Справа № 802/3936/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3936/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Томчук А.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

12 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Александрової К.В.,

представника позивача - Мацюрак Н.О., представник на підставі довіреності

представник відповідача - ОСОБА_3, представник на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Хмільницького міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення суми матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року Хмільницький міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг у зв'язку із встановленням центром зайнятості недостовірних даних, наданих безробітною.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що ще у 1997 році ОСОБА_4 звернулась із проханням про припинення підприємницької діяльності. Крім того відповідач не отримував доходів від цієї діяльності, також зазначено, що позивачем не надано до суду свідоцтва про реєстрацію позивача підприємцем.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 перебувала на обліку в Хмільницькому міськрайонному центрі зайнятості (далі - Центр зайнятості) як безробітна з 18.11.2009 р. по 23.03.2012р. За невідвідування 04.11.2011р. вона була знята з обліку, а 21.11.2011 року їй було поновлено статус безробітної на підставі заяви.

За період перебування ОСОБА_4 на обліку в Центрі зайнятості як безробітної з 18.11.2009р. по 23.03.2012р. їй була нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 4637,64 грн.

23.03.2012 року між Хмільницьким міськрайонним центром зайнятості та СФГ ОСОБА_5 було укладено договір №00008 (далі - Договір №8) про працевлаштування безробітного з наданням дотації, відповідно до якого СФГ ОСОБА_5 працевлаштовує на постійну роботу за направленням Центру зайнятості безробітну ОСОБА_4, а центр зайнятості надає дотацію СФГ ОСОБА_5 на створення додаткового робочого місця для працевлаштування безробітної у розмірі витрат на заробітну плату прийнятої за направленням державної служби зайнятості особи. 23.03.2012 року ОСОБА_4 знята з обліку в Хмільницькому міськрайонному центрі зайнятості у зв'язку з працевлаштуванням згідно наказу № 4 від 23.03.2012р.

Відповідно до Договору №8 та довідок про нараховану та виплачену заробітну плату особі, працевлаштованій за направленням центру зайнятості, використання робочого часу працівника та сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, загальна сума коштів перерахованих дотацій позивачу склала 18988,62 грн. Перерахування сум дотації було припинено по закінченню першого року дії Договору № 8 та п.7 Порядку надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних.

Хмільницькому міськрайонному центру зайнятості за інформацією, що надійшла з Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (Єдина державна реєстраційна система), стало відомо про факт реєстрації ОСОБА_4 як фізичної особи-підприємця з 24.12.1996 року.

Для перевірки, даної інформації Хмільницьким міськрайонним центром зайнятості було зроблено запит до Державного реєстратора реєстраційної служби Хмільницького міжрайонного управління юстиції від 07.10.2014 року.

У відповіді від 07.10.2014 року №19408839, що надійшла від державного реєстратора на адресу Хмільницького місьхрайонного центру зайнятості, а саме, у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців містилися відомості, що підтверджують факт реєстрації ОСОБА_4, як фізичної особи-підприємця з 24.12.1996 року.

У своїй заяві про надання статусу безробітної від 18.11.2009 року та 21.11.2011 року особисто підписаної відповідачем, особа зазначила, що в даний час не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності.

07.10.2014 року, за результатами проведеної перевірки достовірності даних наданих безробітною під час перебування на обліку у службі-зайнятості та які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати їй матеріального забезпечення, працівниками Хмільницького міськрайонного центру зайнятості було складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 64.

У ході перевірки було встановлено факт реєстрації відповідача як фізичної особи - підприємця з 24.12.1996 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 07.10.2014 року №19408839.

Оскільки, ОСОБА_4 приховала факт реєстрації як фізичної особи-підприємця під чає отримання статусу безробітної, це призвело до безпідставного отримання нею допомоги по безробіттю на загальну суму 4637 грн. 64 коп. та безпідставно була працевлаштована на дотаційне робоче місце в СФГ ОСОБА_5, якому відшкодовано за Договором №8 щодо надання дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних витрат на заробітну плату в сумі 18 988 грн. 62 коп.

На підставі висновків акту перевірки центром зайнятості було прийнято рішення про повернення коштів в розмірі 23 626 грн. 26 коп. (наказ № 68 від 09.10.2014р.).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що кошти по безробіттю, виплачені ОСОБА_4 центром зайнятості, були отримані нею протиправно, окрім того, безпідставно була працевлаштована на дотаційне робоче місце в СФГ ОСОБА_5, якому відшкодовано за Договором №8 щодо надання дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних витрат на заробітну плату в сумі 18 988 грн. 62 коп., на підставі поданих недостовірних відомостей, а тому вони підлягають стягненню на користь позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

Відповідно до пункту 3 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" №803-XII від 01.03.1991 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №803-XII ) в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, працюючі по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном у фізичних осіб.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до п.2 Порядку реєстрації, перереєстрації, та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року №219 (далі - Порядок №219) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) незайняті громадяни, у тому числі члени особистих селянських господарств, для яких робота у таких господарствах не є основною, які звертаються до державної служби зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, підлягають реєстрації.

Під час проведення реєстрації громадянина працівник центру зайнятості із застосуванням автоматизованої системи заповнює персональну картку особи, що звернулася до центру зайнятості, в якій зазначаються особисті дані особи (прізвище, ім'я та по батькові, інформація про реєстрацію місця проживання, число, місяць та рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відповідну відмітку в паспорті), відомості про останнє місце роботи або вид діяльності, що визначений пунктом 3 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення", підстава припинення трудових відносин відповідно до запису в трудовій книжці або іншого виду діяльності, що підтверджено документально, та ознайомлює громадянина з пам'яткою "Ваші права - Ваші обов'язки". Форму картки та пам'ятки затверджує Мінсоцполітики.

Достовірність внесених до картки даних та згоду на їх обробку громадянин засвідчує особистим підписом.

В силу п. 12 Порядку №219 для одержання статусу безробітного громадянин особисто подає у день, що настає після закінчення встановленого строку для пошуку підходящої роботи, до центру зайнятості заяву із зазначенням у ній інформації про те, що він не зареєстрований як фізична особа - підприємець та не займається видами діяльності, що визначені частиною третьою статті 1 Закону України "Про зайнятість населення", і не отримує пенсію на пільгових умовах.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст.36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання їм соціальних послуг, а сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Разом з тим, відповідно до п. 6.14. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №307 від 20 листопада 2000 р. (далі - Порядок №307), якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Пунктами 6, 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 р. N 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 р. N 7-1, визначено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Отже, оскільки ОСОБА_4 перебуваючи на обліку центу зайнятості як безробітна, у період з 18.11.20109 року по 23.03.2012 року також була зареєстрована як фізична особа-підприємець (витяг з ЄДР від 07.10.2014 року (а.с. 31) дата державної реєстрації 24.12.1996 р., дата припинення підприємницької діяльності - 08.08.2014 року), що суперечить нормам законодавства про надання допомоги по безробіттю, тому відповідачем правомірно прийнято рішення про стягнення незаконно отриманих коштів.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_4 не оскаржувались наказ №68 від 09.10.2014 про розслідування страхових випадків та повідомлення про повернення незаконно отриманих коштів №05-16/3645 від 10.10.2014 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правомірно стягнуто з ОСОБА_4 23 626 грн. 26 коп. незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 19 березня 2015 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.