Справа № 804/1849/15
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2015 р. Справа № 804/1849/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Неклеса О.М.,
при секретарі судового засідання Колесник І.О.,
представників позивача Маковецької М.Ю., Яковішиної Н.В., Щербатової І.О.,
представника відповідача Шеремет В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд-Компані» до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Дослідивши письмові докази по справі та заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Прайд-Компані» зареєстроване Криворізьким районним управлінням юстиції Дніпропетровської області 05.11.2008 р., знаходиться на податковому обліку в Криворізькій північній ОДПІ; є платником податку на додану вартість відповідно до Свідоцтва від 10.01.2009 р. № 100158941. Основним видом економічної діяльності підприємства є: оптова торгівля відходами та брухтом, оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, неспеціалізована оптова торгівля.
За результатами перевірки відповідачем складено акт № 196/04-83-22-03/36151455 від 02.12.2014 р., за висновками якого відповідачем встановлено порушення позивачем: п. 185.1 ст.185, п. 186.1 ст. 186, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198 ПК України у зв'язку з не підтвердженням фактів здійснення господарських операцій, в результаті чого за серпень 2014 р. завищено податковий кредит на загальну суму 390939, 06 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що 01.08.2014 р. ТОВ «Прайд-Компані» (покупець) з ТОВ «Гард Фінанс» (продавець) укладено договір № 22К/6, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця алюміній, а покупець - прийняти та оплатити цей товар. Відповідно до п. 2.1 цього договору, поставка товару здійснюється у строки, узгоджені сторонами, в робочому порядку, окремими партіями, автомобільним транспортом продавця на склад покупця.
Отриманий у ТОВ «Гард Фінанс» товар оприбуткований ТОВ «Прайд-Компані» на складі, що підтверджується актом про приймання товару № 292 від 22.08.2014 р. та скріплено підписом комірника ОСОБА_8
Розрахунки за даною операцією здійснювались ТОВ «Прайд-Компані» згідно умов договору № 22К/6 у безготівковій формі, що підтверджується копіями банківських виписок, платіжних доручень.
01.08.2014 р. між ТОВ «Прайд-Компані» (покупець) та ТОВ «Астра Трейд Груп» (продавець) укладено договір № 22К/2, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця алюміній, а покупець - прийняти та оплатити цей товар. Відповідно до п. 2.1 цього договору, поставка товару здійснюється у строки, узгоджені сторонами, в робочому порядку, окремими партіями, автомобільним транспортом продавця на склад покупця.
Поставка товару здійснювалась згідно умов договору №22К/2 транспортом продавця та підтверджується товарно-транспортними накладними, а саме: від 11.08.2014 р. № 11/08/14., від 14.08.2014 р. № 14/08/14, від 18.08.2014 р. № 18/08/14, від 27.08.2014 р. № 27/08/14. Пунктом розвантаження є смт. Радушне, Нікопольське шосе, 6. За вказаною адресою розташований склад ТОВ «Прайд-Компані».
Отриманий у ТОВ «Астра Трейд Груп» товар оприбуткований ТОВ «Прайд-Компані» на складі, що підтверджується актами про приймання товару № 276 від 11.08.2014 р., № 279 від 14.08.2014 р., № 285 від 18.08.2014 р., № 295 від 27.08.2014 р. Акти про приймання товару скріплені підписом комірника ОСОБА_5
За проведеними господарськими операціями ТОВ «Астра Трейд Груп» виписані на адресу ТОВ «Прайд Компані» податкові накладні від 11.08.2014 р. № 1, від 14.08.2014 р. № 2, від 18.08.2014 р. № 22, від 27.08.2014 р. № 71.
Розрахунки за даними операціями здійснювались ТОВ «Прайд-Компані» згідно умов договору №22К/2 у безготівковій формі, що підтверджується копіями банківських виписок, платіжних доручень.
Придбаний ТОВ «Прайд-Компані» за наведеними поставками алюміній вторинний АВ 87 реалізований позивачем у вересні 2014 р. ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» на підставі договору № 2545 від 02.07.2014 р.
Придбаний ТОВ «Прайд-Компані» за наведеними поставками алюміній вторинний АВ 87, реалізований позивачем у грудні 2014 р. ПАТ «Запоріжсталь» на підставі договору № 20/2014/1324 від 26.06.2014 р.
Транспортування товару здійснювалось ТОВ «Прайд-Компані» на склад ПАТ «Запоріжсталь». Перевізником є ФОП ОСОБА_11 на підставі договору перевезення № 36У від 12.12.2014 р. Фактичне транспортування товарів підтверджується товарно-транспортними накладними від 15.12.2014 р., від 17.12.2014 р., від 19.12.2014 р., від 23.12.2014 р. та актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), а саме: № 1856/1, № 1859/1, № 1872/1, № 1876/1.
Розрахунки контрагентів-покупців з ТОВ «Прайд-Компані» здійснені в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками. Рух товарів підтверджено даними бухгалтерського обліку - рахунку 28.1 «Товари на складі», картками складського обліку, накладними-вимогами на відпуск матеріалів від 16.09.2014 р., 15.12.2014 р., 17.12.2014 р., 23.12.2014 р.
Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.
Підпунктом 139.1.9. п. 139.1 ст. 139 ПК України встановлено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Фактичність виконання позивачем договорів поставки з ТОВ «Гард Фінанс» та ТОВ «Астра Трейд Груп» та рух активів підтверджується наступними первинними документами: договорами, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, накладними-вимогами на відпуск матеріалів, актами про приймання товарів (матеріалів) на склад, копії яких долучені до матеріалів адміністративної справи. Рух активів підтверджується банківськими документами.
Поряд з цим, позивачем надано до суду штатний розпис станом на час укладання та виконання договорів з ТОВ «Гард Фінанс» та ТОВ «Астра Трейд Груп», відповідно до якого з 01.06.2014 р. на підприємстві затверджено 15, 5 штатних одиниць.
До перевірки та до суду позивачем також надані сертифікати якості товару «Алюміній вторинний в чушках марки АВ 87 (ГОСТ 295-98)».
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку щодо наявності фізичної, технічної можливості ТОВ «Прайд-Компані» для здійснення господарської діяльності та її доцільності.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем не доведено безтоварність господарських операцій ТОВ «Прайд-Компані» з контрагентами - постачальниками ТОВ «Гард Фінанс» та ТОВ «Астра Трейд Груп» та з контрагентами - покупцями ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» та ПАТ «Запоріжсталь».
Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Необхідними умовами для висновку про нікчемність угоди згідно до ст. 207 ГК України та ст. 228 ЦК України є доведення факту наявності завідомо суперечної інтересам держави та суспільства мети укладення угоди сторонами, а також наявність вини у формі умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків. Інтерес держави і суспільства у сплаті суб'єктами оподаткування податків випливає з обов'язку кожного сплачувати податки і збори, закріпленому в ст. 67 Конституції України та законах України про оподаткування.
Отже, суб'єктний склад правопорушення повинен бути встановлений компетентним державним органом і підтверджений законодавчо визначеними належними засобами доказування.
Відповідачем не було додано жодних документів, які б підтверджували завищення податкового кредиту позивачем.
Щодо висновків акту перевірки вчинення позивачем правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених підприємством при придбані та продажу товарів (послуг), суд зазначає, що єдиним допустимим засобом доказування нереальності правочину, вчиненого між суб'єктами господарювання може бути лише судове рішення, яким встановлена недійсність такого правочину.
З огляду на встановлені обставини у справі та наведені норми законодавства, угоди, які укладені між ТОВ «Прайд-Компані» з контрагентами - постачальниками ТОВ «Гард Фінанс» та ТОВ «Астра Трейд Груп», а також з контрагентами - покупцями ПАТ «Запоріжсталь» та ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» оформлені належним чином; спірні правочини не визнані судом недійсними і їх недійсність прямо не встановлена законом, у зв'язку з чим існує презумпція правомірності правочину; правочини з поставки товарів та купівлі - продажу виконані сторонами.
Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно до п. п. 198.2, 198.3 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193. 1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
У відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються обов'язкові реквізити визначенні даною статтею. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів, послуг.
Пункт 198.6 ст. 198 ПК України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Отже, правомірність формування платником податку податкового кредиту визначається фактичним проведенням операцій платником податку зі своїми безпосередніми контрагентами, які оформлені належними документами.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач формував свої витрати та податковий кредит у перевіряємому періоді на підставі первинних документів та податкових накладних, які відповідають встановленим для них вимогам, своєчасно та в межах проведених господарських операцій. Отже, у суду відсутні підстави вважати, що позивач склав свою податкову звітність з податку на додану вартість без відповідного підтвердження первинними документами.
Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно ч. 2 ст. 3 Закону № 996 бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством; фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Як зазначено в ч. 1 ст. 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідачем не спростовано факт належного оформлення первинних документів, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит по операціях з придбання товарів у ТОВ «Астра Трейд Груп» та ТОВ «Гард Фінанс».
Задовольняючи адміністративний позов, суд виходить із того, що об'єктом оподаткування є певна операція між конкретними суб'єктами господарювання, яка має бути підтверджена необхідними первинними документами.
Підставою для отримання платником податків права на отримання податкових переваг є наявність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами, що в свою чергу в певній мірі свідчить про реальність таких операцій.
Отже, операції, що формують податковий кредит для цілей визначення оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Суд доходить висновку, що наявними в матеріалах справи первинними документами спростовуються висновки Криворізької північної ОДПІ щодо нереальності господарських відносин та відсутності об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення ПАТ «Прайд-Компані» операцій по ланцюгу з постачальниками ТОВ «Астра Трейд Груп» та ТОВ «Гард Фінанс» та подальшої реалізації цього товару до контрагентів - покупців ПАТ «Запоріжсталь» та ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг».
В судовому засіданні представниками позивача доведено обґрунтованість віднесення до податкових зобов'язань суми податку на додану вартість 390939, 06 грн., яку не визнала податкова інспекція. Чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів. Платник податків не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань.
Відповідно до ст. ст. 46-49 ПК України, ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Якщо контрагенти позивача в подальшому не дотримувалися у своїй діяльності законодавчих норм, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб. Зазначені обставини не є підставою для нарахування позивачу додаткових платежів у разі якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо віднесення сплачених сум до витрат і має всі необхідні для цього документальні підтвердження.
З проведеного судом аналізу первинних документів, наявних в матеріалах справи, вбачається, що позивачем правомірно сформований податковий кредит з податку на додану вартість у сумі 390939, 06 грн. за серпень 2014 р.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, в той час як докази, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, є законними, допустимими, обґрунтованими, такими, що відповідають дійсним обставинам справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Таким чином, документально підтверджені позивачем судові витрати - судовий збір сплачений згідно платіжного доручення № 606 від 22.01.2015 р. у розмірі 487, 20 грн. підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 03.03.2015 р.

Суддя О.М. Неклеса