Справа № 810/285/15
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2015 року 810/285/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Наталенко Ю.О., за участю представників сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Ретайл» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ПП «Ретайл» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправною відмови у прийнятті податкової декларації ПП «Ретайл» з ПДВ за листопад 2014 р. вх. № від 19.12.2014 р. та визнання податкову декларацію ПП «Ретайл» з ПДВ за листопад 2014 р. № від 19.12.2014 р., такою, що податна у день її фактичного отримання ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.12.2014 р. позивачем було подано до податкового органу податкову декларацію з ПДВ за листопад 2014 р. вх. № від 19.12.2014 р. з додатками.

Вказує, що позивачем було отримано лист №202/10/15-2 від 19.12.2014 р. в якому податковий орган повідомив, що декларації надано статус неподаткової звітності, в зв'язку з тим, що вони не відповідають вимогам Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 р. №678.

Позивач вважає такі дії податкового органу неправомірними та такими, що порушують чинне законодавство.

У судових засіданнях представник позивача підтвердив обставини викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач - ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. У обґрунтування своєї правової позиції вказує, що у зв'язку з тим, що податкова декларація з ПДВ за листопад 2014 р. була заповнена з порушенням ст.48 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 р. №678 їй було надано статус неподаткової звітності.

Вважає, що дії податкового органу є правомірним та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ПП «Ретайл» є юридичною особою, перебуває на податковому обліку, є платником ПДВ.

Судом встановлено, що 19.12.2014 р. позивачем було подано до податкового органу податкову декларацію з ПДВ за листопад 2014 р. вх. № від 19.12.2014 р. з додатками.

Зазначена декларація була подана ПП «Ретайл» особисто та прийнята відповідачем, про що свідчить відмітка на декларації.

Згідно листа №202/10/15-2 від 19.12.2014 р. податковий орган повідомив, що декларації надано статус неподаткової звітності, в зв'язку з тим, що вони була заповнена з порушеннями ст.48 Податкового кодексу України та «Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ», затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.13р. №678 зі змінами та доповненнями, а саме:

- податкова звітність була підписана особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), але відповідні документи про призначення головного бухгалтера до ДПІ не надходили відповідно до Порядку обліку платників податків і зборів від 09.12.11 № 1588;

- в додатку 8 до податкової декларації з ПДВ не вказано на скількох аркушах додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг, що є порушенням п. п. 201.10 п. 201 розділу V Податкового кодексу України;

- відсутня відмітка щодо подання до декларації копії записів у реєстрах виданих та отриманих ПН в електронному вигляді, чим порушено п. 13 розділу III Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ №678 від 13.11.13р.

- в полі 6 вступної частини декларації була зазначена податкова адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд.4, але відповідно до бази даних ІС «Податковий блок» 10.12.2014 року на підставі довідки №5225/10-13-07-01-14 від 05.12.2014 року про не встановлення місцезнаходження платника податків (додатку 2 до Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків), було направлено начальнику відділу державної реєстрації Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, на виконання розділу XII Порядку обліку платників податків і зборів , затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 09.12.11 № 1588, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.12.11 за № 1562/20300 ДПІ у Києво-Святошинському районі ДПС, повідомлення про відсутність платника податків за місцезнаходженням (місце проживання) за формою № 18-ОПП, для відпрацювання та внесення до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням. В зв'язку з тим, що станом на 19.12.2014 року до ДПІ не надходили відомості щодо підтвердження реєстраційних даних, або внесення інформації щодо проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження відповідно до ст.66 ПКУ інформація в полі 6 вступної частини не є достовірною.

Позивач вважає дії податкового органу щодо невизнання податкових декларацій такими, що суперечать вимогам чинного податкового законодавства.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Регулювання відносин у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, кола суб'єктів податкових правовідносин та відповідальності за порушення податкового законодавства належить до сфери дії Податкового кодексу України.

