Справа № 681/2296/14-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/2296/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Боб'як Б.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

03 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області та ОСОБА_2 на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 25 грудня 2014 року звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області в якому просила: визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області щодо відмови включити матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та матеріальну допомогу на оздоровлення до відпусток в заробітну плату для призначення пенсії, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області провести перерахунок пенсії з 23.04.2014 року в розмірі 80 % від заробітної плати відповідно до вимог чинного законодавства включивши до складу заробітньої плати, з якої нараховується пенсія матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та виплачувати їх у майбутньому.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, сторони подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати рішення суду I інстанції та прийняти нову постанову, якою відповідно, позивач просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй пенсію за період з 25.06.2014 року відповідно до довідки Полонського РВ УМВС Хмельницької області від 23 квітня 2014 року № 2285 із розрахунку 80% суми заробітньої плати та скасувати абзац четвертий оскаржуваного судового рішення, а відповідач, в свою чергу, просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2, посилаючись при цьому на неповне з'ясування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Сторони в судове засідання не з'явились про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції -без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 квітня 2014 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

17 грудня 2014 року позивач звернулася до управління Пенсійного Фонду України в Полонському районі Хмельницької області із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії та врахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

30 грудня 2014 року отримала лист-відповідь відповідача № 85/я-7, яким була проінформована про те, що матеріальні допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та на вирішення соціально-побутових питань не входять до складових заробітньої плати.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідача позивач звернулася з адміністративним позовом до суду.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області даний позов задоволено частково.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу", №3723-XII (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року N 108/95 ВР "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону N 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Щодо тверджень зазначених в апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду в Полонському районі Хмельницької області, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої та підтверджується матеріалами справи, позивач є державним службовцем та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" з 23 квітня 2014 року.

Згідно довідки Полонського РВ УМВС вбачається, що за період з 01 квітня 2012 року по 01 квітня 2014 року позивачеві нараховано інші виплати. На вказані виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначено, що виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 04.03.2014 року у справі № 21-3а14, на яку також посилається суд першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Аналіз наведених положень норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця та мають бути врахованими при обчисленні розміру пенсії позивача.

Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, з врахуванням пропущеного строку звернення до суду за захистом свого права позивачем, тобто з 25 червня 2014 року

Таким чином, доводи апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Що стосується вимог позивача викладених в апеляційній скарзі по здійсненню перерахунку та виплати їй сум заробітньої плати в розмірі 80%, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу", №3723-XII (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

З 1 жовтня 2011 року вступив у силу Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI, яким внесено зміни до Закону №3723-XII зокрема до статті 37, відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII, внесено зміни до ст.37 Закону № 3723-ХІІ і відповідно до цих змін пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, положення частини третьої ст.37 Закону №3723-XII щодо призначення державним службовцям пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків посадового окладу, втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ, а з моменту вступу в законну силу Закону № 1166-VII втратили чинність положення ст.37 Закону №3723-XII, щодо призначення пенсії державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсії державним слубовцям регулює ст. 37-1 Закону №3723-XII, положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали.

Таким чином, колегією суддів зазначається, що розмір пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. При перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії таким особам.

Отже, позивач має право на отримання пенсії за віком в розмірі 80% відповідно до Закону України "Про державну службу".

Разом з тим, суд апеляційної інстанції наголошує, що з боку УПФУ в Полонському районі Хмельницької області право позивача на обчислення пенсії за віком в розмірі 80% на час розгляду справи не непорушено, оскільки відсутні докази відмови відповідача здійснити перерахування пенсії саме вказаного розміру. Тому, на думку колегії суддів, інтереси позивача в цій частині відповідачем не порушено, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2015 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.