Справа № 0910/762/2012
Суддя: Цалин Б.М. Б. М.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 0910/762/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2015 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого - судді : Цалин Б.М.

секретаря: Терлюжак Н.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача: Йоник І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу ДВС Косівського районного управління юстиції про скасування постанови від 13.03.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним адміністративним позовом.

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні вимоги адміністративного позову підтримав, суду пояснив, що 09.12.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Косівського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо гр.. ОСОБА_1 Оскільки щодо нього судом не було винесено рішення про будь-які стягнення чи відшкодування, він вважав дії державного виконавця неправомірними та звернувся із відповідним позовом до суду.

Разом із тим, незважаючи на те, що подана ним позовна заява знаходилась в провадженні суду та остаточного рішення прийнято ще не було, 13.03.2012 року ст.державним виконавцем відділу ДВС Косівського районного управління юстиції Пантелюком Р.М. було винесено постанову про арешт його майна із забороною на відчуження. Просить вимоги адміністративного позову задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та є правомірними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд вважає вимоги адміністративного позову підставними і такими, що підлягають до задоволення із слідуючих підстав:

Відповідно до частини 1 ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (частина 1 ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст.17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 1 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як встановлено в судовому засіданні 09.12.2011 року державним виконавцем відділу ДВС Косівського районного УЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання наказу №2104, що виданий 21.10.2011 року Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення із приватного підприємця ОСОБА_1 на користь КС «Косівська» заборгованості по кредитному договору та судових витрат.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про оскарження постанови державного виконавця від 09.12.2011 року про відкриття виконавчого провадження. Як вбачається із ухвали Львівського адміністративного апеляційного суду від 09.02.2012 року суддею Гуляк В.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

Однак до прийняття остаточного рішення в цій справі ст.державним виконавцем відділу ДВС Косівського районного управління юстиції Пантелюк Р.М. 13.03.2012 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до частини 6 ст.181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої ст.18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Відтак, предметом судового розгляду за даним адміністративним позовом є позовні вимоги, зокрема, про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та загального рішення із затвердженням, як рішення суб'єкта владних повноважень у правовідносинах з приводу виконання виконавчого документу.

Частиною 3 ст.2 КАС України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 ст.2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст.9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень, є принцип обґрунтованості, закріплений в пункті 3 частини 3ст.2 КАС України.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути мотивованим.

Так, суд звертає увагу на те, що, перевіряючи факт наявності підстав для відкриття виконавчого провадження, та арешту майна боржника суб'єкт владних повноважень - Відповідач, - повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що по адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача в судовому засіданні не надано суду жодного доказу в підтвердження правомірності винесення постанови ст. державним виконавцем від 13.03.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження а тому вимоги позову ОСОБА_1 слід задоволити.

На підставі вищенаведеного, ст. ст. 6,11,17,47,50,52,57,60 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 158-163,167,181 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задоволити. Скасувати постанову ст.державного виконавця відділу державної виконавчої служби Косівського районного управління юстиції Пантелюк Р.М. від 13.03.2012 року про арешт майна боржника (ВП № 30294357) та оголошення заборони на його відчуження із зняттям відповідних обтяжень.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подано до Львівського Адміністративного Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Б.М.Цалин