Справа № 2-а-2325/11
Суддя: Гібалюк Т. Я.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-2325/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.04.2011 м. Дніпродзержинськ

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, стягнення суми 4618,43 грв. -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, стягнення суми 4618,43 грв.

У своєму позові позивач просить суд поновити пропущений строк для звернення до суду; визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в нездійсненні перерахунку їй та в недотриманні та недовиплаті належної суми щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком неправомірними та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області здійснити нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги за період з 09 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. включно, з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р. включно та з 01 січня 2009 р. по 31 грудня 2010 р. включно.

Дослідивши письмові докази надані сторонами, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, вважаю, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням.

За вимогами чинного законодавства України, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р., іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання, чи державна соціальна допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не була зупинена Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік».

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає "мінімальну пенсія за віком", про яке йдеться в зазначеній статті, оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Оскільки діючим законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, окрім передбаченого частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому зазначена норма не є перешкодою для застосування даної величини для обчислення інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком.

Також необхідно зазначити, що питання щодо поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом, вирішено ухвалою суду при прийнятті позову, а тому вважаю необхідним задовольнити позовні вимоги лише в межах строку, передбаченого ст. 99 КАС України, тобто шестимісячного строку, який передбачений для звернення до суду із вищезазначеним позовом.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантується. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на збереження їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальних захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальних захист громадян, які мають статус «дитина війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року, на Пенсійний фонду України покладено обовязок щодо: призначення пенсій; підготовки документів для її виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Згідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення щодо призначення, донарахування перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Законом України "Про соціальний захист дітей війни", покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

В 2010 році ніяких обмежень щодо виконання ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не приймалося. Виходячи з колізії зазначеної статті та Постанови КМУ від28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» в 2010 році норма Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має вищу юридичну силу в порівнянні з підзаконним актом - Постановою КМ України. Тому, при вирішенні даного спору виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами застосуванню підлягають не постанова КМ України, а саме Закон України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанови про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, зобовязання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина, інших субєктів публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання та не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин, тому суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, яка є особою похилого віку та не має можливості постійно захищати свої права в судовому порядку та вважає можливе не зазначати кінцевої дати періоду, за який потрібно здійснювати перерахунок та виплату соціальної допомоги «дитині війни», зобовязавши відповідача здійснювати вищезазначені виплати до зміни правового регулювання здійснення нарахування та здійснення вищезазначених виплат у встановленому законом порядку або зміни правового статусу позивача.

Право позивача в такому випадку має бути захищене шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу недоплачених сум допомоги з урахуванням отриманим сум.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 22, 46, 64 Конституції України, Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік», ст. ст. 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 2, 8, 11, 159-163, 183-2, 186, 256 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, стягнення суми 4618,43 грв. - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо не вчинення перерахунку та виплати ОСОБА_2 підвищення пенсій відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 21серпня 2010 р., неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 підвищення пенсії згідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 статті 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 21 серпня 2010 р., та в подальшому, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично отриманих сум за зазначені періоди. В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гібалюк .Т .Я