Справа № 2а-12207/12/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 р. Справа № 876/12461/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Шавеля Р.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2012 року у справі за позовом Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області до ОСОБА_1 про спонукання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

20.12.2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про зобов'язання його виконати припис № 1з/249-ф від 15.10.2010 року, а саме: демонтувати прибудову до квартири на АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач розпочав самовільне будівництво прибудови до квартири АДРЕСА_1 без затвердженої проектної документації та права на виконання будівельних робіт, чим порушив ст.ст.7, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2012 року адміністративний позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 виконати вимоги виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області припису № 1з-/249-ф від 15.10.2010 року шляхом демонтажу прибудову до квартири АДРЕСА_1.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що не було враховано наявність у нього пакету документів, які в подальшому дають можливість узаконити прибудову.

Згідно Наказу Державної архітектурно - будівельної інспекції України від 22.10.2014 року №293 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області наказано забезпечити здійснення функцій та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апаратуДержархбудінспекція, покладених на нього Положенням про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, затвердженим наказом від 01.10.2014 року №229 на території Львівської області. Визнано таким, що втратило чинність Положення про Інспекцію державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області, затверджене наказом Державної архітектурно - будівельної інспекції України від 02.06.2011 року №22.

Ухвалою про правонаступництво замінено позивача Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на його правонаступника Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області.

В разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач самочинно здійснив прибудову до квартири АДРЕСА_1.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Згідно п.п.1, 2 Положення про державний архітектурно-будівельний контроль, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність організаційно-технічних і правових заходів, спрямованих на забезпечення дотримання законодавства, державних стандартів, норм і правил, архітектурних вимог і технічних умов, а також положень затвердженої містобудівної документації та проектів конкретних об'єктів (далі - затверджені проектні рішення), місцевих правил забудови населених пунктів усіма суб'єктами містобудівної діяльності незалежно від форм власності під час забудови територій і населених пунктів, розміщення, будівництва, реконструкції, капітального ремонту об'єктів житлово-цивільного, виробничого та іншого призначення, реставрації архітектурних пам'яток, створення інженерної та транспортної інфраструктури, виробництва будівельних матеріалів, виробів і конструкцій.

Державний архітектурно-будівельний контроль і нагляд з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція та її територіальні органи.

Згідно п.1 Положення про інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві і Севастополі, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі є територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції, входять до сфери її управління, підзвітні і підконтрольні їй.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що позивачем за результатами проведеної перевірки ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства у сфері архітектури та будівництва складено акт № 220/10-з від 15.10.2010 року.(18)

Згідно даного акту відповідач розпочав самовільне будівництво прибудови до квартири АДРЕСА_1 без затвердженої проектної документації та права на виконання будівельних робіт.

На основі акту перевірки складено протокол № 220/10-з від 15.10.2010 року про порушення ОСОБА_1 ч.3 ст.96 КпАП України і винесено припис №1з-/249-ф від 15.10.2010 року з вимогою демонтувати прибудову до квартири АДРЕСА_1 до 01.11.2010 року та письмово повідомити ІДАБК у Львівській області про виконання вимог припису. (а.с.6, 19)

Також встановлено, що постановою №1з/504-ф заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 19.10.2010 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.96 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.20)

На виконання вимог припису № 1з-/249-ф від 15.10.2010 року позивачем було проведено позапланову перевірку, якою встановлено та зафіксовано в акті проведення перевірки № 259/11-з від 16.11.2010 року, що відповідач вимоги даного припису не виконав та станом на дату проведення перевірки не демонтував прибудову до квартири АДРЕСА_1.(а.с.21)

У зв`язку з невиконанням припису № 1з-/249-ф від 15.10.2010 року позивачі змушені були звернутися до суду з відповідними позовними вимогами.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів.

Згідно ст.10 Закону Закон України «Про архітектурну діяльність» державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно - будівельна інспекція України та її територіальні органи.

В суді першої інстанції встановлено, а колегія суддів погоджується, що на момент виникнення спірних правовідносин правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій встановлював Закон України «Про планування і забудову територій»

Згідно ст.29 цього Закону здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.

Окрім цього дане правило затверджено ще й в Положенні про державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до ст.38 цього ж Закону, у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Крім цього встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13.06.2012 року у справі № 2-2382/2011 за позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії (зобов'язати міжвідомчу комісію Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради погодити самочинну добудову будинку АДРЕСА_1 без згоди ОСОБА_4) в позові відмовлено.

А ухвалою апеляційного суду Львівської області від 15.11.2012 року залишено без змін рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі № 2-2382/2011.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Керуючись вищенаведеним колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що відповідач самочинно здійснив прибудову до квартири АДРЕСА_1 без затвердженої проектної документації та дозволу на виконання будівельних робіт, а покликання апелянта на те, що не було враховано наявність у нього пакету документів, які в подальшому дають можливість узаконити прибудову вважає необгрутнованим, оскільки останнім не було представлено жодного підтверджуючого це документа.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являється суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2012 року у справі №2а-12207/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М. Ліщинський

Судді О.І. Довга

Р.М. Шавель