подав до банківської установи платіжні доручення про сплату єдиного внеску на суми грошового забезпечення за грудень 2013 та січень 2014 не повинен нести відповідальність за несвоєчасну сплату єдиного внеску, в тому числі і у випадку зарахування цих коштів на інший рахунок, відкритий для сплати позивачем єдиного внеску.

Відповідно до п.129.6 ст.129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарської відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі для застосування адміністративно-господарських санкцій, є вчинене таким суб'єктом господарське правопорушення. У силу частини другої зазначеної статті учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним ужито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до п.8 ст.9 Закону N 2464-VI платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

В силу п.6 ч.1 ст.1 Закону N 2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Суд встановив, що позивач виконав вимоги Закону N 2464-VI щодо строків сплати єдиного внеску та своєчасно подав до установи банку платіжні доручення на перерахування сум єдиного внеску на суми грошового забезпечення за грудень 2013 та січень 2014. Тому, з урахуванням положень п.129.6 ст.129 Податкового кодексу України, не повинен нести відповідальність за помилкове зазначенні іншого рахунку державного бюджету, який також відкритий для зарахування єдиного внеску.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладені норми відповідачем не доведено правомірність спірних рішень, а отже позовні вимоги позивача про визнання їх протиправними та скасування підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа (частина перша статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись ст.ст. 158 - 163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними та скасувати рішення Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області від 14.11.2014 року за №, №, №, №.

Стягнути з державного бюджету України на користь Шепетівської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області (№ 98) судовий збір в розмірі 333,08 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12 березня 2015 року

Суддя/підпис/Г.В. Лабань
"Згідно з оригіналом" Суддя Г.В. Лабань