Справа № 162/2343/14-а
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/2343/14-а
Провадження № 2-а/162/544/2015
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Глинянчука В.Д.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

До суду з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_1. Просить визнати дії відповідача протиправними, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у межах строку звернення до адміністративного суду по 02 серпня 2014 року нарахувати та виплатити недоплачені основну та додаткову пенсії, доплату до пенсії відповідно до статей 39, 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ). Звернути постанову до негайного виконання.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є інвалідом ІІ групи захворювання, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, непрацюючим пенсіонером, проживає у зоні радіоактивного забруднення. Вважає, що відповідач не виплачував їй пенсійних виплат у визначеному законодавством розмірі.

Ухвалою від 22 грудня 2014 року по справі відкрито скорочене провадження.

Відповідач позов не визнав. У своїх запереченнях управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі зазначає, що позивач до 26 червня 2014 року включно отримувала пенсію відповідно до пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Пенсію по інвалідності, додаткову пенсію відповідно до статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ Лінік нараховано, починаючи з 27 червня 2014 року. Покликається на рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року, № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року щодо визнання конституційним можливості зміни розміру соціальних виплат із додержанням принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави із метою забезпечення добробуту всіх громадян. Відповідно до статті 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", Положення про Пенсійний фонду України Кабінет Міністрів України забезпечує проведення державної соціальної політики та затверджує бюджет пенсійного Фонду України. Таким чином, Уряд України є органом, який забезпечує проведення державної соціальної політики, а Пенсійний Фонд - орган, який її реалізовує, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету. Згідно з пунктом 6-7 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" в редакції Закону № 1622-VII Верховна Рада України зокрема встановила, що положення статей 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України тощо. Розміри виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року з наступними змінами. Відповідачу відповідні суми нараховані та виплачені. Звертає увагу суду, що визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, використовується виключно для обрахунку пенсій відповідно до цього Закону. Відтак, законодавчий механізм вирахування мінімальної пенсії за віком в цілях Закону № 796-ХІІ відсутній.

У зв'язку з неможливістю прийняття законного та обґрунтованого рішення ухвалою від 02 лютого 2015 року продовжено розгляд справи за загальними правилами КАС України.

На призначену дату судового розгляду сторони не з'явились, подавши відповідні клопотання.

На підставі частини 1 статті 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ОСОБА_1 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, і постійно проживає в селі Ветли Любешівського району Волинської області.

Позивачу встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з аварією на ЧАЕС.

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що Лінік є непрацюючим пенсіонером, до 26 червня 2014 року одержувала державну пенсію відповідно до пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Позивач у період, який є предметом судового розгляду, отримувала у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" доплату до пенсії як особа, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення; з 27 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року -- пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою, додаткову пенсію.

Згідно з Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 17 від 12 січня 1993 року, село Ветли Любешівського району Волинської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Закон № 796-ХІІ визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтями 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ в редакції від 06 червня 1996 року встановлювалось, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія для цієї категорії осіб визначалась на рівні 75 % мінімальної пенсії за віком. Крім цього, непрацюючим пенсіонерам, які проживають на радіоактивно забрудненій території у зоні гарантованого добровільного відселення, призначалась доплата до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" статті 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ викладено в новій редакції, яка рішенням Конституційного Суду України № 10рп-/2008 від 22 травня 2008 року визнана неконституційною.

Отже, відповідно до статті 152 Конституції України у період спірних правовідносин статті 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ діяли в редакції від 06 червня 1996 року.

Разом з тим, відповідно до Законів № 4282-VI від 22 грудня 2011 року, № 5515-VI від 06 грудня 2012 року норми і положення статей 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ у 2012 та 2013 роках застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року цю законодавчу практику визнано такою, що відповідає Конституції України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року з наступними змінами порівняно з статтями 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ у редакції від 06 червня 1996 року визначено нижчі розміри пенсійних виплат.

Однак відповідачем не враховано, що Кабінету Міністрів України надавалось право встановлення розміру соціальних виплат особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, Законами № 4282-VI від 22 грудня 2011 року, № 5515-VI від 06 грудня 2012 року виключно на 2012 та 2013 роки. Починаючи з 01 січня 2014 року, відповідної законодавчої норми не було. Вказане положення прийнято Законом України № 1622-VII від 31 липня 2014 року і набрало чинності 03 серпня 2014 року.

Таким чином, встановлено, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу основної пенсії та додаткової пенсії, починаючи з 27 червня 2014 року, доплати до пенсії у період, який є предметом судового розгляду, керувався лише підзаконними нормативно-правовим актом, не враховуючи при цьому положень статей 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ. Така практика не відповідає визначеним Конституцією України принципам правової визначеності, ієрархічності дії нормативно-правових актів тощо. Закони України мають вищу юридичну силу перед підзаконними актами, якими зокрема є постанови Кабінету Міністрів України.

Суд вважає необхідним захистити права та інтереси позивача шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії, доплати до пенсії Лінік як непрацюючому пенсіонеру, особі-інваліду, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою і яка проживає на радіоактивно забрудненій території у зоні гарантованого добровільного відселення. При цьому, суд не визначає конкретні суми нарахування, оскільки це є повноваженнями органів Пенсійного фонду України. Проте вказує, що при розрахунку державної та додаткової пенсії слід керуватись положеннями частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, адже іншого механізму визначення мінімального розміру пенсії за віком законодавством не встановлено.

Вимоги позивача щодо нарахування та виплати доплати до пенсії підлягають задоволенню в межах визначеного статтею 99 КАС України строку звернення до адміністративного суду з врахуванням дати здачі позову у суд, щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії - з 27 червня 2014 року.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 256 КАС України вимога позивача про негайне виконання рішення суду підлягає до часткового задоволення: у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 6, 11, 94, 158-163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій як інваліду ІІ групи захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, у період з 27 червня по 02 серпня 2014 року; доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на радіоактивно забрудненій території у зоні добровільного гарантованого відселення, у період з 18 червня по 02 серпня 2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у період з 27 червня по 02 серпня 2014 року включно здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, державну пенсію в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з визначеного частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімального розміру пенсії за віком, з врахуванням виплачених їй сум.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі Волинської області у період з 18 червня по 02 серпня 2014 року включно здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на радіоактивно забрудненій території у зоні добровільного гарантованого відселення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат з врахуванням виплачених їй сум.

Постанову у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або з набранням законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Любешівський районний суд.

Копія апеляційного скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук