Справа № 163/548/15-а
Суддя: Гайдук А. Л.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/548/15-а
Провадження № 2-а/163/10/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

при секретарі - Горпинко К.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання протиправною відмови у призначенні пенсії за віком, -

в с т а н о в и в :

02 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним адміністративним позовом, який обґрунтувала тим, що в грудні 2014 року вона звернулась до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області з заявою про призначення їй пенсії за віком, однак отримала відмову з підстав відсутності у неї необхідного 30-річного страхового стажу, передбаченого п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Вважає таку відмову відповідача протиправною, оскільки відповідно до записів у трудовій книжці вона має загальний трудовий стаж понад 30 років та як жінка, яка звільнена з роботи та якій виповнилось 55 років, має право дострокового виходу на пенсію у відповідності до положень п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Вказує, що відповідач неправомірно вимагав у неї уточнюючі довідки щодо її роботи в СГПП "Промінь", при цьому не обґрунтувавши, які записи в трудовій книжці відсутні, та незаконно відмовив у зарахуванні до загального стажу роботи - роботу в СГПП "Промінь" з 1997 по 1998 роки, про що наявні записи у її трудовій книжці. З наведених підстав просила визнати дії відповідача протиправними, зобов'язати останнього зарахувати у її загальний стаж роботи період роботи в СГПП "Промінь" з 01.01.1997 року по 31.01.1998 роки та призначити їй пенсію за віком з дати виникнення у неї права на таку пенсію, а саме, з грудня 2014 року.

В письмових запереченнях від 10.03.2015 року за №954/09-10 начальник управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області із заявленими позовними вимогами не погодилась з тих підстав, що, по-перше, позивач не має необхідного стажу (не менше 30 років) для призначення пенсії згідно пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а по-друге, зазначена норма діяла лише до 01 січня 2015 року. Вказує, що позивач звернулась із заявою про призначення пенсії 23 грудня 2014 року, додавши до заяви наступні документи: архівну довідку №293/1-2 від 13.11.2013 року, архівну довідку №252/1.12 від 06.11.2014 року, а також довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №237/1-12 від 17.09.2013 року, при цьому, архівну довідку №241/1.2 від 26.01.2015 року та довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №23/1.12 від 26.01.2015 року, які вона додала до позовної заяви, управлінню Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області для призначення пенсії не подавала. Зазначає, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Оскільки в трудовій книжці не встановлюється мінімум трудової участі в господарстві, тому записів трудової книжки не достатньо для обчислення стажу за період після 1965 року. Згідно довідки №252/1.12 від 06.11.2014 року в стаж роботи позивача за 1997 рік було зараховано фактично відпрацьований час - 70 людиноднів, а на підставі усіх представлених позивачем документів її загальний стаж обраховано у 29 років 10 місяців. З наведених підстав вважає, що дії управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії є правомірними, в зв'язку із чим просила в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та додатково пояснила, що з лютого 1986 року вона працювала дояркою в радгоспі "Любомльський" на підвищеній зоні обслуговування при робочому часі 11 годин у день, що передбачає роботу понад норму, оскільки всього в радгоспі працювало 5 доярок на 50 корів, а не на 25 корів, як це визначалось згідно норм. При цьому, 3 доярки пішли на пенсію по досягненню 50-річного віку та в радгоспі фактично залишилось працювати лише дві доярки, в тому числі й вона. Дояркою вона пропрацювала 11 років - до січня 1997 року. Чітко визначеного графіку виходу на роботу доярки не було - працювали чотири дні, п'ятий - був вихідний, однак у випадку хвороби чи відсутності з поважних причин когось із доярок - вихідних днів взагалі не було. Працювали щодня в основному з 05 год. до 10 год., з 13 до 14 год. та з 17 до 22 год., а інколи й до 24 години. У зв'язку із погіршенням стану здоров'я, а саме, запаленням нерва, внаслідок чого її паралізувало, у лютому 1997 року її було переведено на легшу роботу - різноробочою дільничної бригади, де вона пропрацювала до кінця 1997 року, а у 1998 році ще місяць працювала дояркою. У 1997 році вона двічі перебувала на лікарняному, яке їй оплачувалось, однак будь-які записи про ці обставини в архіві відсутні. Працюючи різноробочою у 1997 році на роботу ходила щодня, за виключенням днів у які перебувала на лікарняному. Працювала, як і усі інші різноробочі, робила усю доручену роботу, крім цього їй виділялось для обробки 1,5 га буряка, що передбачає три прополки та становить 4,5 га, а в жовтні-листопаді буряк збирала. У період роботи з 1986 року по 1997 рік вона щороку ходила у відпустку, тривалість якої становила 20-24 дні, за виключенням 1997 року у якому відпустку вона не брала через перебування у цьому році на лікарняному двічі. Вказала, що облік виходу на роботу вівся бригадиром та зарплата виплачувалась грошима регулярно без затримок. Просила, щоб їй зарахували увесь стаж роботи згідно записів у трудовій книжці з лютого 1986 року по лютий 1998 року.

