Справа № 821/332/15-а
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/332/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого: судді Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагентства у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Херсонській області (далі - відповідач, Управління), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у задоволенні заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки площею 0,0810 га в садівничому товаристві "Докобудівник-2" та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Представник позивача у судовому засіданні 19.02.2015 р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Суду пояснив, що земельна ділянка площею 0,0810 га, яку ОСОБА_1 має намір отримати у власність, фактично перебуває у користуванні позивача з 2011 року. Розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації від 24.06.2011 р. № 416 ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку орієнтованою площею 0,0810 га у садівничому товаристві "Докобудівник-2". Позивачем виготовлено технічну документацію та отримано позитивні висновки. Для подальшого оформлення земельної документації позивач у 2011 році звернувся до державного підприємства "Центр ДЗК", проте вказаним підприємством документація була втрачена й передана відповідачу згідно акту прийому-передачі документів № 64 тільки 25.11.2014 р. Зважаючи на зміни в земельному законодавстві, позивач у грудні 2014 року повторно звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки площею 0,0810 га для ведення садівництва, отримавши відмову Управління у наданні такого дозволу, з посиланням відповідача на порушення статей 60 та 61 Земельного кодексу України. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу, оскільки вони вчинені Управлінням без законних на те підстав, тобто всупереч норм Конституції України та чинного земельного законодавства.

Представник відповідача 19.02.2015 р. у судовому засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що земельна ділянка, дозвіл на розробку проекту землеустрою якої просить отримати позивач, знаходиться на Великому Потьомкінському острові, а тому віднесена до земель водного фонду. За приписами Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги, де заборено ведення садівництва та огородництва. Оскільки земельна ділянка площею 0,0810 га, яку позивач має намір отримати у власність, знаходиться в зоні прибережної захисної смуги та віднесена до земель водного фонду, надання її позивачу для ведення садівництва суперечитиме 60 та 61 Земельного кодексу України. Вказані обставини слугували підставою для відмови у задоволенні заяви позивача, а тому, як вважає відповідач, у діях Управління відсутні ознаки протиправності.

19.02.2015 р. судове засіданні відкладено на 04.03.2015 р. у зв'язку із витребуванням судом додаткових доказів у справі.

04.03.2015 р. сторони надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Таким чином суд вважає, що розгляд справи належить здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації від 24.06.2011 р. № 416 ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку орієнтованою площею 0,0810 га у садівничому товаристві "Докобудівник-2". На підставі вказаного розпорядження позивачем розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на вказану земельну ділянку для індивідуального садівництва.

26.08.2011 р. управлінням містобудування та землекористування департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради погоджено технічну документацію щодо надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,0810 га для ведення садівництва у садівничому товаристві "Докобудівник-2", про що складено позитивний висновок № 01-36-758.

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держземагенства у Херсонській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0810 га в садівничому товаристві "Докобудівник-2", острів Великий Потьомкінський.

24.12.2014 р. Головне управління Держземагенства у Херсонській області, посилаючись на статті 60 та 61 Земельного кодексу України відмовило ОСОБА_1 у задоволенні клопотання.

На виконання ухвали суду Головним управлінням Держземагенства у Херсонській області надано інформацію стосовно категорії земель до якої віднесено земельну ділянку АДРЕСА_1, Херсонська міська рада, кадастровий № :01:001:0122. Листом від 02.03.2015 р. за № 9-21-0.4-3063/2-15 відповідачем повідомлено, що вказана земельна ділянка відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення садівництва. Також відповідачем зазначено, що проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги на земельні ділянки розташовані на території о. Вел. Потьомкінський, підпорядкованій Херсонській міській раді, у тому числі відносно земельної ділянки АДРЕСА_1, не розроблено, прибережної захисної смуги не встановлено.

Надаючи оцінку обґрунтованості вимог позивача про протиправність дій щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 3 статті 22 ЗК України громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, ведення товарного сільськогосподарського виробництва передаються у власність та надаються у користування землі, віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до частини 1 статті 35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Статтею 116 ЗК України, зокрема, частиною 1 передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара (ст. 121 ЗК України).

Отже, громадяни мають право на отримання земельної ділянки у власність для ведення садівництва із земель, які віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення.

Відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки площею 0,0810 га для садівництва, посилаючись на статтю 61 ЗК України, а саме: вказана земельна ділянка розміщена на острові, а тому віднесена до земель водного фонду й ведення садівництва на ній заборонено.

Частиною 2 статті 61 ЗК України визначено, що у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах, зокрема, забороняється: а) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво.

Згідно із статею 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель зайнятих лісами.

Суд відмічає, що відповідно до наданої відповідачем інформації земельна ділянка № 164 площею 0,0810 га розташована за адресою с/т "Докобудівник-2", о. Вел. Потьомкінський, Херсонська міська рада, кадастровий № :01:001:0122 відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення садівництва.

Отже, позивач звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки площею 0,0810 га для садівництва із земель, віднесених до категорії земель сільськогосподарського призначення, тобто з дотриманням положень ЗК України.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЗК України та ст. ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм, з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги, що розробляються, узгоджуються та затверджуються відповідними органами за окремими проектами землеустрою.

Відповідачем не надано суду докази існування проектів землеустрою щодо встановлення на острові Великий Потьомкінський прибережної захисної смуги, а відтак - не підтверджено належними доказами того, що земельна ділянка № 164 площею 0,0810 га розташована за адресою с/т "Докобудівник-2", о. Вел. Потьомкінський знаходиться у межах прибережної захисної смуги.

Суд критично оцінює посилання відповідача на положення ст. 61 ЗК України, згідно якої обмежено використання земельних ділянок прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах, у тому числі заборонено ведення садівництва та городництва, оскільки вказана земельна ділянка віднесена до земель сільськогосподарського призначення, що передбачає надання її у користванні чи власність для ведення садівництва.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачений Конституцією та законами України.

Відмовляючи позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність, відповідач, відповідно до пунктів 2-8 ч. 3 ст. 2 КАС України, повинен був діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Отже, відмовляючи позивачу в наданні права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, відповідач перешкоджає позивачу у реалізації законодавчо наданого йому права.

Таким чином, суд вважає протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність площею 0,0810 га для ведення садівництва.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Держземагенства у Херсонській області щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки площею 0,0810 га в садівничому товаристві "Докобудівник-2".

Зобов'язати Головне управління Держземагенства у Херсонській повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки площею 0,0810 га в садівничому товаристві "Докобудівник-2".

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 6.3