Справа № 758/11600/14-а
Суддя: Гребенюк В. В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гребенюк В.В.,

за участю - секретаря Шабатин Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа - Міністерство соціальної політики України, про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації (надалі з текстом - відповідач), третя особа - Міністерство соціальної політики України з урахуванням уточнень позовних вимог просила визнати дій відповідача протиправними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. від захворювання, що пов'язано з виконанням обов'язків військової служби, помер чоловік позивача - ОСОБА_3, який за життя був визнаний інвалідом війни. Надання статусу інваліда війни підтверджується безтерміновим посвідченням. У відповідності до чинного законодавства, позивачу як особі на яку поширюється чинність закону, було видано безстрокове посвідчення члена сім`ї загиблого ветерана війни серії НОМЕР_1 від 17.05.2010 р. 28.08.2014 р. листом відповідача позивача було повідомлено про відсутність правових підстав статусу особи на яку поширюється чинність закону та про вилучення посвідчення, у зв'язку з чим, вважає такі дії відповідача протиправними та просить зобов'язати відповідача повернути дане посвідчення.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19.02.2015 р. позовну заяву ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа - Міністерство соціальної політики України, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії в частині позовних вимог про зобов'язання повернути посвідчення члена сімї загиблого (померлого) ветерана війни серія НОМЕР_1 від 17.05.2010 р. залишено без розгляду.

В подальшому, в судовому засіданні позивач заявила про зміну підстави позову, зокрема обґрунтовувала позовну вимогу про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання вчинити дії в зв'язку з бездіяльністю відповідача, щодо не роз'яснення їй можливості набуття статусу згідно п. 2 ст. 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а відтак, просила її вимоги в цій частині задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити в повному обсязі, надав письмові заперечення проти позову.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, участь представника не забезпечила.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 9).

Від захворювання, що пов'язано з виконанням обов'язків військової служби, помер чоловік позивача - ОСОБА_3, який за життя був визнаний інвалідом війни, надання статусу інваліда війни підтверджується безтерміновим посвідченням (а.с. 4 - 6).

У відповідності до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивачу як особі на яку поширюється чинність закону, було видано безстрокове посвідчення члена сім`ї загиблого ветерана війни серії НОМЕР_1 від 17.05.2010 р. 28.08.2014 р. (а.с. 8).

Листом Міністерства соціальної політики України від 05.03.2014 р. за №162/014/91-14 було розглянуто запит Подільської районної в м. Києві державної адміністрації щодо встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та роз'яснено, що гарантії соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та членів їх сімей, визначені ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 24).

Відповідно до листа відповідача від 28.08.2014 р. за № Л-100 позивачу було роз'яснено положення ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та повідомлено, що підстав на статус особи, на яку поширюється чинність даного закону, немає (а.с. 7).

Згідно п. 1 ст. 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чинність цього Закону поширюється на: 1) сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів; сім'ї військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, які призивалися на збори військовозобов'язаних Міністерства оборони, органів внутрішніх справ і державної безпеки колишнього Союзу РСР і загинули (померли) під час виконання завдань по охороні громадського порядку при надзвичайних ситуаціях, пов'язаних з антигромадськими проявами; сім'ї загиблих під час Великої Вітчизняної війни осіб із числа особового складу груп самозахисту об'єктових та аварійних команд місцевої протиповітряної оборони, а також сім'ї загиблих внаслідок бойових дій працівників госпіталів, лікарень та інших медичних закладів; сім'ї осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, які загинули або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час участі в антитерористичній операції, захищаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.

До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв'язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім'ї, але стали інвалідами до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

На підставі звернення позивача від 02.02.2015 р., відповідачем було видано позивачу посвідчення члена сім`ї загиблого ветерана війни (а.с. 59 - 61).

Відповідно до приписів ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч. ч. 1 - 2 ст. 2 КАС України).

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 1 - 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 162 КАС України одним із захистів порушених прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин є визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення та зобов'язання відповідача здійснити певні дії.

Твердження позивача щодо не роз'яснення відповідачем прав позивача, як підстава позову щодо визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання вчинити дії, не були доведені в судовому засіданні. Обставини на які посилається позивач, об'єктивно спростовуються встановленими в судовому засіданні обставинами та наданими суду доказами, а відтак, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. ст. 2, 17, 69, 71, 99 - 100, 104, 105, 158, 159, 160, 162, 163, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа - Міністерство соціальної політики України, про визнання дій протиправними- залишити без задоволення;

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення постанови. Особи, які не приймали участі в судовому засіданні мають право оскаржити постанову суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя В. В. Гребенюк