Справа № 2а-0870/1848/11
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року м. Київ К/800/55397/13

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25.09.2012 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 року

у справі № 2а-0870/1848/11

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач»

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя,

Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Запоріжжя

про визнання протиправними дій та стягнення суми бюджетного відшкодування,

встановив:

Відкрите акціонерне товариство «Запорізький завод «Перетворювач» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя, Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та стягнення суми бюджетного відшкодування.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.09.2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 року, позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжі щодо ненадання до органу казначейської служби висновку про відшкодування Публічному акціонерному товариству «Запорізький завод «Перетворювач» бюджетної заборгованості у загальній сумі 994 403, 00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач» суми бюджетного відшкодування по деклараціям з податку на додану вартість за вересень 2009 року у розмірі 268 797, 00 грн., за лютий 2010 року у розмірі 299 456, 00 грн., за березень 2010 року у розмірі 69 367, 00 грн., за квітень 2010 у розмірі 252 333, 00 грн., за травень 2010 року у розмірі 104 450, 00 грн.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20.10.2009 року позивачем до ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя подана декларація з ПДВ за вересень 2009 року, розрахунки суми бюджетного відшкодування, заява про повернення сум бюджетного відшкодування в розмірі 479 738, 00 грн. та довідка щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періодів, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

За результатами позапланової виїзної перевірки ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника податку у банку за серпень, вересень 2009 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення ПДВ, що декларувалось в період за червень, липень, серпень 2009 року, відповідачем складено акт від 26.01.2010 року №123/23-08/05755571, яким встановлено, що тимчасово неможливо підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування за вересень 2009 року на суму 479 738, 00 грн., що пов'язано з ненадходженням на дату закінчення перевірки матеріалів зустрічних перевірок.

Встановлено, що позивачу відшкодовано підтверджену суму у розмірі 210 555, 04 грн. облігаціями внутрішньої державної позики та 685, 76 грн. грошовими коштами. Таким чином, залишок невідшкодованої суми по декларації за вересень 2009 року складає 268 797, 00 грн.

18.03.2010 року позивачем до ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя подана декларація з ПДВ за лютий 2010 року, розрахунки суми бюджетного відшкодування, заява про повернення сум бюджетного відшкодування в розмірі 1 737 024, 00 грн. та довідка щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періодів, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Позивачем до ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя були подані уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок та розрахунком суми бюджетного відшкодування у сумі 299 456, 00 грн., що підлягають бюджетному відшкодуванню на поточний рахунок.

За результатами проведеної позапланова виїзної перевірки ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.03.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 року по 31.03.2010 року, відповідачем складено акт від 07.09.2010 року №2207/23-05755571, яким встановлено неможливість підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування за лютий 2010 року на суму 299 456, 00 грн. в результаті ненадходження на дату закінчення перевірки матеріалів зустрічних перевірок.

19.04.2010 року позивачем до ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя подана декларація з ПДВ за березень 2010 року, розрахунки суми бюджетного відшкодування, заява про повернення сум бюджетного відшкодування в розмірі 69 397, 00 грн. та довідка щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періодів, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

За результатами позапланової виїзної перевірки ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника податку у банку за березень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення ПДВ, що декларувалось в лютому 2010 року, відповідачем складено довідку від 23.06.2010 року №1453/23-08/05755571, у якій зазначено про неможливість підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування за березень 2010 року на суму 69 397, 00 грн., що пов'язано з ненадходженням на дату закінчення перевірки матеріалів зустрічних перевірок.

20.07.2010 року розивачем до ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя подана декларація з ПДВ за квітень 2010 року, розрахунки суми бюджетного відшкодування, заява про повернення сум бюджетного відшкодування в розмірі 252 333, 00 грн. та довідка щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періодів, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

За результатами позапланової виїзної перевірки ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника податку у банку за квітень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення ПДВ, що декларувалось в січні 2009 року, січні, березні 2010 року, відповідачем складено довідку від 11.10.2010 року №2864/23-08/05755571, у якій зазначено про неможливість підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування за квітень 2010 року на суму 252 333, 00 грн., що пов'язано з ненадходженням на дату закінчення перевірки матеріалів зустрічних перевірок.

17.06.2010 року позивачем до ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя подана декларація з ПДВ за травень 2010 року, розрахунки суми бюджетного відшкодування, заява про повернення сум бюджетного відшкодування в розмірі 126 250, 00 грн. та довідка щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періодів, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

За результатами позапланової перевірки ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника податку у банку за травень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення ПДВ, що декларувалось в квітні, грудні 2009 року, відповідачем складено акт від 15.09.2010 року №2457/23-08/05755571, яким встановлено, що тимчасово неможливо підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування за травень 2010 року на суму 104 450 грн., що пов'язано з ненадходженням на дату закінчення перевірки матеріалів зустрічних перевірок. При цьому зазначено про встановлення порушення з боку позивача підпунктів 7.2.3, 7.2.6, 7.2.8 пункту 7.2, підпункту 7, підпункту 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого ВАТ «Запорізький завод «Перетворювач» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за травень 2010 року на суму 21 800, 00 грн.

Таким чином, загальна сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню по декларації за травень 2010 року складає 104 450, 00 грн.

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідно до пп. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» протягом 30 днів наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну (камеральну) перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Враховуючи наведене та положення п. 1.8 ст. 1, пп. 7.4.1 п. 7.4, пп. 7.7.5, пп.7.7.6 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправність бездіяльності податкового органу щодо ненадання висновку державному казначейству із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Крім того, зважаючи на те, що у разі невідшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, право платника порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету, обґрунтовано стягнуто з Державного бюджету України суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню.

Посилання скаржника про непідтвердження податкового кредиту позивача зустрічним перевірками, колегія суддів відхиляє, оскільки суди попередніх інстанції обґрунтовано зазначили, що чинне на момент виникнення спірних правовідносин законодавство не передбачало залежності бюджетного відшкодування від сплати податку контрагентом.

Що стосується посилань відповідача на порушення строків звернення до суду з вказаною позовною заявою, то колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції щодо їх безпідставності з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою вказаної статті для звернення до адміністративного суду для захисту прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому частиною третьою зазначеної статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою ст. 99 Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частинами четвертою-п'ятою ст. 99 КАС України.

З огляду на викладене, строки звернення з адміністративним позовом та порядок їх обчислення можуть встановлюватися також іншими законами, в тому числі Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами, та строки давності у ст. 15 якого становлять 1095 днів.

Аналогічні положення щодо строку звернення до суду в межах встановленого 1095 днів строку давності містяться у ст. 102 Податкового кодексу України, який діяв на момент звернення позивача до суду.

З огляду на вказане, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області відхилити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25.09.2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 року у справі № 2а-0870/1848/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук