Справа № 2а-7016/10/1370
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року м. Київ К/800/866/14

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Львівської митниці Міндоходів

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2011 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013 року

у справі № 2а-7016/10/1370

за позовом Приватного торговельно-посередницького малого підприємства фірми «Едельвейс»

до Львівської митниці

про скасування податкового повідомлення,

встановив:

Приватне торговельно-посередницьке мале підприємство фірма «Едельвейс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці про скасування податкового повідомлення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2011 року у справі № 2а-7016/10/1370, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення форми «Р» Львівської митниці № 59 від 16.07.2010 року.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами камеральної перевірки на предмет повноти сплати належних сум митних платежів Приватного торговельно-посередницького малого підприємства фірми «Едельвейс» при митному оформленні товарів у митному режимі ІМ 40 за вантажно-митними деклараціями № 209000005/9/001287 від 04.02.2009 року, № 209000005/9/003021 від 04.03.2009 року, № 209000005/9/005258 від 07.04.2009 року, № 209000005/9/015723 від 15.10.2009 року, № 209000005/10/004458 від 25.03.2010 року, відповідачем складено акт від 23.06.2010 року № к/035/10/209000000/, яким встановлено порушення вимог УКТЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України» та Основних правил інтерпретації класифікації товарів. Податкове зобов'язання Приватного торговельно-посередницького малого підприємства фірми «Едельвейс» щодо сплати ввізного мита, визначене за результатами перевірки становить 16 276, 54 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення форми «Р» від 16.07.2010 року № 59, у зв'язку з чим визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій) за платежем ввізне мито у загальному розмірі 17 090, 37 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про задоволення позову, оскільки митний орган, приймаючи вантажно-митні декларації, відніс товар до певного коду товарної номенклатури та пропустив товар на митну територію України, то в подальшому не мав правових підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилок стосовно класифікації товару.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій.

Пунктом 35 ст. 1 Митного кодексу України визначено, що пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур, пов'язаних відповідно до п. 19 тієї самої статті зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також зі справлянням передбачених законом податків і зборів.

Відповідно до ст. 40 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до цього Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Відповідно до п. 1, п. 5, п. 7 частини першої ст. 41 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів зокрема шляхом: перевірки документів та відомостей, необхідних для такого контролю; перевірки системи звітності та обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, які відповідно до законів справляються при переміщенні товарів через митний кордон України; використання інших форм, передбачених цим Кодексом та іншими законами України з питань митної справи. Порядок здійснення митного контролю визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 42 Митного кодексу України передбачено, що під час проведення митного контролю митні органи самостійно визначають форму та обсяг контролю, достатні для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку, контроль за дотриманням яких покладено на митні органи.

Відповідно до ст. 313 Митного кодексу України митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», та з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом ДМСУ від 31.01.2004 № 68 .

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивачем на підставі вантажно-митних декларацій № 209000005/9/001287 від 04.02.2009 року, № 209000005/9/003021 від 04.03.2009 року, № 209000005/9/005258 від 07.04.2009 року, № 209000005/9/015723 від 15.10.2009 року, № 209000005/10/004458 від 25.03.2010 року ввезено на митну територію України товари «ліки для людей розфасовані для роздрібної торгівлі, що містять йод або сполуки йоду «ЙОДОМАРИН 100, таблетки по 100 мкг» та «ЙОДОМАРИН 200, таблетки по 200 мкг».

Вказаний товар ввезений на територію України за кодом 30049011 згідно УКТЗЕД, що відповідає товарній позиції лікарських засобів. При митному оформленні товару ввізне мито нараховане за нульовою ставкою, згідно вимог Закону України «Про Митний тариф України».

На підтвердження достовірності вказаного у вантажно-митних деклараціях коду товарної позиції згідно з УКТЗЕД, позивачем долучено реєстраційні посвідчення на вказані лікарські засоби, видані Державним фармакологічним центром Міністерства охорони здоров'я України, а також реєстраційні посвідчення країни-виробника цих препаратів.

Згідно із пп. 5.1.7 п. 5.1 та п. 5.5 ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість» звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України зареєстрованих та допущених до застосування в Україні лікарських засобів за переліком, що щорічно визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік лікарських засобів та виробів медичного призначення, операції з продажу яких звільняються від обкладення податком на додану вартість» від 17.12.2003 року № 1949 встановлено, що переліком лікарських засобів, операції з продажу (ввезення) яких звільняються від обкладення податком на додану вартість, є Державний реєстр лікарських засобів (п. 1 постанови). Законом України «Про лікарські засоби» передбачено, що Державний реєстр лікарських засобів України - це нормативний документ, який містить відомості про лікарські засоби, дозволені для виробництва і застосування в медичній практиці. Відповідно до ст. 17 цього ж Закону, на територію України можуть ввозитись лікарські засоби, зареєстровані в Україні, за наявності сертифіката якості, що видається виробником.

Судами попередніх інстанцій вірно вказано, що відповідачем під час митного оформлення препаратів «ЙОДОМАРИН 100» та «ЙОДОМАРИН 200» підтверджено правильність класифікації та кодування цього товару. Митне оформлення вказаних препаратів проведено на підставі вказаного у вантажно-митних деклараціях № 209000005/9/001287 від 04.02.2009 року, № 209000005/9/003021 від 04.03.2009 року, № 209000005/9/005258 від 07.04.2009 року, № 209000005/9/015723 від 15.10.2009 року, № 209000005/10/004458 від 25.03.2010 року коду згідно УКТЗЕД, як лікарських засобів.

Судами попередніх інстанцій правильно вказано про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови існування обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів через митний кордон України було допущено порушення законодавства.

Оскільки судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у митного органу таких підстав не було, а камеральна перевірка звелась до аналізу хімічного складу препаратів «ЙОДОМАРИН 100» та «ЙОДОМАРИН 200», колегія суддів погоджується з висновком судів про задоволення позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що у разі якщо під час здійснення митного контролю з боку посадових осіб відповідача зауваження до вантажно-митних декларацій, поданих позивачем, були відсутні, відповідач підтвердив правильність та достовірність заповнених вантажно-митних декларацій, у тому числі і правильність коду товару, в подальшому він не мав правових підстав для прийняття податкового повідомлення про донарахування податкових зобов'язань.

Таким чином, судами попередніх інстанцій зроблений правильний висновок щодо неправомірності прийнятого податкового повідомлення форми «Р».

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено обґрунтовані рішення, які постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 221-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Львівської митниці Міндоходів відхилити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013 року у справі № 2а-7016/10/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук