Справа № 804/5971/14
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2015 рокусправа № 804/5971/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В. Суховарова А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби України у Дніпропетровській області Державної Фіскальної служби України, яка стала правонаступником Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року у справі № 804/5971/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Інбел" до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби України у Дніпропетровській області Державної Фіскальної служби України про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Інбел" (далі за текстом - ТОВ „Інбел") звернулось до суду з позовом до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби України у Дніпропетровській області Державної Фіскальної служби України (далі за текстом - Новомосковська ОДПІ), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача форми „В4" від 10.01.2014 року №, яким позивачу зменшено суму розміру від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 2649186,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Новомосковської ОДПІ форми „В4" від 10.01.2014 року №.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ „Інбел" перебуває на обліку в Новомосковській ОДПІ як платник податків та, зокрема, є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва від 17.05.2011р. №100337298.

Новомосковською ОДПІ, на підставі п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку ТОВ „Інбел" з питання визначеності правомірності формування залишку від'ємного значення та повноти декларування податкових зобов''язань по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2013 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 19.12.2013 року №40/222/31970823, відповідно до висновків якого позивачем порушено вимоги п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України внаслідок чого позивачем неправомірно завищено значення рядка 24 податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2013 року на загальну суму 2649186,00 грн.

В обґрунтування зазначеного податковий орган посилається на те, що податкова декларація ТОВ „Інбел" з податку на додану вартість за травень 2013 року № (за звітний (податковий) період, у якому виникла сума залишку від'ємного значення) листом Новомосковської ОДПІ від 02.10.2013 року №4179/10/04-08-15-01-06 не була визнана як податкова звітність, а попередніми перевірками позивача були встановлені порушення ТОВ „Інбел" приписів податкового законодавства та перевищення ним задекларованого залишку від'ємного значення податку на додану вартість.

Так, відповідачем було враховано наступні акти попередніх перевірок позивача:

- акт позапланової перевірки №344/221/31970823 від 30.08.2013р. з питання правильності формування та декларування суми залишку від'ємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24 декларації) в декларації з ПДВ за квітень 2013 року, на підставі висновків якого ТОВ „Інбел" було зменшено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) та відповідно винесено податкове повідомлення - рішення форми „В4" від 20.09.2013р. № на суму 8318282,00грн. (податкове повідомлення-рішення отримано підприємством 27.10.2013р.) та донараховано податок на додану вартість за квітень 2013 року на суму 787216,25грн. і складено податкове повідомлення - рішення форми „Р" від 20.09.2013р. № (податкове повідомлення-рішення отримано підприємством 27.10.2013р.);

- акт позапланової перевірки №458/222/31970823 від 23.10.2013р. з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за травень, червень, липень 2013р., на підставі якого ТОВ „Інбел" донараховано податок на додану вартість на суму 627886,00грн. та складено податкове повідомлення-рішення форми „Р" від 07.11.2013р., яке отримане позивачем 12.11.2013р.;

- акт камеральної перевірки №26/222/31970823 від 08.11.2013р. з питання визначення правомірності формування залишку від'ємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) в декларації з ПДВ за вересень 2013р., на підставі якого ТОВ „Інбел" зменшено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) в декларації з ПДВ за вересень 2013 року в сумі 2649186,00грн. та складено податкове повідомлення-рішення форми „В4" від 28.11.2013р. №, яке отримано підприємством 03.12.2013р.;

- акт камеральної перевірки №31/222/31970823 від 19.11.2013р. з питання визначення правомірності суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню за вересень 2013 року та правильності складання розрахунку коригування сум ПДВ дод.№1 до декларації з ПДВ за вересень 2013р., згідно висновків якого встановлено завищення значення рядка 23 по декларації за вересень 2013року в сумі 707582,00грн. та заниження податку на додану вартість в сумі 91401,00грн., внаслідок чого складено податкові повідомлення-рішення форми „В1" від 28.11.2013р. № щодо зменшення бюджетного відшкодування в сумі 707582,00грн. та форми «Р» від 28.11.2013р. № на суму 137102,00грн., які були направлені позивачу засобами поштового зв'язку.

У зв'язку із наявністю зазначених податкових повідомлень-рішень, ТОВ „Інбел", на думку відповідача, згідно приписів п.п.4.6.7 п.4.6 р.V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011р. №1492 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011р. за №1490/20228 (далі - Порядок №1492) (чинного на час виникнення спірних правовідносин), мало відобразити суму зменшення залишку від'ємного значення податку на додану вартість на підставі раніше винесених податкових повідомлень-рішень форми „В4" в рядку 21.3 декларації з податку на додану вартість за жовтень 2013 року зі знаком „-", оскільки якщо контролюючим органом зменшено суму залишку від'ємного значення податку на додану вартість шляхом винесення податкових повідомлень-рішень форми „В4?, дані суми можуть бути використані підприємством у наступних податкових періодах лише при наявності судового рішення, яке набрало законної сили, а на момент проведення перевірки позивача такі рішення були відсутні

На підставі акту камеральної перевірки від 19.12.2013 року №40/222/31970823 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми „В4" від 10.01.2014 року №, яким ТОВ „Інбел" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 2649186,00грн.

Згідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.3 ст.200 цього Кодексу при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

У відповідності до п.200.6 ст.200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Судом встановлено, що відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ „Інбел" за жовтень 2013 року № від 19.11.2013р. залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) становить - 2649186,00грн., при цьому періодом виникнення суми залишку від'ємного значення є травень 2013 року.

Разом з тим, податкова декларація ТОВ „Інбел" з податку на додану вартість за травень 2013 року № листом Новомосковської ОДПІ від 02.10.2013р. №4179/10/04-08-15-01-06 не була визнана як податкова звітність.

Наведена обставина також була покладена відповідачем в обґрунтування висновків, зроблених у акті камеральної перевірки від 17.01.2014р. №2/222/31970823.

Судом встановлено, що ТОВ „Інбел", не погодившись з рішенням Новомосковської ОДПІ, викладеним в листі від 02.10.2013р. №4179/10/04-08-15-01-06 щодо не визнання податкової декларації позивача з податку на додану вартість за травень 2013 року податковою звітністю, оскаржило його в судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2013 року у справі №804/13530/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2014р., позовні вимоги ТОВ „Інбел" в частині визнання протиправними дій Новомосковської ОДПІ відносно невизнання як податковою звітністю податкової звітності ТОВ „Інбел", в тому числі податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2013 року, в частині щодо скасування рішення Новомосковської ОДПІ Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області про присвоєння податковій звітності ТОВ „Інбел" статусу „Не визнано як податкова звітність", викладеного у листі від 02.10.2013р. №4179/10/04-08-15-01-06, та в частині щодо визнання податкової звітності ТОВ „Інбел" такою, що подана у день її фактичного отримання, в тому числі податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2013 року - задоволено.

Згідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведене, обставини, що встановлені рішеннями у справі №804/13530/13-а, є такими, що не потребують доказування при розгляді даної справи, а, отже, податкова звітність ТОВ „Інбел" з податку на додану вартість за травень 2013 року є поданою у день її фактичного отримання контролюючим органом. А відтак, судом першої інстанції вірно зазначено, що посилання відповідача на рішення Новомосковської ОДПІ, викладене в листі від 02.10.2013р. №4179/10/04-08-15-01-06 щодо не визнання цієї податкової декларації позивача податковою звітністю, як на підставу для висновків про неправомірне завищення позивачем значення рядка 24 податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2013 року, є необґрунтованими.

Щодо доводів відповідача про обов'язок позивача відобразити суму зменшення залишку від'ємного значення податку на додану вартість на підставі раніше винесених податкових повідомлень-рішень форми „В4" в рядку 21.3 декларації з податку на додану вартість за жовтень 2013 року зі знаком „-", колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до п.п.14.1.179 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання.

Згідно п.4.6.7 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1492 від 25.11.2011 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби.

Отже, в рядку 21.3 декларації з податку на додану вартість має відображатися сума грошового зобов'язання.

Так, п.6 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013р. №678 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 грудня 2013 року за № 2094/24626 (надалі Порядок №678) передбачено, що залишок від'ємного значення (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного податкового) періоду). Рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної контролюючим органом.

Відповідно до п.2.2 р. ІІ Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012р. №1236 (далі - Порядок №1236), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 20.12.2012р. за №2135/22447, у разі зменшення від'ємного значення суми ПДВ платнику податку структурний підрозділ органу ДПС складає податкове повідомлення-рішення за формою „В4".

Зі змісту форми податкового повідомлення-рішення „В4", яка є додатком 8 до Порядку №1236, згідно, що при проведенні процедури адміністративного або судового оскарження протягом десяти календарних днів, наступних за днем її закінчення, частина суми від'ємного значення податку на додану вартість, яка була врахована у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні податкові) періоди, зменшується у картці особового рахунка платника податків, що ведеться в органі державної податкової служби.

З огляду на викладене, у разі, коли за результатами перевірки податковим органом встановлено завищення задекларованого платником податку залишку від'ємного значення податкової декларації з ПДВ і виписано повідомлення-рішення за формою „В4" та якщо платником податку здійснювалось оскарження такого податкового повідомлення-рішення, яке після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження залишене без змін, то сума завищеного залишку від'ємного значення зі знаком „-" підлягає відображенню по картці особового рахунку платника податку протягом десяти календарних днів та по рядку 21.3 податкової декларації з ПДВ звітного періоду, з якому закінчено процедуру оскарження.

Згідно до п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 4.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.11.2012р. №1236 у разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним податкового повідомлення-рішення за умови надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків не пізніше настання граничного строку сплати, зазначеного в податковому повідомленні-рішенні, структурний підрозділ, який склав таке податкове повідомлення-рішення, у день отримання ухвали вносить відповідні дані до реєстру податкових повідомлень-рішень. При цьому сума грошового зобов'язання в той самий день виводиться з реєстру податкових повідомлень-рішень та обліковується в окремому реєстрі до дня набрання рішенням суду законної сили Після прийняття судом рішення по суті, яке набрало законної сили, структурний підрозділ, який склав податкове повідомлення-рішення, що оскаржувалося, в день отримання відповідного рішення органом державної податкової служби вносить інформацію про таке рішення до зазначеного в попередньому абзаці окремого реєстру та підшиває копію рішення до матеріалів перевірки або безпосередньо до справи платника податків. У разі надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків після закінчення граничного строку сплати сума грошового зобов'язання, нарахована в картці особового рахунка платника податків, підлягає виведенню з неї до окремого реєстру, де вона міститься, до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 4.5 цього ж Порядку встановлено, що після закінчення процедури адміністративного скарження та/або судового оскарження та набрання судовим рішенням законної сили суми узгодженого грошового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість в автоматичному режимі переносяться з реєстру податкових повідомлень-рішень (окремого реєстру, передбаченого пунктом 4.4 цього розділу) до автоматизованої інформаційної облікової системи органів державної податкової служби. Одночасно структурному підрозділу, що забезпечує адміністрування облікових показників та звітності, передаються паперові виписки з реєстр податкових повідомлень-рішень за день, до яких включається інформація щодо сум узгоджених грошових зобов'язань та інших показників, які переносяться до карток особових рахунків. Зазначені виписки передаються окремо від кожного структурного підрозділу, що складає податкові повідомлення-рішення, за підписом керівника такого структурного підрозділу.

Судом встановлено, що податкові повідомлення - рішення, прийняті на підставі актів попередніх перевірок позивача, на які посилається відповідач, а саме: податкові повідомлення-рішення форми „В4" від 20.09.2013р. № 000162201, форми „Р" від 20.09.2013р. №, форми „Р" від 07.11.2013р. №, форми „В4" від 28.11.2013р. №, були оскаржені ТОВ „Інбел" в адміністративному та судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2013р. у справі №804/14773/13-а податкове повідомлення-рішення форми „В4" від 20.09.2013р. №, прийняте на підставі акту №344/221/31970823 від 30.08.2013р., а також податкове повідомлення-рішення форми „Р" від 20.09.2013р. № були скасовані.

Крім того, ТОВ „Інбел" оскаржено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду податкове повідомлення-рішення форми „Р" від 07.11.2013р. №, яке було прийнято за результатами висновків, викладених в акті перевірки №458/222/31970823 від 23.10.2013р. На даний час справа № 804/16543/13-а за позовом ТОВ „Інбел" до Новомосковської ОДПІ про визнання протиправним та скасування цього податкового повідомлення-рішення зупинена до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 804/13530/13-а.

За результатми адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення форми „В4" від 28.11.2013р. №, прийнятого на підставі акту перевірки №26/222/31970823 від 08.11.2013р., рішенням ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області за вих. № 834/10/04-36-10-08-09 від 11.02.2014р. податкове повідомлення-рішення форми „В4? від 18.11.2013р. № було скасовано, а скарга ТОВ „Інбел" задоволена.

Щодо податкових повідомлень-рішень форми „В1? від 28.11.2013р. № та форми „Р" від 28.11.2013р. №, прийнятих на підставі акту камеральної перевірки №31/22/31970823 від 19.11.2013р., то означені податкові повідомлення-рішення до теперішнього часу позивачем отримані не були.

Під час судового розгляду справи відповідачем не було надано до суду доказів їх отримання (вручення) ТОВ „Інбел". З огляду на викладене, зазначені податкові повідомлення-рішення є неузгодженими. При цьому про їх оскарження відповідачу було відомо, що останнім визнається.

Судові рішення, прийняті за результатами розгляду справ про оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень законної сили не набрали.

Разом з тим, у випадках, коли платник податків звертається до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, яким йому визначено суму грошового зобов'язання, таке грошове зобов'язання є неузгодженим до прийняття судом відповідного рішення, яке набрало законної сили.

При цьому норми чинного податкового законодавства не встановлюють обов'язок платника податку враховувати суму неузгодженого грошового зобов'язання у податковій звітності, тим більше, що визначені оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями суми грошових зобов'язань в обліковій картці цього платника податку не відображалися.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сума неузгодженого податкового зобов'язання правомірно не врахована платником податку при розрахунку податкових зобов'язань, податкового кредиту, визначення від'ємного значення та бюджетного відшкодування податку на додану вартість наступного податкового звітного періоду до моменту її узгодження, тобто, неузгоджена сума грошового зобов'язання, визначена оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, не повинна відображатися позивачем у податковій декларації з ПДВ за жовтень 2013 року. А відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, та, як насідок, його скасування.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби України у Дніпропетровській області Державної Фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року у справі № 804/5971/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров