Справа № 804/15051/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2015 рокусправа № 804/15051/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2014 р. у справі № 804/15051/14

за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда"

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

"17" вересня 2014 р. Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда" в якому просило стягнути з відповідача суму адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2013 році у розмірі 64 345,08 грн., з яких 64 325,78 грн. адміністративно-господарські санкції та 19,30 грн. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не дотримано нормативу працевлаштування інвалідів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2014 р. у справі № 804/15051/14 в задоволенні адміністративного позову Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Правда" про стягнення заборгованості - відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що на підприємство покладено обов'язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, а не обов'язок їх безпосереднього працевлаштування. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач здійснював всі залежні від нього дії для забезпечення необхідної кількості робочих місць.

Не погодившись з постановою суду, Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2014 р. у справі № 804/15051/14, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник вважає, що оскільки адміністративно - господарська санкція є альтернативним грошовим зобов'язанням обов'язку виконати норматив з працевлаштування інвалідів, відповідач повинен сплатити нараховану суму санкцій та пені , оскільки на думку позивача він не звільняється від обов'язку сплачувати штрафні санкції на підставі ст. 20 Закону, так як зазначена норма не ставить відповідний обов'язок підприємства у залежність від будь-яких обставин, з яких інвалід не працює на підприємстві. Оскільки суд не врахував зазначене, позивач просить скасувати рішення суду по даній справі.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників сторін суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів поданий звіт за формою 10-ПІ № 36 від 14.02.2014 року про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2013 рік відповідно до якого: середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 97 осіб; штатні працівники, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» становить 4 особи; штатні працівники, яким відповідно до законодавства встановлено інвалідність 2 особи.

Із звітів відповідача, поданих до Криничанського районного центру зайнятості за формою статистичної звітності № 3-ПН, затвердженої наказом Державного комітету статистики №420 від 19.12.05 року, підприємство в 2013 році належним чином інформувало центр зайнятості про наявність вільних місць на підприємстві та потребу у направленні йому центром зайнятості інвалідів для працевлаштування.

Позивач, вказуючи, що оскільки чисельність інвалідів - штатних працівників відповідача повинна складати 4 особи, а фактично працевлаштовано лише 2 особи з інвалідністю, при тому, що Фонд оплати праці штатних працівників складає 3 119,8 тис. грн., а середньорічна заробітна плата одного штатного працівника складає 32 163 грн., з відповідача слід стягнути адміністративно-господарські санкції у розмірі 64 325,78 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 19,30 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову зазначив, що діюче законодавство покладає саме на державну службу зайнятості здійснення пошуку підходящої роботи для інвалідів відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Колегія суддів вважає можливим погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, за змістом статті 19 Закону № 875-XII для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Частиною першою статті 20 Закону № 875-XII встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Законом України "Про систему оподаткування" від 25.06.91 р. №1251-XII, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 218 ГК підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно зі статтею 18-1 Закону № 875-XII пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Таким чином, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Разом з тим, відповідач щомісяця протягом 2013 року звітував перед Криничанським районним центром зайнятості про наявність вакантних місць, про що свідчать копії звітів за формою № 3-ПН та лист Криничанського районного центру зайнятості №276 від 23.09.2014 року, яким підтверджено належне звітування відповідача про наявність вакантних посад та зазначено про відсутність випадків відмови у працевлаштуванні працівників, направлених центром зайнятості.

Отже, відповідачем виконані вимоги Закону, щодо прийняття заходів для працевлаштування інвалідів, шляхом організації робочих місць та інформування центру зайнятості про вакантні робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів.

З даних звітів вбачається, що підприємство щомісячно зазначало про наявність вакантних місць для працевлаштування інвалідів.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Правда» вживав заходів, для виконання нормативу щодо працевлаштування осіб, яким відповідно до закону призначена інвалідність, та які передбачені Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні). Доказів безпідставної відмови відповідачем щодо працевлаштування інвалідів, матеріали справи не містять і апеляційна скарга не зазначає.

У зв'язку з цим висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій у сумі 64 325,78 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 19,30 грн. є обґрунтованими та правомірними.

Колегія суддів вважає, що враховуючи матеріали даної справи, що суд першої інстанції обґрунтовано та зважено відмовив в задоволенні позовних вимог, оскільки матеріалами справи не доведено необхідність та правомірність стягнення зазначеної в адміністративному позові суми санкцій.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалив законне та обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга позивача - залишенню без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2014 р. у справі № 804/15051/14 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2014 р. у справі № 804/15051/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко