Справа № 815/1479/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1479/15
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 березня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров'я України про оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров'я України, в якому позивач просить суд зобов'язати відповідачів вчинити певні дії: Кабінет Міністрів України вжити заходів з забезпечення права на медичну допомогу щодо громадянки України ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2; організувати надання ОСОБА_1 яка страждає на рідкісне (органне) захворювання відповідної медичної допомоги; забезпечити ОСОБА_1 для лікування органного рідкісного захворювання - необхідним нейростимулятором шляхом виділення коштів 480 000, 00 грн. на заміну такого нейростимулятора відповідно до рахунку - фактури №150210-034 від 10.02.2015р.; Міністерству охорони здоров'я внести доповнення до переліку рідкісних орфанних захворювань наказу Міністерству охорони здоров'я України №778 від 27.10.2014р. «Про затвердження переліку рідкісних орфанних захворювань», який набрав чинності 01.01.2015р., а саме занести до відповідного переліку органне рідкісне захворювання - негенералізована форма торсіонної дистонії, на яке страждає ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч.1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.4 ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох

відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В свою чергу, статтею 105 КАС України встановлено, що адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд вказує, що зміст позовної заяви не відповідає вимогам, встановленим чинним КАС України.

Зокрема, предметом адміністративного позову позивач вказала «оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень». При цьому в прохальній частині позову заявлено вимоги щодо зобов'язання відповідачів вчинити певні дії.

Як встановлено ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З аналізу наведених правових норм випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає саме у захисті саме прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Суд також вказує, що юридична значимість для особи, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов, рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, тобто безпосередня залежність виникнення чи припинення прав та обов'язків зазначеної особи від таких рішень, дій чи бездіяльності, є кваліфікуючою ознакою змісту адміністративного позову відповідно до положень частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вивчаючи матеріали адміністративного позову, суд з'ясував, що позивач, заявивши вимоги до Кабінету Міністрів України, не надала до суду жодних відомостей стосовно того, чи зверталася позивач, або її представник безпосередньо до Кабінету Міністрів України з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

Відтак, з матеріалів позовної заяви суду не вбачається можливості встановити факт порушення Кабінетом Міністрів України прав позивача.

Таким чином, ненадання позивачем таких даних унеможливлює встановлення судом залежності порушених прав позивача від рішень, дій чи бездіяльності відповідача по справі.

Отже, суд зазначає позивачу про його необхідність надати до суду додаткові докази на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до Кабінету Міністрів України.

Заявляючи вимогу про зобов'язання відповідачів забезпечити ОСОБА_1 необхідним нейростимулятором шляхом виділення коштів 480 000, 00 грн. відповідно до рахунку - фактури №150210-034 від 10.02.2015р., позивач не зазначила, чи зверталася з таким проханням саме до Кабінету Міністрів України. Суд також звертає увагу позивача, що сума, заявлена в прохальній частині позову, не відповідає сумі, зазначеній в рахунку - фактурі №150210-034 від 10.02.2015р.

Крім того, позивач в порушення вимог ст. 105, 106 КАС України сформулювала позовні вимоги таким чином, що з їх змісту неможливо встановити, які вимоги пред'явлені окремо до Кабінету Міністрів України, а які вимоги - до Міністерства охорони здоров'я.

При цьому суд зазначає, що заявляючи вимоги про зобов'язання відповідачів вжити заходів з забезпечення права на медичну допомогу та організувати надання ОСОБА_1 відповідної медичної допомоги, позивач жодним чином не конкретизує позовні вимоги та не вказує, які саме дії, на її думку, необхідно зобов'язати здійснити відповідачів щодо виконання заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання, чи подано адміністративний позов у строк, встановлений законом, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки в адміністративному позові не міститься посилань на конкретні обставини, які спричинили порушення прав та законних інтересів позивача, то й встановити день, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів та з'ясувати, чи не пропущений строк звернення до адміністративного суду, не вбачається можливим.

Отже, враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам, встановленим ст. 106 КАС України.

Згідно із ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов повинен бути залишений без руху, а позивачу надано термін для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 106, ч.1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров'я України про оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в п'ятиденний термін з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз'яснити, що у разі не виконання вимог суду щодо усунення недоліків у визначений судом термін, позовну заяву разом з додатками буде повернуто позивачу відповідно до п.1 ч.3 ст. 108 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М.Токмілова