В силу положень п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Таким чином, своєчасне подання податкової декларації встановленої форми є одним із основних обов'язків платників податків, їх представників та податкових агентів. Податковим кодексом України встановлено вимоги щодо форм податкових декларацій та порядку їх заповнення, визначено строки та спосіб їх подання, порядок їх прийняття органом державної податкової служби, підстави для відмови у прийнятті податкових декларацій та порядок надання такої відмови.

Так, згідно п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Порядок складання податкової декларації визначено у ст. 48 Податкового кодексу України.

Пунктом 48.1 статті 48 ПК України передбачено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Поняття обов'язкових реквізитів наведено у п. 48.2 ст. 48 ПК України, згідно якого - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Пунктом 48.3 ст. 48 ПК України визначено перелік обов'язкових реквізитів податкової декларації, а саме: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків.

При цьому п. 48.3 ст. 48 ПК України передбачено, що податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених п. 46.4 ст. 46 цього Кодексу.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Імперативний характер наведеної норми означає, що податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених п. 49.3 ст. 49 ПК України (особисто або через представника, поштою чи засобами електронного зв'язку).

Особливості порядку прийняття або відмови в прийнятті декларації посадовими особами органу державної податкової служби наведені в п. 49.8 - п. 49.14 ст. 49 ПК України.

Згідно п. 49.8 ст. 49 ПК України, під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

При цьому, як встановлено п. 49.10 ст. 49 ПК України, відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

В силу приписів вказаних норм законодавства вбачається, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Однак, податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, про що платника податків письмово повідомляють про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Так, п.п. 49.11.1 п. 49.11 ст. 49 ПК України передбачено, що у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до п. 49.15 ст. 49 ПК України податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання податковим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Таким чином судом встановлено, що особою відповідальною за ведення бухгалтерського і податкового обліку на підприємстві є головний бухгалтер ОСОБА_1 відповідно до наказу №04-14 від 08.09.2014 р. про призначення головного бухгалтера, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, даним головним бухгалтером підприємства податкова звітність підписується з вересня 2014 року, подається і приймається відповідачем, що підтверджується квитанцією про прийняття звітності.

Підпунктом 48.5.1. пункту 48.5. ст. 48 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу.

У спірному випадку декларація підписана директором підприємства і особою відповідальною за ведення бухгалтерського обліку, скріплена печаткою підприємства.

Щодо відсутності позивача за місцезнаходженням.

Згідно з пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій 'України, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців місцезнаходження юридичної особи - ПП "Ретайл" вказано: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Київська, будинок 4.

Також, на 5 аркуші витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зазначено всі реєстраційні дії щодо підприємства з моменту утворення. З даного витягу вбачається, що в ЄДР ніколи не вносився запис про відсутність позивача за місцезнаходженням.

Додатково на підтвердження місцезнаходження позивач надає копію договору оренди №01081465 від 01.09.2014 р., копії актів виконаних робіт про надання послуг оренди №01081465/2-01/01 від 31.01.2015 р. та копії платіжних доручень про оплату зазначеної оренди №174 від 06.01.2015 р. №160 від 31.10.2014 р., №166 від 04.12.2014 р.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В силу частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Жодних доказів на підтвердження правомірності відмови у прийнятті податкової звітності, податковий орган не надав.

Згідно ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Вказаною нормою суд зобов'язаний дати юридичну оцінку діям суб'єкта владних повноважень і визначити спосіб поновлення порушеного права.

Оскільки, відповідач протиправним діями порушив права позивача, суд вважає, що поновити порушені права позивача слід шляхом зобов'язання ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області визнати податкову декларацію ПП «Ретайл» з ПДВ за листопад 2014 р. № від 19.12.2014 р., такою, що податна у день її фактичного отримання ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69, 70, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області прийняти податкову декларацію Приватного підприємства «Ретайл» з податку на додану вартість за листопад 2014 р. вх. № від 19.12.2014 р.

3. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області визнати податкову декларацію Приватного підприємства «Ретайл» з податку на додану вартість за листопад 2014 р. вх. № від 19.12.2014 р. такою, що подана у день її фактичного отримання Державною податковою інспекцію у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 11 березня 2015 р.