Справа № 826/1461/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 лютого 2015 року № 826/1461/15

Суддя Окружний адміністративний суд міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2
до третя особа Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магди С.Г. Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві
про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магди С.Г. (далі по тексту - відповідач-1), Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі по тексту - відповідач-2), в якому просить скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магди С.В. від 30 грудня 2014 року № 45285291 про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/1461/15, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні 17 лютого 2015 року.

У судовому засіданні 10 лютого 2015 року позивач підтримав адміністративний позов, просив задовольнити його в повному обсязі. Представники відповідачів та третьої особи у судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Керуючись приписами частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2014 року у справі № 826/5728/14 за позовом ОСОБА_2 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Середи Марії Сергіївни та Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо не розгляду заяви ОСОБА_2 № 553646 від 22.03.2013 р., щодо неприйняття за результатами її розгляду рішення відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та щодо неповідомлення ОСОБА_2 про прийняте за результатами розгляду заяви рішення. Зобов'язано Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Середу Марію Сергіївну та Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві розглянути заяву ОСОБА_2 № 553646 від 22 березня 2013 року з урахуванням поданих документів та висновків суду у даній справі, а також прийняти за результатами її розгляду рішення згідно п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

13 серпня 2014 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист.

31 жовтня 2014 року позивач звернувся із заявою про прийняття виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2014 року № 826/5728/14.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магди С.Г. від 06 листопада 2014 року відкрито виконавче провадження № 45285291 по примусовому виконанню виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2014 року № 826/5728/14 про зобов'язання Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Середу Марію Сергіївну та Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві розглянути заяву ОСОБА_2 № 553646 від 22 березня 2013 року з урахуванням поданих документів та висновків суду у даній справі, а також прийняти за результатами її розгляду рішення згідно п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Вищезазначеною постановою, Боржнику надано десятиденний строк для добровільного виконання рішення суду.

Листом Реєстраційної служби головного управління юстиції у місті Києві від 19 грудня 2014 року державного виконавця повідомлено про виконання рішення суду, а саме: про розгляд заяви стягувана ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав проведені для проведення державної реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17 червня 2013 року.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магди С.Г. від 30 грудня 2014 року закінчено підготовче провадження № 45285291 керуючись пунктом 8 частини 1 статті 49, статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо судове рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину судового рішення треба виконати за кожним виконавчим листом. Якщо судом було вжито заходів щодо забезпечення позову за заявою осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, суд разом із виконавчим листом видає копії документів, які підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Матеріали справи свідчать, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2014 року набрала законної сили 08 липня 2014 року.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2014 року зобов'язано Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Середу Марію Сергіївну та Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві розглянути заяву ОСОБА_2 № 553646 від 22 березня 2013 року з урахуванням поданих документів та висновків суду у даній справі, а також прийняти за результатами її розгляду рішення згідно п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Матеріали виконавчого провадження № 45285291 свідчать, що на підтвердження виконання виконавчого листа Боржником надано копію рішення Державного реєстратора від 17 червня 2013 року № 3226933 про розгляд заяви ОСОБА_2 від 22 березня 2013 року № 553646.

Таким чином, вищезазначене рішення державного реєстратору, датоване 17 червня 2013 року, не може свідчити про належний розгляд заяви ОСОБА_2 № 553646 від 22 березня 2013 року з урахуванням поданих документів та висновків суду у справі № 826/5728/14, оскільки прийняте до ухвалення рішення і справі № 826/5728/14, відтак не може вважатись доказом фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; визнання боржника банкрутом; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону. списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Вищезазначений перелік є вичерпним та встановлює підстави для закриття виконавчого провадження.

Зміст спірної постанови свідчить, що виконавче провадження № 45285291 закінчено на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Враховуючи, що матеріали справи спростовують фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, постанова про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно та необґрунтовано, відтак підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

2. Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магди С.Г. від 30 грудня 2014 року ВП № 45285291.

3. Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 73,08 грн. за рахунок державного бюджету.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник