Справа № 2-а-608/11
Суддя: Гайда-Герасименко О. Д.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-608/11
ПОСТАНоВА
ІМЕНЕМ УКрАЇНи
04 березня 2015 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі: головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі Завацькій І.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Євчук І.В., Пивоварова О.Ф.,

представника третьої особи Кирницького С.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору військова прокуратура Південного регіону України про визнання протиправною бездіяльність, донарахувати та виплатити різницю, зобов`язання надати оновлену довідку, зобов`язання здійснити вказані нарахування та зобов`язання сплатити страхові внески,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору військова прокуратура Південного регіону України про визнання протиправною бездіяльність, донарахувати та виплатити різницю, зобов`язання надати оновлену довідку, зобов`язання здійснити вказані нарахування та зобов`язання сплатити страхові внески.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 лютого 2015 року ОСОБА_1 поновлено строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

В судовому засіданні позивач уточнений адміністративний позов підтримав в повному та просив задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представники відповідача адміністративний позов не визнали та просили відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник третьої особи заперечував проти задоволення адміністративного позову, просив відмовити в повному обсязі.

Вислухавши позивача, представників відповідача, представника третьої особи, дослідивши докази та матеріали, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 з 04 грудня 2000 року по 15 грудня 2010 року проходив військову службу в органах військової прокуратури Генеральної прокуратури України на посаді військового прокурора Болградського гарнізону Південного регіону України.
Наказом Міністра оборони України від 26 листопада 2010 року №1363 позивач ОСОБА_1 за станом здоровя був звільнений у запас на підставі пункту 67 «б» Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 07 листопада 2001 року №1053/2001.
Відповідно до ст.46-1 Закону України «Про прокуратуру» військовослужбовці військових прокуратур проходять службу відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види постачання і забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил.
Статтею 52 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що грошове утримання прокурорів, слідчих, службовців та інших працівників військових прокуратур здійснюється Міністерством оборони України.
Відповідно до встановленого порядку нарахування та отримання грошового забезпечення прокурорсько-слідчими працівниками військової прокуратури Болградського гарнізону здійснюється через фінансово-економічну частину військової частини НОМЕР_1 .

Постановою Кабінету Міністрів України №268 від 09 березня 2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та додатком до неї №40 з 1 квітня 2006 року були встановлені нові посадові оклади для працівників прокуратури, в тому числі для працівників військових прокуратур.
Постановою Кабінету Міністрів №700 від 12 травня 2007 року були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09 березня 2006 року та додатком №40 установлені підвищені посадові оклади. Посадовий оклад позивача ОСОБА_1 з 1 травня 2007 року було збільшено до 1562 гривен.
Зазначеними змінами працівникам прокуратури, які здійснюють нагляд за виконанням судових рішень у кримінальних справах та інших примусових заходів, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, посадовий оклад був встановлений на 10 відсотків вище від посадового окладу відповідних категорій працівників прокуратури.
Стаття 44 глави 4 Закону України «Про прокуратуру» регулює вказаний напрямок діяльності прокурорів, предметом нагляду є додержання законності під час перебування осіб у місцях тримання затриманих, переднього ув`язнення, в установах виконання покарань, інших установах, що виконують покарання або заходи примусового характеру, які призначаються судом, додержання встановленого кримінально-виконавчим законодавством порядку та умов тримання або відбування покарання особами у цих установах, їх прав і виконання ними своїх обов`язків.
Відповідно до наказу Генерального прокурора України №7гн від 26 грудня 2005 року «Про організацію прокурорського нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян»» на прокурорів районної ланки було покладено забезпечення організації роботи щодо здійснення нагляду за виконанням судових рішень у кримінальних справах та інших примусових заходів, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Цим же наказом на прокурорів гарнізонів покладено нагляд на гаупвахтах, в кімнатах тимчасового затримання, військових частинах, щодо службового обмеження для військовослужбовців та виконання інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.
На підставі наказу Генерального прокурора України №7гн від 26.12.2005 року у військовій прокуратурі Болградського гарнізону постійно видавалися накази про розподіл службових обов`язків між прокурорсько-слідчими працівниками. В вказаних наказах, на ОСОБА_1 як військового прокурора Болградського гарнізону, покладений обов`язок щодо здійснення нагляду за виконанням судових рішень у кримінальних справах та інших примусових заходів, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян та з 01 травня 2007 року по 15 грудня 2010 року організовував та здійснював відповідний нагляд.
01 січня 2008 року по 15 грудня 2010 року заробітна плата позивача ОСОБА_1 (грошове забезпечення), як військового прокурора гарнізону, складалась з посадового окладу, окладу за військове звання, надбавок за вислугу років, за роботу з таємними документами та за високі досягнення у праці, інших доплат та підвищень і зменшилась на суму надбавок у зв`язку з втратою чинності Указів Президента України від 23 лютого 2002 року №173/2002 та від 15 травня 2003 року №389/2003.
Позивач ОСОБА_1 має право на донарахування та виплату з урахуванням нових розмірів посадових окладів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №268 від 09 березня 2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» зі збереженням раніше виплачуваних видів грошового забезпечення різниці грошового забезпечення між грошовим забезпеченням, визначеним за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність та розміром грошового забезпечення, встановленого за новими умовами оплати праці, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №268 від 09 березня 2006 року.
Суд приходить до висновку що, військовою частиною НОМЕР_1 до посадового окладу позивача ОСОБА_1 з 01 травня 2007 року по 15 грудня 2010 року не нараховувалась вказана 10% надбавка, тому грошове забезпечення позивачу ОСОБА_1 за цей період підлягає донарахуванню.
Згідно ч.ч.1,2 ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються та не можуть бути скасовані, при прийняті нових Законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Таким чином, обсяг прав позивача ОСОБА_1 в частині отримання надбавок, в різниці не може бути звуженим, так само як і самою постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкуванням структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів» від 09 березня 2006 року №268 (з подальшими змінами) прямо передбачене право на нарахування та виплату надбавки 10% до посадового окладу та різниці у зв`язку зі зменшенням розміру грошового забезпечення позивача ОСОБА_1 ..
Крім цього, згідно Указу Президента України від 23 лютого 2002 року №173/2002 «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» військовослужбовцям (крім військовослужбовців Служби безпеки України, Управління державної охорони, суддів військових місцевих та військових апеляційних судів України та військовослужбовців строкової військової служби) було встановлено щомісячні надбавки у розмірі 100% грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років).
Указом Президента України від 05 травня 2003 року №389/2003 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу» Міністрові оборони України, Міністрові внутрішніх справ України, Голові Державної прикордонної служби України та Начальнику Управління державної охорони України надано право встановлювати військовослужбовцям відповідно Збройних Сил України, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України, внутрішніх військах, у Державній прикордонній службі та Управлінні державної охорони України у відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності, залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 5 р. - до 10; понад 10 р.- до 30; понад 15 р. - до 50; понад 20 р. - до 70; понад 25 р. - до 90 відсотків.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011 року у справі №2а-1216/11/1505 військову частину НОМЕР_1 зобовязано здійснити за період з 01 квітня 2006 року по грудень 2007 року донарахування та виплату щомісячної надбавки грошового забезпечення у розмірі 100%, щомісячної надбавки за безперервну службу у Збройних Силах України у розмірі 50% та з 15 листопада 2008 року винагороди, яка виплачується при наявності строку безперервної календарної служби понад 20 років в розмірі 1,5 посадового окладу і окладу за військовим званням з урахуванням усіх раніше виплачуваних до грошового забезпечення надбавок.
Оскільки згідно з Указом Президента України від 18 грудня 2007 року №1234/2007 втратили чинність Указ від 23 лютого 2002 року №173/2002 та Указ від 05 травня 2003 року №389/2003, правові підстави для нарахування та виплати щомісячної надбавки у розмірі 100% та надбавки за вислугу років відпали.
Водночас, як вже зазначалося вище, 09.03.2006 року набрала чинності Постанова КМУ №268, якою схеми посадових окладів, зокрема, органів прокуратури, змінено.
Пунктом 9 постанови №268 передбачено, що у разі зменшення у зв`язку з прийняттям цієї постанови та визнанням такими, що втратили чинність, актів Кабінету Міністрів України та Указів Президента України, розміру заробітної плати (без премії), грошового забезпечення (без премії) в окремих працівників державних та інших органів, умови оплати праці яких визначені цією постановою, та у працівників, прирівняних згідно з нормативно-правовими актами, що втрачають чинність, за умовами оплати праці до працівників державних органів, або яким передбачено збереження умов оплати праці за попередньою посадою, на час роботи на займаній посаді виплачується різниця між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеною за умовами оплати праці, згідно з нормативно- правовими актами, що втратили чинність, та розміром заробітної плати, встановленим за новими умовами оплати праці.
Відповідно до ст.8 Конституції України в України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
На реалізацію цього конституційного положення, з метою забезпечення права особи на оплату праці, п.9 постанови №268 передбачає механізм відшкодування різниці у грошовому забезпеченні.
Суд дійшов обгрунтованого висновку, що позивач ОСОБА_1 має право на одержання різниці грошового забезпечення (без премії) відповідно до п.9 Постанови від 09 березня 2006 року №268, а тому невиплата цієї різниці за період з 01 січня 2008 року по 15 грудня 2010 року є неправомірною.
Оскільки, виходячи з вищенаведеного, грошове забезпечення позивача на момент звільнення виплачено позивачу у значно меншому розмірі, суд вважає необхідним провести перерахунок вихідної допомоги, яка була виплачена позивачу ОСОБА_1 , виходячи з розміру нових посадових окладів, встановлених постановою КМУ 268, з урахуванням усіх раніше виплачуваних надбавок до грошового забезпечення у тому числі, 10% надбавки до посадового окладу за здійснення нагляду за виконанням судових рішень кримінальних справах та інших примусових заходів, пов`язаних з обмеження; особистої свободи громадян, та різниці грошового утримання відповідно до п.9 постанови КМУ №268 (з відрахуванням раніше виплаченої суми вихідної допомоги).
На грошову та матеріальну винагороду ніхто не може бути позбавлений за роки сумлінної, бездоганної і безперервної служби, розміри і порядок виплати якої визначені Конституцією України та закріплені нормативно-правовими актами (постановами Кабінету Міністрів України №232 від 21 лютого 1996 року, №268 від 09 березня 2006 року, указами Президента України від 05 травня 2003 року №389 та від 23 лютого 2002 року №173).
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" гарантовано матеріальне, продовольче і інші види забезпечення військовослужбовцям. Ніхто шє права обмежувати військовослужбовців і членів їх сімей в правах і свободах, встановлених законодавством.
Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору військова прокуратура Південного регіону України про визнання протиправною бездіяльність, донарахувати та виплатити різницю, зобов`язання надати оновлену довідку, зобов`язання здійснити вказані нарахування та зобов`язання сплатити страхові внески є обґрунтованим та таким що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.5, 8-11, 69, 71, 86, 158 ч.1, 159, 160 ч.ч.1-3, 161, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору військова прокуратура Південного регіону України про визнання протиправною бездіяльність, донарахувати та виплатити різницю, зобов`язання надати оновлену довідку, зобов`язання здійснити вказані нарахування та зобов`язання сплатити страхові внески задовольнити частково.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 до отриманої позивачем ОСОБА_1 за період служби заробітної плати (грошового забезпечення) (у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2007 - 2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2007 - 2010 роки, одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят) донарахувати та виплатити мені за період з 01 травня 2007 року по 15 грудня 2010 року 10% надбавку до посадового окладу відповідно до додатку №40 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09 березня 2006 року №268.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2008 року по 15 грудня 2010 року різницю між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеною за умовами оплати праці, згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність (Укази Президента України від 23 лютого 2002 року №173/2002, від 05 травня 2003 року №389/2003 - постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 листопада 2013 року) та розміром заробітної плати (у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2008 - 2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2008 -2010 роки, одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят), встановленим за новими умовами оплати праці, яка суттєва була зменшена.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати до Пенсійного Фонду України у Білгород-Дністровському районі оновлену довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 , до якої включити за 24 місяця перед зверненням до пенсії всі види оплати праці, на які нараховані страхові внески (урахуванням надбавки та різниці згідно пунктів 3-4 позовних вимог), та до нарахувати та виплатити грошову допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за 16 повних років роботи (з відрахуванням раніше виплаченої суми грошової допомоги).
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити вказані нарахування та виплату грошового забезпечення шляхом складання відомостей на виплату грошового забезпечення.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 сплатити страхові внески до органів Пенсійного Фонду України.
Судові витрати у розмірі 23 грн. 60 коп. покласти на відповідача.
В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя