Справа № 462/9407/13-а
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 р. Справа № 876/6410/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г.,Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Квартал на Головацького" на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 04 червня 2014 року по справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Квартал на Головацького" до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасуванні актів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Квартал на Головацького" звернулося до адміністративного суду з позовом до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Залізничної районної адміністрації від 10.08.2012р. № 597 «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії ОСОБА_1.»; параграф 7 висновку міжвідомчої комісії Залізничної районної адміністрації - протокол № 24 від 10.07.2012р., про погодження технічної можливості експлуатації самочинно перепланованих нежитлових приміщень (офіс № 43), які знаходяться у приватній власності ОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що наявність оскаржуваного розпорядження Залізничної районної адміністрації ОСББ «Квартал на Головацького» дізналося тільки після його отримання від відповідача - 20.11.2013р. Питання роботи міжвідомчих комісій у м. Львові регулюються рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 25.05.2007р. № 331 «Про затвердження Положення про міжвідомчі комісії при виконкомі і районних адміністраціях Львівської міської ради». Належні документи ОСОБА_1 на міжвідомчу комісію не подав, про що свідчить лист відповідача № 32вих-4334 від 23.07.2012р., в якому зазначається, що підставою для погодження технічної можливості експлуатації самочинного перепланування нежитлових приміщень (офіс № 43) є звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж зазначених приміщень, розроблений ДП «Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві». Тобто, на підставі документа, який не передбачено відповідним Положенням. Окрім того, ОСББ як балансоутримувачем приміщень не надавалося ОСОБА_1 жодного акта обстеження об'єкта. Таким чином, дане питання розглядалося з грубим порушення затвердженої процедури, а тому дії комісії про погодження технічної можливості експлуатації самочинно перепланованих нежитлових приміщень (офіс № 43) є незаконними, як і незаконним є розпорядження.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04 червня 2014 року позов в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування висновку міжвідомчої комісії Залізничної районної адміністрації - протокол № 24 від 10.07.2012р. параграф 7, про погодження технічної можливості експлуатації самочинно перепланованих нежитлових приміщень (офіс № 43), які знаходяться у приватній власності ОСОБА_1 залишений без розгляду

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 04 червня 2014 року відмовлено у задоволенні позову з тих підстав, що оскаржуване розпорядження прийняте відповідно до вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ОСББ «Квартал на Головацького» подав апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржувана постанова суду в частині відмови в позові прийнята з порушенням матеріальних норм, а тому підлягає в цій частині скасуванню.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, покликається на те, що суд прийшов до помилкового висновку, що перепланування, яке було зроблено ОСОБА_1, не відноситься до самочинного будівництва, зазначивши, що позивачем не ставилося питання щодо того, що ОСОБА_1 було проведено самочинне будівництво. Звертає увагу, що позов стосується скасування акта - розпорядження адміністрації як суб'єкта владних повноважень, а не оскаржуються ті чи інші дії третьої особи. Вважає також помилковим висновок суду першої інстанції, що на розгляд міжвідомчої комісії був поданий весь пакет документів, передбачений додатком № 1 Положення про міжвідомчу комісію при районній адміністрації Львівської міської ради, зокрема і акт ЛКП «Привокзальне» про обстеження перепланованих нежитлових приміщень. Попри те, такою житлово-експлуатаційною організацію будинку на АДРЕСА_1 є ОСББ «Квартал на Головацького». Окрім того, на розгляд міжвідомчої комісії райадміністрації не були подані й інші необхідні документи, передбачені цим Положенням, зокрема, п.4.2. проектні пропозиції (ескізний проект) , виконані ліцензованою проектною організацією про відповідність чинному законодавству здійсненого (здійснюваного) самочинного будівництва, самочинної реконструкції, переобладнання чи капітального ремонту об'єктів; 4.7. висновок управління архітектури департаменту містобудування. Також суд в порушення вимог ст. 15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» не взяв до уваги твердження позивача про те, що оскаржуване розпорядження не могло бути прийняте без письмової згоди ОСББ «Квартал на Головацького»

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні норми чинного законодавства та обставини справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення від 07.09.2009 року, виданого управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, посвідчується право на нежитлові приміщення загальною площею 195,3 кв.м (офіс № 43), які розташовані в будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

У 2012 році ОСОБА_1 здійснив перепланування нежитлових приміщень - офіс № 43. Як вбачається з аналізу двох технічних паспортів, виданих 19.05.2009 року та 18.04.2012 року ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», перепланування вказаних приміщень відбулося шляхом встановлення додаткових перегородок, у зв'язку з чим були утворенні приміщення позначені у технічному паспорті від 18.04.2012 року під цифрами №№ 6-10.

Розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 10.08.2012 року № 597 «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії ОСОБА_1.» третій особі було погоджено технічну можливість експлуатації самочинно перепланованих нежитлових приміщень (офіс № 43), площа яких становить 193 кв.м.

Спірні правовідносини регулюються Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року.

Відповідно до підпункту 1.4.1. Правил переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

За змістом підпункту 1.4.2. Правил переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Згідно п.п.1.4.5. Правил для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копію свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копію поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згоду власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

За результатами аналізу вказаних норм колегія суддів дійшла висновку, що законодавець не ставить в якості обов'язкової умови для отримання дозволу на переобладнання чи перепланування жилого приміщення надання проекту переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку.

Наведені Правила передбачають обов'язок особи, яка звернулася за наданням відповідного дозволу, надати письмовий документ про погодження переобладнання приміщення у будинку із співвласником цього приміщення, або з іншими співвласниками будинку тільки у випадку, якщо переобладнання або перепланування жилого приміщення вплине на умови експлуатації інших приміщень у будинку, які перебувають у спільній власності або користуванні мешканців будинку, та самого будинку в цілому.

В процесі судового розгляду не здобуто доказів, які б вказували на те, що перепланування третьою особою власного нежилого приміщення призвело до порушень прав інших співвласників, або такі дії вплинули на умови експлуатації інших приміщень у будинку, які перебувають у спільній власності чи користуванні мешканців будинку, та самого будинку в цілому. Ці зміни не порушили санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Пунктом 3.2. розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держбуду від 24.05.2001 року № 127, передбачено, що не належать до самочинного будівництва: перепланування, пов'язані зі зміною загальної, основної та допоміжної площі за рахунок демонтування та влаштування перегородок (без порушення несучих конструкцій); збільшення або зменшення площі за рахунок демонтування чи влаштування перегородок (без порушення несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), комор, утеплення і оздоблення стін.

Таким чином перепланування, яке було проведено ОСОБА_1 не відноситься до самочинного будівництва.

Суд вважає необґрунтованим твердження апелянта, що оскаржуване розпорядження було видане без урахування, що міжвідомчій комісії при Залізничній райадміністрації не було надано ОСОБА_1 всіх необхідних документів, які передбачені додатком № 1 до Положення про міжвідомчі комісії при виконкомі і районних адміністраціях Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому міської ради від 25.05.2007 року № 331.

Із матеріалів справи вбачається, що висновок міжвідомчої комісії (протокол № 24 від 10.07.2012р. параграф 7) про погодження технічної можливості експлуатації самочинно перепланованих нежитлових приміщень (офіс № 43) був прийнятий на підставі документів, поданих ОСОБА_1, зокрема: зави ОСОБА_1 від 04.07.2012 року, двох технічних паспортів на приміщення, свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, листа ГУ Держтехнобезпеки у Львівській області від 20.06.2012р. № 10/379 про погодження здійсненого перепланування нежитлових приміщень, акту ЛКП «Привокзальне» від 03.07.2012 року про обстеження перепланованих нежитлових приміщень, проекту реконструкції нежитлових приміщень та звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій, виготовлених ДП «Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві».

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_1 на розгляд міжвідомчої комісії Залізничної районної адміністрації був поданий весь пакет документів, передбачений додатком № 1 до Положення про міжвідомчі комісії при виконкомі і районних адміністраціях Львівської міської ради.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно чинного законодавства немає необхідності при вирішенні питання про надання дозволу на переобладнання або перепланування приміщень у жилих будинках подавати до органу місцевого самоврядування затверджену проектну документацію на виконання будівельних робіт.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість та безпідставність вимог у частині позову про скасування розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 10.08.2012 року № 597 «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії ОСОБА_1.», так як спірне розпорядження прийняте відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративний справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи всебічно, повно та об'єктивно встановив обставини справи, дослідив та оцінив всі докази, які містяться в матеріалах справи та прийшов до вірного висновку.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Квартал на Головацького" залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 04 червня 2014 року у справі № 462/9407/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П.Сапіга

Судді Н.Г.Левицька

І.М.Обрізко