Справа № 680/46/15-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 680/46/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Яцина О.І.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

04 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі Хмельницької області на постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 22 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

14.01.2015 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Новоушицького районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 22.01.2015 року позов задоволено частково, позовні вимоги в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період з 26 грудня 2008 року по 13 липня 2014 року - залишено без розгляду;

визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі Хмельницької області щодо перерахунку ОСОБА_2 пенсії з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати;

зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 14 липня 2014 року в розмірі 90% від суми заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати;

в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 22.01.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

23.02.2015 року від позивача надійшла заява із запереченнями на апеляційну скаргу з клопотанням розглянути справу без його участі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи, позивач з 26.12.2008 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі та отримує пенсію на підставі Закону України "Про державну службу".

Згідно з матеріалами справи при розрахунку пенсії позивача не були враховані суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, одноразової винагороди та індексації заробітної плати.

27.11.2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі Хмельницької області із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням вище вказаних виплат, на що отримав відмову.

На думку позивача такі дії Управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі Хмельницької області є протиправними та порушують його законні права та охоронювані інтереси, що стало причиною звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу", прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до змісту ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на момент виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям призначаються в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі, розмір пенсії збільшувався на один відсоток заробітку, але не більше як 90 відсотків заробітку.

Частиною1 ст.1 Закону України 24 березня 1995 року "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Вищевказаний висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною в Постанові від 20.02.2012 року у справі 21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для усіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Окрім цього, згідно з позицією висловленою в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 14.05.2013 року та 28.05.2013 року, листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.05.2013 року "Про індексацію заробітної плати", визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу, сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхові внески до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року №1170 надано вичерпний перелік видів оплати праці та інших видів, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховується при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. При цьому матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразові винагороди та індексація до зазначеного переліку не входить.

Таким чином, колегія суддів робить висновок про те, що підлягають врахуванню до суми заробітної плати для призначення пенсії суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової винагороди та суми індексації заробітної плати.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.03.2015 року позовні вимоги за період з 26.12.2008 року по 13.07.2014 року залишено без розгляду з причин порушення строків звернення до адміністративного суду встановлених ст. 99 КАС України.

Окрім цього, задовольняючи позовні вимоги та зобов'язуючи Управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії з 14.07.2014 року судом першої інстанції не взято до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 27.11.2014 року, тобто з моменту звернення позивача до Управління із заявою про перерахунок пенсії.

Оскільки відповідно до п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

З огляду на вище викладене, в задоволенні позовних вимог за період з 14.07.2014 року по 26.11.2014 року слід відмовити.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 22 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі Хмельницької області щодо перерахунку ОСОБА_2І пенсії з 27 листопада 2014 року з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, одноразової винагороди та індексації заробітної плати в розмірі 90% від суми заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 27 листопада 2014 року в розмірі 90% від суми заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, одноразової винагороди та індексації заробітної плати, відповідно до довідки виданої Новоушицьким районним центром зайнятості від 25.12.2008 року № 05-04-793/08, № 05-04-794/08, № 05-04-795/08, № 05-04-796/08.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.