Справа № 2а/0270/1359/12
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року м. Київ К/9991/50436/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08.05.2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» про визнання рішення протиправним,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» про визнання рішення протиправним.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08.05.2012 року позовові вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково. Визнано протиправним рішення Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 13.03.2012 року № 47 про відмову позивачу в державній реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1679 м2, а саме: нежитлове приміщення, яке складається з основної будівлі з прибудовами, позначеної літ. «А», та зобов'язано Комунальне підприємство «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 23.02.2012 року про державну реєстрацію права власності на вищевказане нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1679 м2, а саме: нежитлове приміщення, яке складається з основної будівлі з прибудовами, позначеної літ. «А».

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2012 року апеляційну скаргу Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» було залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08.05.2012 року - без змін.

У касаційній скарзі Комунальне підприємство «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08.05.2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2012 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 05.08.2010 року, яке набрало законної сили 02.03.2011 року, за ОСОБА_2, визнано право власності на нежитлове приміщення у АДРЕСА_1.

28.03.2011 року ОСОБА_2 звернувся до Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» із заявою про державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно. Рішенням комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 12.04.2011 року № 98 позивачу було відмовлено в державній реєстрації права власності з тих підстав, що подані ним документи не відповідають вимогам установленим Положенням, а саме: заявлене право вже зареєстровано.

В зв'язку з цим він звернувся до суду з позовом про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення у АДРЕСА_1, за фізичними та юридичними особами.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.08.2011 року, яка набрала законної сили 02.02.2012 року, було визнано протиправними та скасовано рішення Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 13.10.2010 року № 55 про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, від 25.11.2010 року № 233про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мережа», від 26.04.2011 року № 502 про державну реєстрацію права власності на 55/100 частки нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, від 27.04.2011 року № 1499 про державну реєстрацію права власності на 6/25 часток нежитлозого приміщення по АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Будмонтажпроект», від 12.05.2011 року № 1712 про державну реєстрацію права власності на 1/10 частки нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, від 14.05.2011 року № 1758 про державну реєстрацію права власності на 11/100 частки нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 за ОСОБА_6

02.02.2012 року ОСОБА_2 звернувся до Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» із заявою про державну реєстрацію права власності на вказане майно, але рішенням Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 17.02.2012 року № 24 йому було відмовлено з посиланням на те, що заявлене право вже зареєстровано.

23.02.2012 року ОСОБА_2 повторно звернувся до Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» із заявою про державну реєстрацію права власності на вказане майно, додавши при цьому копію постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 30.08.2011 року.

Рішенням Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 13.03.2012 року № 47 позивачу було відмовлено у державный реєстрації права власності із посиланням на пункт 3.5.4 Тимчасового положення у зв'язку з тим, що «подані документи не відповідають вимогам, установленим Положенням та іншими нормативно-правовими актами». Також в рішенні містяться посилання підпункт 3.5.5 пункту 3.5 Тимчасового положення, згідно якого реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо заявлене право вже зареєстроване. Також вказано, що право власності вже зареєстровано за іншими юридичними та фізичними особами на підставі правовстановлювальних документів, відомостями щодо скасування або визнання їх недійсними Комунальне підприємство «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» не володіє.

Крім того, у рішенні зазначено, що «згідно Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, затвердженого Міністерством юстиції України (наказ №7/5 від 28.01.2003 року), у випадку скасування на підставі рішення суду рішення реєстратора БТІ про державну реєстрацію прав або визнання недійсним чи скасування на підставі рішення суду правовстановлювального документа, на підставі якого проводилася державна реєстрація права власності на об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації чи іншого речового права на нерухоме майно, змінені записи про право власності на об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації та суб'єкта цього права про інші речові права на нерухоме майно та суб'єкта цих прав підлягають поновленню на підставі заяви заінтересованої особи, до якої додається відповідне рішення суду».

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Пунктами 4, 5 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Згідно із статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у документі (свідоцтві) про державну реєстрацію речових прав, про відмову в державній реєстрації речових прав, про державну реєстрацію та відмову в державній реєстрації їх обмежень, що обтяжують нерухоме майно, про скасування записів у Державному реєстрі прав та внесення до них змін повинні зазначатися, зокрема, підстави для прийняття рішення, а в разі прийняття рішення про відмову в державній реєстрації прав - обґрунтування такого рішення.

Порядок проведення державної реєстрації права власності та права користування (сервітуту) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках врегульовано Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5.

Пунктом 3.5.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно передбачено, що реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Оскільки Комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» у рішенні від 13.03.2012 року № 47 про відмову в державній реєстрації прав не наведено, у чому саме полягає невідповідність поданих документів, а також не конкретизовано, про які саме документи йде мова, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про безпідставність посилання на пункт 3.5.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, як на підставу відмови у державній реєстрації прав.

Пунктом 3.5.5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно передбачено, що реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо заявлене право вже зареєстроване.

Враховуючи, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.08.2011 року, яка набрала законної сили та підлягає обов'язковому виконанню, були скасовані рішення Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію права власності за фізичними та юридичними особами, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що рішення Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» про відмову в державній реєстрації прав від 13.03.2012 року № 47 не містить аргументування тієї підстави для відмови в державній реєстрації прав, що наведена у пункті 3.5.5 Тимчасового положення.

Відповідно до абзацу 9 пункту 3.2.4 Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 28.01.2003 року № 7/5, у випадку скасування на підставі рішення суду рішення реєстратора БТІ про державну реєстрацію прав або визнання недійсним чи скасування на підставі рішення суду правовстановлювального документа, на підставі якого проводилася державна реєстрація права власності на об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, чи іншого речового права на нерухоме майно, змінені записи про право власності на об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, та суб'єкта цього права; про інші речові права на нерухоме майно та суб'єкта цих прав підлягають поновленню на підставі заяви заінтересованої особи, до якої додається відповідне рішення суду.

Отже, вказана норма визначає порядок поновлення записів у Реєстрі прав власності на нерухоме майно у разі настання перерахованих у цьому абзаці випадків.

Як встановлено судом, право власності на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1679 м2, раніше не було зареєстровано за ОСОБА_2

Відтак, оскільки зазначене вище нерухоме майно не було зареєстровано за позивачем, положення абзацу 9 підпункту 3.2.4 пункту 3.2 Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно в даному випадку не підлягають застосуванню, а посилання на нього реєстратором є необгрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, визнавши протиправним рішення Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 13.03.2012 року № 47 про відмову ОСОБА_2 в державній реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1679 м2, а саме: нежитлове приміщення, яке складається з основної будівлі з прибудовами, позначеної літ. «А».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» - залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08.05.2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» про визнання рішення протиправним - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз