Справа № 826/955/15
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ
06 березня 2015 року 15:25 № 826/955/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом Головного військово-медичного клінічного ордена Червоної Зірки центру «Головний військовий клінічний госпіталь»
до третя особаРадомишльського відділення Малинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі
провидачу довідки про зняття військової частини з обліку платника податків,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головний військово-медичний клінічний ордена Червоної Зірки центр «Головний військовий клінічний госпіталь» (далі по тексту позивач, ГВМКЦ «ГВКГ») звернувся з позовом до Радомишльського відділення Малинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі по тексту відповідач), третя особа Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі про зобов`язання видати довідку про зняття військової частини НОМЕР_1 з обліку платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в ході проведення організаційних заходів щодо процедури ліквідації військової частини НОМЕР_1 , позивач намагався отримати довідку з податкового органу про відсутність заборгованості та зняття військової частини з обліку платника податку. Проте, у видачі такої довідки відповідачем було відмовлено, що на думку позивача є протиправним та не обґрунтованим.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти заявленого позову заперечував з тих підстав, що відмова у видачі такої довідки є обґрунтованою з огляду на наявність у військової частини НОМЕР_1 заборгованості.

Третя особа також заперечувала проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 16.02.2015р. суд по справі перейшов в письмове провадження на підставі частини 4 статті 122 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Наказу директора Військово-медичного департаменту Міністерства оборони України (Головного державного санітарного лікаря Міністерства оборони України) від 11.07.2013р. №61 та Плану проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України у 2013 році, введеного в дію спільною директивою Міністра оборони України та начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.07.2013р. №Д-3 22/1/02, розформуванню підлягав 56 Військовий лазарет (на 50 ліжок) (умовне найменування - військова частина НОМЕР_1 , смт. Городок Житомирської обл.), правонаступником якого визначено Головний військово-медичний клінічний ордена Червоної Зірки центр «Головний військовий клінічний госпіталь».

У ході проведення організаційних заходів щодо процедури ліквідації військової частини НОМЕР_1 , ГВМКЦ «ГВКГ» звернувся листом від 04.03.2014 №2/724 до Радомишльського відділення Малинської ОДПІ у Житомирській області щодо надання довідки про відсутність заборгованості та зняття військової частини з обліку платника податку.

Листом від 18.03.2014 №975 відповідач повідомив, що видача такої довідки неможлива, оскільки за Військовою частиною НОМЕР_1 рахується заборгованість, а саме рішенням від 18.03.2014 №000851700 застосована штрафна санкція та пеня за несвоєчасну сплату єдиного внеску у розмірі 3554,57 грн.

Як зазначає позивач, за військовою частиною А-1955 по єдиному соціальному внеску рахувалася недоїмка у сумі 18434,46 грн. 10.07.2013 військовою частиною НОМЕР_1 на рахунок третьої особи була сплачена сума у розмірі 21374,31 грн., що повністю погашає дану недоїмку та складає переплату у розмірі 2989,85 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 10.07.2013 №238.

Так, 14.11.2013 року був складений та підписаний акт звірки взаємних розрахунків між Управлінням Пенсійного фонду України у Радомишльському р-ні та військовою частиною НОМЕР_1 , що станом на 01.10.2013 року недоїмка, штрафні санкції та пеня не рахувалися.

Позивач зазначає, що йому вже пізніше стало відомо, що Управлінням Пенсійного фонду України у Радомишльському р-ні помилково частину коштів, що були своєчасно сплачені військовою частиною НОМЕР_1 на погашення недоїмки у розмірі 21047,42 грн., були помилково зараховані на рахунок іншої установи, а згодом - повернуті лише 01.02.2014р.

Отже, на думку позивача саме з вини Управління Пенсійного фонду України у Радомишльському р-ні, без належних на те підстав, відповідачем було винесено протиправне рішення, а в подальшому - невчинення дій, які він повинен був вчинити, а саме - видачу довідки про зняття військової частини А-1955 з обліку платника податків.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Питання зняття з обліку платників податків врегульовано Порядком обліку платників податків і зборів », затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року № 1562/20300 (далі Порядок).

Відповідно до п.11.1 Порядку з метою оподаткування під ліквідацією платника податків розуміється зупинення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, внаслідок якої відбувається закриття їх рахунків або втрата їх статусу як платника податків відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 11.12 Порядку зняття з обліку фізичної особи - підприємця як платника податків здійснюється в порядку, визначеному пунктами 11.1 - 11.11 цього розділу, з урахуванням таких особливостей.

Відповідно до п.11.19 Порядку платникам податків, для яких законом установлені особливості їх державної реєстрації та які не включаються до Єдиного державного реєстру, а також щодо яких законом або нормативно-правовим актом Кабінету Міністрів України для проведення реєстрації ліквідації, реорганізації, закриття або припинення діяльності платника податків вимагається довідка про зняття з обліку платника податків, замість довідки за формою N 22-ОПП видається довідка про зняття з обліку платника податків за формою N 12-ОПП. З моменту видачі довідки за формою N 12-ОПП такий платник податків уважається знятим з обліку у контролюючому органі за умови реєстрації його припинення відповідно до законодавства або внесення запису про припинення до відповідного державного реєстру.

У свою чергу, у довідці 12-ОПП (додаток №5 до Порядку ) обов`язково зазначається відомості про відсутність заборгованості по платежам, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи.

Отже, для отримання довідки за формою 12-ОПП за військовою частиною НОМЕР_1 не повинно обліковуватись заборгованості.

Водночас, як зазначалось раніше, відповідно до рішення від 18.03.2014 № про застосування штрафних санкцій до військової частини А-1955 застосована штрафна санкція та пеня в розмірі 3554,57 грн.

Як свідчать дані КОР Військової частини №-1955 станом на момент винесення вищевказаного рішення за платником ЄСВ рахувалася переплата по ЄСВ у сумі 2612,96 грн. Тому з урахуванням вказаної переплати, сума недоїмки по рішенню від 18.03.2014 №00 становить 941,61 грн., яка на час розгляду даної справи не погашена.

Щодо посилань позивача, що таке рішення прийнято протиправно та необґрунтовано, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Отже, оскільки в рамках даного спору рішення податкового органу від 18.03.2014 №00 позивачем не оскаржується, а тому не підлягають аналізу та оцінці дії відповідача по складанню цього рішення та правомірності його прийняття.

Крім цього, суд звертає увагу, що під час розгляду даної справи відсутні відомості про оскарження вищевказаного рішення та, як наслідок, прийнятого рішення в адміністративному або судовому порядку про його скасування. Отже, воно є дійсним, а штрафні санкції та пеня позивачем не сплачено.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що при здійсненні владних повноважень відповідач діяв у рамках чинного законодавства України, а отже, заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, повністю виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову Головному військово-медичному клінічному ордена Червоної Зірки центру «Головний військовий клінічний госпіталь» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.В. Амельохін