Справа № 804/10909/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Київ К/800/21393/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.,

Суддів Борисенко І.В.

Кошіля В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2013

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014

у справі № 804/10909/13-а

за позовом Державного підприємства "Виробниче об'єднання " Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2013, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014, задоволено позовні вимоги: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 04.05.2013 № в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3 126 452,00 грн.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржувані рішення - без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань нарахування позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за листопад 2012 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку за грудень 2012 року, складено акт № 213/14.2-14308368 від 22.03.2013, в якому встановлені, зокрема, порушення позивачем п. 185.1 т. 185, п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 199.4 ст. 199, п. 201.4, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок завищення податкового кредиту за грудень 2012 року, а саме - підприємством завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за грудень 2012 року на 102 849,00 грн. та занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за грудень 2012 року на 3 126 452,00 грн., що призвело до завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 3 126 452,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем 04.04.2013 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3 450 613,00 грн.

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновками судів про скасування вказаного повідомлення-рішення в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3 126 452,00 грн., враховуючи наступне.

У відповідності із п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.200.3 ст.200 ПК України).

Матеріали справи свідчать, що підставою для коригування суми від'ємного значення, стало порушення позивачем, на думку податкового органу, строків, визначених ст. 102 Податкового кодексу України для самостійного визначення податкових зобов'язань за грудень 2012 року, шляхом подання до податкового органу уточнюючих розрахунків від 11.03.2013.

Згідно із п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку по податковій декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку. Відповідно до п.102.5 ст.102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що порушення, яке стало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3 126 452,00 грн., виникло внаслідок відображення в уточнюючих розрахунках в лютому 2013 року до податкової декларації за грудень 2012 року сум податку на підставі вантажно-митних декларацій №136138 від 24.12.2012, №135986 від 21.12.2012 та № 136572 від 27.12.2012.

Матеріали справи містять інформацію, надану митним органом стосовно того, що митне оформлення товару завершено та митні декларації отримані позивачем 23.01.2013 та 13.02.2013.

Оскільки, судами встановлено, що до отримання вантажно-митних декларацій у позивача була відсутня можливість віднесення сум податку до складу податкового кредиту, то відповідно, з моменту їх отримання, а саме - 23.01.2013 та 13.02.2013, позивач набув право на формування податкового кредиту за рахунок сум податку за наслідками господарських операцій.

З урахуванням того, що відображені в вантажно-митних деклараціях господарські операції мали місце в грудні 2012 року, а уточнюючі розрахунки позивачем до декларації за грудень 2012 року було подано в лютому 2013 року, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про те, що порушення вимог ст. 102 та ст. 199 Податкового кодексу з боку позивача при декларуванні податку за наслідками господарських операцій за грудень 2012 року - відсутні.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів обох інстанцій про відсутність у податкового органу підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3 126 452,00 грн.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів - відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, установленому статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль