Справа № 820/19512/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 лютого 2015 р. № 820/19512/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Сальніковій Г.А.,

за участю представників сторін: позивач - Городнова Н.В., відповідач 1 - Шульга В.Т., відповідач 2 - Шульга В.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайська трикотажна фабрика» до Головного управління Міндоходів у Харківській області, Лозівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" звернулось до суду із позовом до Головного управління Міндоходів у Харківській області, Лозівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд скасувати податкові повідомлення - рішення від 24.06.2014 року № , № та рішення про опис майна у податкову заставу від 14.11.2014року № 13/10/20-28-25-035.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що при імпорті товару (бавовняної пряжі) на митну територію України, рішенням КТ Харківської обласної митниці «Про визначення коду товару» № КТ-83-2013 від 05.11.2013року код товару змінено, у зв`язку з чим працівниками податкового органу неправомірно та безпідставно прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення, якими було занижено податкові зобов'язання підприємства на суму 65964, 80грн. Також представник позивача вказав, що податковим органом завчасно, без дотримання процедури набрання оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями законної сили та, відповідно, узгодження податкового боргу, прийнято оскаржуване рішення про опис майна підприємства у податкову заставу.

Представник відповідача 1 та відповідача 2 проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши, що на реалізацію наданих законом повноважень провів перевірку факту митного оформлення спірного товару на підставі рішення КТ Харківської обласної митниці «Про визначення коду товару « від 05.11.2013року, яке позивачем оскаржуване не було, що в свою чергу дало підстави ГУ Міндоходів у Харківській області прийняти оскаржувані податкові повідомлення - рішення та провести опис майна підприємства у податкову заставу, з урахуванням несплачених податкових зобов'язань.

У судовому засіданні 23.02.2015 року представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Стосовно заявлених позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 24.06.2014року та № від 24.06.2014року, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання наказу Головного управління Міндоходів у Харківській області від 28.01.2014року «Про проведення перевірки ТОВ «Первомайська трикотажна фабрика» та на пдставі п. 7 ч.1 ст.336, ст.345, п.1 ч. 2 ст.351 Митного кодексу України, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.41.1 ст.41, пп.61.1, 61.2 ст.61, пп.62.1.3 п.62.1 ст. 62 Податкового кодексу України, робочою групою Головного управління Міндоходів України у Харківській області проведено невиїзну документальну перевірку по факту митного оформлення товару, як «Пряжа для рукавичок бавовняна однониткова», ввезених ТОВ «Первомайська трикотажна фабрика» за митними деклараціями від 22.03.2013року № 807100000/2013/012280, від 18.04.2013року № 500060001/2013/015179, від 17.09.2013року № 807100000/2013/045537, за результатами якої складено акт від 11.02.2014року № 8/2014/20-40/37327380.

Під час перевірки були встановлені порушення позивачем:

- п. 187.8 ст. 187, п. 190.1 ст.190 ПК України, ст.278, п.1 ч.2 ст.279 Митного кодексу України, в результаті чого ТОВ "Первомайська трикотажна фабрика" було занижено податкові зобов'язання на загальну суму 65964, 80грн.

На підставі зазначеного акту перевірки, відповідачем 24.06.2014року було прийнято податкові повідомлення-рішення № . № , № .

Позивач, не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість висновків контролюючого органу, та як наслідок правомірність винесення податкових повідомлень-рішень № від 24.06.2014року та № від 24.06.2014року, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 543 Митного кодексу України (надалі - МК України), безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

При цьому, митниця, у розумінні ст. 546 МК України митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.

Згідно із ст. 544 МК України, призначенням органів доходів і зборів є створення сприятливих умов для розвитку зовнішньоекономічної діяльності, забезпечення безпеки суспільства, захист митних інтересів України.

Здійснюючи державну митну справу, органи доходів і зборів, поряд з іншими, виконують завдання з забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України, організації застосування гарантій забезпечення сплати митних платежів.

За приписами ст. 336 МК України, до форм митного контролю, що здійснюються безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів, належать, зокрема перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян); обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем.

Відповідно до положень ст. 4 МК України, декларація митної вартості - документ встановленої форми, що подається декларантом і містить відомості щодо митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України чи стосовно яких змінюється митний режим.

Водночас, ст. 69 МК України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Відповідно до приписів ч. 2-3 ст. 69 МК України, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

п.4. Розділу І Порядку № 650, визначає, що згідно з цим Порядком ВМП: здійснює контроль правильності класифікації задекларованих або оформлених товарів; проводить контрольні заходи щодо класифікаційної роботи в ПМО, на митних постах, включаючи вибіркові перевірки оформлених митних декларацій; приймає Рішення у складних випадках, визначених статтею 69 Кодексу, за запитами ПМО.

П.2.-3 Розділу ІІІ Порядку № 650 передбачено, що посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками. Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Отже, в разі існування об'єктивних даних, які показують на ймовірність неправильного визначення платником податків коду імпортованого/експортованого товару за УКТЗЕД, орган митного контролю (територіальний орган доходів і зборів) не позбавлений в силу закону підстав та можливості для прийняття рішення про реалізацію владної управлінської функції контролю у спосіб прийняття відповідного рішення.

Таким чином, безпосередньою формою оформлення результатів перевірки класифікації товарів, які задекларовані в митній декларації є Рішення про класифікацію товарів відповідно до ст.ст. 69, 313 МК України.

Форму такого рішення передбачено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 650 «Про затвердження Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 02.12.2012 за №1085/21397).

Відповідно до положень ч. 7 ст. 69 МК України, рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою митного оформлення придбаного за зовнішньоекономічним контрактом товару ТОВ «Первомайська трикотажна фабрика» до митного органу було подано митні декларації від 22.03.2013року № 807100000/2013/012280, від 18.04.2013року № 500060001/2013/015179, від 17.09.2013року № 807100000/2013/045537

Предметом експорту за переліченими МД був товар з назвою « Пряжа для рукавичок бавовняна однониткова, з волокон, не підданих гребенечесанню з вмістом бавовни 70 % (не для шиття, не розфасована для роздрібної торгівлі) з лінійною щільністю 985 децитекса, який був задекларований платником податків в графі 33 декларації й за кодом згідно УКТЗЕД - 52061100.

Згідно рішення КТ Харківської обласної митниці «Про визначення коду товару» КТ-883-2013 від 05.11.2013, код товару «Пряжа для рукавичок бавовняна однониткова, з волокон не підданих гребеночесанню, з вмістом бавовни 70 мас. % (не для шиття, не розфасована для роздрібної торгівлі) з лінійною щільністтю 985 децитекса (Ne 6): CVC Ne 6 rw B-4500 кг; з лінійною щільністю 738,75 децитекса ( Ne 8): СVС Ne8 blаск -6361кг; СVС Ne 8 огапge -7455,5кг; СVС Ne 8 blue -2890,5кг; Країна виробництва СN Виробник WENZHOU TIANCHENG TEXTILE CO., LTD» згідно УКТЗЕД, було змінено код з (ставка мита 0 %) на (ставка мита 4 %). Також був змінений опис товару на «Пряжа "СVС YARN FOR GLOVE NE 8 black", " СVС YARN FOR GLOVE NE 8 orange", " СVС YARN FOR GLOVE NE 8 blue", " СVС YARN FOR GLOVE NE 6 RW В" являє собою пряжу однониткову, фарбовану, виготовлену з синтетичних штапельних поліефірних волокон (57,0+/-1,0мас%), змішану головним чином з волокнами бавовни (38,0+/-1,0мас%), з доданням штучних штапельних волокон (5,0+/-1,0мас%), не розфасовану для роздрібної торгівлі (вага бобіни на носії з картону 3360+/-2,5г)».

Як вбачається з матеріалів справи, дане рішення КТ Харківської обласної митниці базується на висновку Харківського відділення з питань експертизи та досліджень СЛЕД Міндоходів 01.11.2013 № 157, щодо дослідження (експертизи) товару «Пряжа для рукавичок бавовняна однониткова».

Підставою для зміни коду товару стали: Закон України від 05.04.2001 №2371-111 «Про митний тариф України», «Пояснення до УКТЗЕД», затверджені наказом Держмитслужби України від 30.12.2010 № 1561 висновок Харківського відділення з питань експертизи та досліджень СЛЕД Міндоходів 01.11.2013 № 157.

Аналіз митних оформлень товару «Пряжа для рукавичок бавовняна однониткова», проведених в митницях України, виявив, що ТОВ "Первомайська трикотажна фабрика" відповідно до митних декларацій від 22.03.2013 року № 807100000/2013/012280, від18.04.2013 року № 500060001/2013/015179 та від 17.09.2013 № 807100000/2013/045537 визначив товар за кодом УКТ ЗЕД (ставка мита 0 %).

Зі змісту Рішення Харківської обласної митниці № КТ-883-2013 від 05.11.2013 року вбачається, що до митного контролю та оформлення ТОВ «Первомайська трикотажна фабрика» був поданий товар з таким описом (графа 31 МД від 28.10.2013 № 807100000/2013/053296): товар № 1 - Пряжа для рукавичок бавовняна однониткова з волокон не підданих гребнечесанню з вмістом бавовни 70 мас.% (не для шиття, не розфасована для роздрібної торгівлі) з лінійною щільністю 985 децитекса (№6): CVC Ne6 rw B; з лінійною щільністю 738, 75 децитекса (Ne 8): CVC Ne 8 black, CVC Ne 8 orange, CVC Ne 8 blue; виробник: WENZHOU TIANCHENG TEXTILE CO., LTD (Китай). Товар задекларований у товарній позиції 5206 за кодом (графа 33 МТТ).

Матеріалами справи підвтерджено, що у рішенні № КТ-883-2013 від 05.11.2013 року митницею внесені уточнення щодо найменування товару відповідно до інвойсу від 03.08.2013 № ТС-130708«Пряжа "СVС YARN FOR GLOVE NE 8 black", " СVС YARN FOR GLOVE NE 8 orange", " СVС YARN FOR GLOVE NE 8 blue", " СVС YARN FOR GLOVE NE 6 RW В" являє собою пряжу однониткову, фарбовану, виготовлену з синтетичних штапельних поліефірних волокон (57,0+/-1,0мас%), змішану головним чином з волокнами бавовни (38,0+/-1,0мас%), з доданням штучних штапельних волокон (5,0+/-1,0мас%), не розфасовану для роздрібної торгівлі (вага бобіни на носії з картону 3360+/-2,5г)».

Поряд з цим суд вважає за потрібне зазначити, що митним законодавством України передбачено процедуру оскарження декларантом рішень митного органу, у тому числі і про визначення коду товару.

Так, ч. 7 ст. 69 МК України передбачено, що у разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Стаття 24 МК України визначено право на оскарження. Зокрема, кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

При цьому предметом оскарження є, у тому числі і рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 24 МК України, правила цієї глави застосовуються у всіх випадках оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, крім оскарження постанов по справах про порушення митних правил та випадків, коли законом встановлено інший порядок оскарження зазначених рішень, дій чи бездіяльності. У випадках, встановлених законом, із скаргами або заявами про захист прав, свобод чи інтересів інших осіб мають право звертатися Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та підприємства.

Ст. 25. МК України урегульований порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників до посадових осіб та органів вищого рівня

Так, посадовими особами вищого рівня стосовно посадових осіб та інших працівників органів доходів і зборів є керівники цих органів. Органами вищого рівня є:1) щодо митних постів - митниці, структурними підрозділами яких є ці митні пости; 2) щодо митниць, спеціалізованих митних органів, митних організацій - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч. 2 ст. 25 МК України).

Скарга на рішення, дії або бездіяльність посадової особи або іншого працівника органу доходів і зборів (включаючи заступника керівника) подається керівникові цього органу, організації.Скарга на рішення, дії або бездіяльність керівника митниці, спеціалізованого митного органу, митної організації подається до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. (ч. 3-5 МК України)

Окрім того, саме судовий порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів або їх посадових осіб передбачений ст.29 МК України. Зокрема, рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом. Якщо рішення, дії або бездіяльність органу доходів і зборів або його посадової особи одночасно оскаржуються до органу (посадової особи) вищого рівня та до суду і суд відкриває провадження у справі, розгляд скарги органом (посадовою особою) вищого рівня припиняється.

Отже, законодавець передбачив дві альтернативні форми порядку оскарження рішень посадових осіб митного контролю декларантами, у разі їх не згоди з такими рішеннями: досудовий та судовий.

Поряд з цим, суд вважає за потрібне зазначити, що позивачу було відомо про невірну, на його думку, класифікацію коду товарів, митне оформлення яких завершено, ще 05.11.2013року (тобто з моменту винесення Рішення про визначення коду товару №КТ-883-2013).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач мав змогу протягом значного проміжку часу (з 05.11.2013 року - моменту винесення Рішення про визначення коду товару №№КТ-883-2013 до 03.02.2014 року - початку проведення перевірки податковим органом), скориставшись законодавчо передбаченими способами оскарження, провести процедуру оскарження вищезазначеного Рішення митного органу про визначення коду товару №КТ-883-2013 від 05.11.2013року.

Зважаючи на вищевикладене, суд зауважує, що позивач не реалізував своє законодавчо передбачене право та не провів процедуру оскарження рішення Харківської митниці Міндоходів від 05.11.2013року №КТ-883-2013 у судовому порядку чи іншому порядку з невідомих суду причин, у зв'язку з чим, фактично визнав правомірність прийняття контролюючим органом вишезазначеного рішення про визначення коду товару. Вказана обставина не заперечувалась представником позивача у судовому засіданні.

Окрім того, п.п.61.1 - 61.2 ст. 61 ПК України передбачено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно п.1 ст. 41 ПК України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 351 Митного кодексу України 2012 року, документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Вказаний обов'язок відповідачем було виконано. При цьому, чинне законодавство України з питань державної митної справи не містить положень щодо строків направлення такого повідомлення

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо:

1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;

3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Під час проведення документальної перевірки посадові особи органу доходів і зборів повинні реалізовувати визначені цим Кодексом повноваження виключно в обсязі, необхідному для з'ясування питань перевірки.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов'язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

За приписами ст. 354 МК України, результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу доходів і зборів та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. За результатами зустрічної звірки складається довідка.

При цьому, в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов'язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

У відповідності до п.п 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Таким чином, посилання позивача на відсутність у Головного управління Міндоходів у Харківській області права використовувати під час перевірки митного оформлення товарів рішенні КТ Харківської обласної митниці № КТ-883-2013 від 05.11.2013року та подальшого донарахування податкових зобов'язань на підставі даного рішення митного органу визнається судом безпідставним та необґрунтованим, а тому до уваги не приймається.

За приписами п. 123.1 ст.123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З системного аналізу наведених положень законодавства України випливає висновок про те, що орган доходів і зборів має право: проводити перевірки щодо правильності обчислення та сплати платниками податків та митних платежів, у тому числі за митними деклараціями, митне оформлення яких закінчено; перевіряти правильність класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення та при виявленні порушень митного законодавства в частині невірного зазначення при декларуванні коду товару, самостійно, без винесення окремого рішення про визначення коду товару, змінювати його класифікацію; у випадках, якщо невірна класифікація товарів згідно УКТ ЗЕД призвела до недобору податків та митних платежів, донараховувати податкові зобов'язання та застосовувати штрафні санкції.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, а також той факт, що підприємством не проведено оскарження рішення митного органу № КТ-883-2013 від 05.11.2013року, на підставі якого відповідачем були прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення № від 24.06.2014року та № від 24.06.2014року, а судовим розглядом не встановлено існування факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин на підставі прийняття вищезазначених оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому зазначена частина позовних вимог задоволенню не підлягає.

З приводу заявлених позовних вимог про скасування рішення № 13/10/20-28-25-035 від 14.11.2014року «Про опис майна у податкову заставу», то суд зазначає наступне.

Питання застосування податкової застави врегульовано статтями 88 та 89 Податкового кодексу України та Порядком застосування податкової застави органами державної податкової служби, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 10.10.2013 №572.(надалі - Порядок № 572).

Відповідно до пп.14.1.155 п.14.1 ст.14 ПК України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави. З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. (Стаття 88 ПК України.)

Відповідно до положень п.89.3 ст.89 ПК України, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Як вбачається з матеріалів справи, опис майна позивача у податкову заставу здійснено на підставі рішення начальника Первомайського відділення Лозівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області №13/10/20-28-25-035 від 14.11.2014року, яке було отримане уповноваженим представником підприємства 25.11.2014 року (зворотній бік а.с. 143).

Суд вважає за потрібне відзначити, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (п.п. 89.1.2 п.89.1 ст.89 ПК України.).

За визначенням п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, саме узгодженість податкового боргу законодавець визначив як основну характеристику грошового зобов'язання при виникненні права податкової застави.Як було встановлено під час розгляду справи з пояснень представника відповідача, податковий борг за ТОВ «Первомайська трикотажна фабрика» виник в результаті несплати штрафних санкцій, які визначені на підставі податкових повідомлень-рішень № від 24.06.2014року та № від 24.06.2014року та є предметом оскарження даного позову.

Суд вважає за потрібне звернути увагу, що відповідно до п. 56.17 ст. 56 ПК України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Згідно із п. 56.18 ст. 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Суд вважає за потрібне відзначити, що ТОВ «Первомайська трикотажна фабрика», не погодившись з правомірністю прийняття податкових повідомлень-рішень № від 24.06.2014року та № від 24.06.2014року, було проведено процедуру адміністративного оскарження.

Так, 27.03.2014року підприємство звернулось до Міністерства доходів і зборів зі скаргою (вих.. № 13/27-03/14), за результатами розгляду якої вказаним суб'єктом владних повноважень 29.05.2014року прийняло рішення № 9578/6/99-99-10-01-06-15, яким вимоги підприємства були задоволені частково, податкові повідомлення - рішення № та № від 11.03.2014року скасовані.

Враховуючи наведене та зважаючи на приписи п.п. 56.17-56.18 ст. 56 ПК України, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких позивачу було визначено суму грошового зобов'язання, не є узгодженими, що, в свою чергу, унеможливлює виникнення у податкового органу права на передачу майна підприємства у податкову заставу.

Приймаючи до уваги вказані обставини та з огляду на відсутність правових підстав для виникнення у податкового органу права податкової застави на майно ТОВ «Первомайська трикотажна фабрика», суд дійшов висновку що оскаржуване рішення про опис майна у податку заставу №13/10/20-28-25-035 від 14.11.2014року є не законним та таким, що прийнято відповідачем не на підставі та не у спосіб, що не передбачений чинним законодавством, який регулює спірні правовідносини, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що судовим розглядом встановлений факт часткового порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, то поданий позов підлягає частковому задоволенню в частині скасування рішення про опис майна у податку заставу №13/10/20-28-25-035 від 14.11.2014року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайська трикотажна фабрика» до Головного управління Міндоходів у Харківській області, Лозівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити частково.

Скасувати рішення Лозівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про опис майна у податкову заставу від 14.11.2014року № 13/10/20-28-25-035.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайська трикотажна фабрика» (64107, Харківська область, м. Первомайський, вул. Дорожня, буд. 3-А, код 37327380) судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три)грн. 08.коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України -з дня отримання копії постанови. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27.02.2015року.

Суддя Горшкова О.О.