Начальник управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області у поданому письмовому запереченні на позовну заяву, одночасно просила справу розглядати без участі представника управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідків та дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними, зокрема, 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.

Пунктом 7-2 Прикінцевих положень зазначеного Закону визначено, що до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Таким чином, необхідною умовою для дострокового виходу на пенсію жінок згідно з вимогами вказаної норми є досягнення до 01.01.2015 року 55-річного віку, звільнення з роботи та наявність 30 років страхового стажу.

ОСОБА_1 23 грудня 2014 року звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії у відповідності до п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак останнім листом від 06.01.2015 року за №58/02-22 у призначенні пенсії було відмовлено, в зв'язку з відсутністю у неї необхідного 30 річного страхового стажу (а.с.10).

З паспорта громадянина України серії НОМЕР_4, виданого Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 30.01.1998 року, встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто станом на день звернення до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області з заявою про призначення пенсії (23 грудня 2014 року) їй виповнилось повних 56 років (а.с.24).

Із розрахунку стажу ОСОБА_1, зробленого відповідачем під час розгляду заяви останньої про призначення пенсії, вбачається, що її загальний стаж роботи становить 29 років 10 місяців. При цьому, до загального стажу включено період роботи позивача з 02.1986 року по 30.11.1996 року, який становить 10 років 10 місяців, а також період з 03.1997 року по 31.12.1997 року, який відповідачем обрахований у 70 людиноднів (а.с. 23 на звороті).

Зроблений відповідачем розрахунок стажу роботи ОСОБА_1 та доводи останньої, в тому числі наведені в судовому засіданні, вказують на те, що спірні правовідносини між сторонами фактично виникли, у зв'язку з відмовою відповідача зарахувати до трудового стажу позивача період її роботи з 01.12.1996 року по 31.12.1997 року, який зазначений в трудовій книжці.

Як було вказано вище, однією з умов для призначення пенсії у відповідності до положень п.7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є наявність у жінки страхового стажу не менше 30 років.

Відповідно до визначень, наведених у ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 01 січня 2004 року, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно ч.ч.2, 4 ст.24 зазначеного Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ, який регламентував питання призначення пенсії до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Статтею ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічне вбачається із ст.48 КЗпП України, згідно з вимогами якої, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Зазначеній нормі відповідає також пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Із записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 02.03.1978 року встановлено, що остання працювала (а.с.5-7):

- з 20.07.1977 року по 17.03.1980 року на Луцькій меланжевій прядильно-ткацькій обробній фабриці;

- з 26.06.1980 року по 16.10.1984 року - на Шацькому промкомбінаті;

- з 01.02.1986 року по 18.02.1998 року - дояркою в радгоспі "Любомльський", при цьому, 15.01.1993 року розпорядженням представника Президента України в Любомльському районі зареєстровано реорганізацію радгоспу "Любомльський" в державне сільськогосподарське підприємство "Любомльське". 27.03.1997 року розпорядженням Любомльської районної державної адміністрації №135 зареєстроване колективне сільськогосподарське підприємство "Промінь", яке створене на базі державного сільськогосподарського підприємства "Любомльське" і воно стало його правонаступником. 18.02.1998 року ОСОБА_1 виведена із членів КСП "Промінь" (а.с.26);

- з 15.08.2001 року по 09.08.2002 року - перебувала на обліку Любомльського районного центру зайнятості;

- з 20.07.2006 року по 01.10.2007 року - працювала директором Бірківського СБХ;

- з 15.04.2010 року по 01.03.2013 року - директор Бірківського сільського будинку культури;

- з 05.04.2013 року по 12.04.2013 року - технічний працівник у підприємця ОСОБА_2;

- з 05.08.2014 року по 02.10.2014 року - начальник відділення зв'язку поштового (на підміну) групи технології послуг Центру поштового зв'язку №2 Волинської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта".

Отже, на підставі записів у трудовій книжці судом встановлено, що позивач у період з 01.02.1986 року по 18.02.1998 року працювала в радгоспі "Любомльський", який у 1993 році було реорганізовано у державне сільськогосподарське підприємство "Любомльське", а у 1997 році - КСП "Промінь". Стаж роботи позивача у вказаний період становить 12 років 17 днів, в той час як відповідачем зараховано лише період роботи ОСОБА_1 з 02.1986 року по 30.11.1996 року, який становить 10 років 10 місяців, та період роботи з 03.1997 року по 31.12.1997 року, який обраховано у 70 людиноднів.

Наданими позивачем довідками трудового архіву Любомльського району Волинської області від 26.01.2015 року №23/1.12 про заробітну плату для обчислення пенсії та від 26.01.2015 року №24/1.12 про відпрацьовані людинодні ОСОБА_1 також стверджено, що остання в період з лютого 1986 року по лютий 1998 року працювала та отримувала заробітну плату в радгоспі "Любомльський", який в подальшому реорганізовувався у ДСП "Любомльське" та КСП "Промінь".

Доводи відповідача про те, що вищенаведені довідки позивач при зверненні з заявою про призначення їй пенсії не подавала, а в розпорядженні управління ПФУ в Любомльському районі Волинської області були наявні лише архівні довідки №293/1-2 13.11.2013 року, №252/1.12 від 06.11.2014 року, №237/1-12 від 17.09.2013 року, відповідно до яких по особовому складу СГПП "Промінь" позивач працювала у період з лютого 1986 року по листопад 1997 року, суд до уваги не приймає, оскільки у позивача є трудова книжка, яка містить відповідні записи на ствердження періоду роботи та відповідного трудового стажу саме з 01.02.1986 року по 18.02.1998 року.

Із заперечення управління ПФУ в Любомльському районі Волинської області вбачається, що відмову у призначенні позивачу пенсії відповідач також мотивує відсутністю записів у трудовій книжці про встановлений мінімум трудової участі в господарстві.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" також визначено, що порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків: ОСОБА_3, який згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 15.03.1986 року працював у радгоспі "Любомльський" бригадиром по рослинництву у період з 10.03.1986 року по 15.05.1986 року, помічником бригадира з 05.01.1988 року по 08.09.1988 року, бригадиром по рослинництву з 09.09.1988 року по 10.04.1998 року, та ОСОБА_4, яка згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 02.04.1979 року працювала у радгоспі "Любомльський" робітником рослинницької бригади відділу №1 з 09.07.1988 року по 01.06.2000 року, підтвердили ті обставини, що позивач ОСОБА_1 дійсно працювала разом з ними дояркою до 1997 року у радгоспі "Любомльський", який було реорганізовано у ДСП "Любомльське", а в подальшому, у зв'язку з хворобою позивача та перебуванням на лікарняному, на початку 1997 року її було переведено на легшу роботу - різноробочою в дільничну бригаду ДСП "Любомльське", яке потім реорганізувалось у КСП "Промінь". Свідки підтвердили ту обставину, що ОСОБА_1 на сільськогосподарському виробництві була зайнята постійно, оскільки у ті часи господарство було завантажене роботою та кожному її вистачало, зокрема, у період роботи різноробочою у 1997 році ОСОБА_1 працювала, як і інші різноробочі - їй виділявся буряк для обробки, вона працювала на льонові, ходила на прополки, працювала на токові, пересипала зерно, латала мішки, прибирала в приміщеннях (сховищах) тощо, випадків її невиходу на роботу без поважних причин не було. Свідок ОСОБА_4 також підтвердила, що позивач ходила на роботу ще й у 1998 році.

Зазначені свідки також показали, що в господарстві був встановлений мінімум виходів на роботу - 190 трудоднів, при цьому свідок ОСОБА_3 ствердив, що поняття мінімуму трудоднів (190) почало застосовуватись уже після реорганізації господарства у КСП "Промінь", тобто, як слідує з довідки реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції від 10.03.2015 року №04.5-05/47, починаючи з 27.03.1997 року. Під час роботи у радгоспі "Любомльський" та ДСП "Любомльське" такого поняття не було та мінімум трудоднів (людиноднів) не встановлювався.

Факт спільної праці допитаних в судовому засіданні свідків разом із позивачкою підтверджено копіями їх трудових книжок (а.с.11-13).

Окрім записів у трудовій книжці та показань свідків наявність трудового стажу доярки у радгоспі та різноробочої на сільськогосподарському підприємстві підтверджується вищезгаданими довідками трудового архіву Любомльського району Волинської області від 26.01.2015 року №23/1.12 та від 26.01.2015 року №24/1.12, у яких відображені відомості про кількість відпрацьованих людиноднів, а саме: у 1986 році - 273 людинодні, у 1987 році - 288, у 1988 році - 291, у 1989 році - 285, у 1990 році - 299, у 1991 році - 285, у 1992 році - 293, у 1993 році - 286, у 1994 році - 291, у 1995 році - 255, у 1996 році - 157, у 1997 році - 67, у 1998 році - 24 (а.с.8, 9).

Як встановлено п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Оскільки відповідно до положень статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а записи, які є в трудовій книжці позивачки, та додані до неї документи на підтвердження трудового стажу в радгоспі "Любомльський", який в подальшому реорганізовувався у ДСП "Любомльське" та КСП "Промінь", також підтверджені показаннями свідків, тому зазначені докази в своїй сукупності підтверджують факт роботи позивача у спірний по справі період.

Таким чином, наявність у позивача трудового стажу у період з 01.02.1986 року по 18.02.1998 року, з врахуванням якого в повному обсязі позивач має загальний страховий стаж понад 30 років, дає їй право дострокового виходу на пенсію у відповідності до пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила визнати дії відповідача протиправними, зобов'язати останнього зарахувати у її загальний стаж роботи період роботи в СГПП "Промінь" з 01.01.1997 року по 31.01.1998 року та призначити їй пенсію за віком з дати виникнення у неї права на таку пенсію, а саме, з грудня 2014 року. В судовому засіданні позивач просила зарахувати у стаж її роботи роботу з лютого 1986 року по лютий 1998 року, згідно записів у трудовій книжці.

Як було вказано вище, згідно записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 02.03.1978 року за №№ 6 та 7, в період з 01.02.1986 року по 18.02.1998 року ОСОБА_1 працювала дояркою в радгоспі "Любомльський" та 18.02.1998 року вона була виведена із членів КСП "Промінь" (.а.с.6).

Відповідно до довідки реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції від 10.03.2015 року №04.5-05/47, 15.01.1993 року розпорядженням представника Президента України в Любомльському районі Волинської області зареєстровано реорганізацію радгоспу "Любомльський" в державне сільськогосподарське підприємство "Любомльське", а 27.03.1997 року розпорядженням Любомльської районної державної адміністрації за №135 зареєстроване колективне сільськогосподарське підприємство "Промінь", яке створене на базі державного сільськогосподарського підприємства "Любомльське" і воно стало його правонаступником.

При обрахунку стажу роботи ОСОБА_1 відповідачем, зокрема періоду роботи з 01.02.1986 року по 18.02.1998 року, у стаж роботи останньої зараховано лише період з 02.1986 року по 30.11.1996 року - 10 років 10 місяців, а також період з 03.1997 року по 31.12.1997 року - 70 людиноднів, тобто час роботи за фактичною тривалістю, який становить 2 місяці 8 днів (70 : 25,4 = 2,8).

Наведене свідчить, що період роботи позивача з 01.02.1986 року по 30.11.1996 року відповідачем зараховано у загальний стаж її роботи, а тому з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд, встановивши протиправність дій відповідача, вважає за необхідне задовольнити заявлені позивачем вимоги в межах та у відповідності до встановлених фактичних обставин справи, а саме, зобов'язати відповідача зарахувати в трудовий стаж ОСОБА_1 роботу в державному сільськогосподарському підприємстві "Любомльське" з 01 грудня 1996 року по 26 березня 1997 року та в колективному сільськогосподарському підприємстві "Промінь" з 27.03.1997 року по 18.02.1998 року включно.

Згідно положень ст.83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності; б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

55-річного віку позивач досягла 17.11.2013 року, згідно записів у трудовій книжці з роботи вона звільнилась 02.10.2014 року, з заявою про призначення пенсії у відповідності до пункту 7-2 Прикінцевих положеннях Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області звернулась 23 грудня 2014 року, тому з огляду на положення ст.83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсію ОСОБА_1 слід призначити саме з 23 грудня 2014 року, тобто з дня звернення до відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи зміст позовних вимог та вирішення їх по суті спору, з Державного бюджету України в користь позивача слід стягнути понесені останньою та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в сумі 73,08 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 11, ч.1 ст.94, ст.ст. 159-163, 167 КАС України, на підставі ст.ст.3, 62, 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії - протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області зарахувати ОСОБА_1 в трудовий стаж роботи в державному сільськогосподарському підприємстві "Любомльське" з 01 грудня 1996 року по 26 березня 1997 року та в колективному сільськогосподарському підприємстві "Промінь" з 27 березня 1997 року по 18 лютого 1998 року включно до стажу роботи, що дає право на пенсію та призначити ОСОБА_1 з 23 грудня 2014 року пенсію відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любомльський районний суд Волинської області, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 13 березня 2015 року.

Головуюча: суддя А.Л. Гайдук