Справа № 2-а/489/300/14
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а/489/300/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Спінчевська Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва (третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва (далі Управління ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва) про визнання протиправним та скасування рішення від 16 травня 2014 року № 34/1 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язання зарахувати до пільгового стажу період роботи з 07 жовтня 1981 року по 14 липня 1984 року на посаді газозварника за Списком № 2 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 06 лютого 2014 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначав, що з 28 січня 1981 року по 25 вересня 1989 року працював на посадах електрозварника та газозварника в домобудівельному комбінаті імені 50-річчя СРСР. У лютому 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак рішенням від 16 травня 2014 року № 34/1 відповідачем відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з неврахуванням до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_2 в Лівії на посаді газозварника з 08 жовтня 1981 року по 14 липня 1984 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення Управління ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва від 16 травня 2014 року № 34/1 щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах за Списком № 2. Зобов'язано Управління ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу період роботи з 08 жовтня 1981 року по 14 липня 1984 року газозварником по Списку № 2 та зобов'язано Управління ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах з 06 лютого 2014 року.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, начальник Управління ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва та представник ГУ ПФУ в Миколаївській області в апеляційних скаргах зазначають, що при вирішенні справи судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема п. «б» ч. 1 ст. 13 та ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На думку апелянтів, позивачем не надано доказів роботи із шкідливими і важкими умовами праці в період з 08 жовтня 1981 року по 14 липня 1984 року. Крім того, судом не прийнято до уваги п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. У зв'язку з викладеним в апеляційних скаргах ставиться питання про скасування постановленого по справі судового рішення з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

В запереченнях на апеляційні скарги позивач просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ позивача про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 28 січня 1981 року по 25 вересня 1989 року працював на посадах електрозварника та газозварника в домобудівельному комбінаті імені 50-річчя СРСР.

06 лютого 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва від 16 травня 2014 року за № 34/1 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з неврахуванням до пільгового стажу періоду роботи в Лівії на посаді газозварника з 08 жовтня 1981 року по 14 липня 1984 року.

Постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог позивача в апеляційному порядку не оскаржено.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що період роботи позивача газозварником у закордонному відрядженні з 08 жовтня 1981 року по 14 липня 1984 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу для призначення пенсії за Списком № 2.

Так, відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її або відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з трудової книжки позивача, ОСОБА_2 в період з 28 січня 1981 року по 25 вересня 1989 року працював на посадах електрозварника та газозварника в домобудівельному комбінаті імені 50-річчя СРСР (а. с. 14-15).

Згідно п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року за № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року за № 1173 затверджений Список № 2 виробництв, цехів, професій, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, до якого відносяться професії електрозварник та газозварник.

Пунктом 50 Правил про умови праці радянських працівників за кордоном, які затверджені наказом Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 25 грудня 1974 року за № 365, встановлено, що до стажу роботи за спеціальністю включається час роботи в установах СРСР за кордоном по даній спеціальності.

В п. 52 вказаних Правил зазначено, що в трудові книжки спеціалістів, направлених на роботу за кордон, підприємства (установи, організації) роблять запис про відкомандирування їх у розпорядження міністерств (відомств) для використання в роботі за кордоном. Трудові книжки спеціалістів зберігаються на підприємствах, установах, організаціях, де вони працювали до виїзду за кордон.

Як встановлено матеріалами справи, з 08 жовтня 1981 року по 14 липня 1984 року ОСОБА_2 був відкомандирований на роботу до Лівії, про що в трудовій книжці позивача зроблений відповідний запис (а. с. 14, зворот).

Матеріалами справи також встановлено, що згідно довідки, виданої ТДВ «Миколаївський домобудівельний комбінат», ОСОБА_2 у період з 28 січня 1991 року по 25 вересня 1989 року працював за професією електрозварник та виконував електрозварні роботи, що передбачено Списком № 2 (а. с. 16).

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки Міністерства промислового будівництва СРСР від 16 липня 1984 року ОСОБА_2 у період з 08 жовтня 1981 року по 14 липня 1984 року знаходився у закордонному відрядженні в Лівії та працював на посаді газозварника КПП (а. с. 20).

За таких даних, пільговий стаж ОСОБА_2 складає понад 8 років та 7 місяців, що на підставі наведених вище положень п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по досягненню 57 років.

З урахуванням викладеного, записи у трудовій книжці, які містяться у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача протягом зазначених вище періодів за Списком № 2 і дають йому право на включення цих періодів до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянтів на те, що довідка від 16 липня 1984 року не може слугувати підставою для зарахування до стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоду роботи позивача в Лівії на посаді газозварника, оскільки ТДВ «Миколаївський домобудівельний комбінат» не є організацією, в складі якої заявник знаходився у відрядженні в Лівії або правонаступником Управління Закордонпромбуд.

При цьому суд виходить з того, що згідно принципу верховенства права, закріпленому у ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, наведені обставини не можуть позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки пільговий стаж позивача підтверджується записами в його трудовій книжці, а також наданою ОСОБА_2 довідкою з ТДВ «Миколаївський домобудівельний комбінат» про підтвердження наявного трудового стажу, архівними довідками про заробітну плату, та іншими документами (а. с. 14-26).

Враховуючи, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційні скарги без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 02 березня 2015 року.

Головуючий:

Судді: