Справа № 810/1751/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2015 р. м.Київ К/800/19254/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради, Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Вік - Сервіс», про визнання протиправним та скасування приписів,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради, Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації, у якому просила визнати протиправними та скасувати приписи відповідачів від 10 лютого 2012 року № 1213817; від 29 січня 2013 року № 000133; від 06 лютого 2013 року № 1300569; від 14 лютого 2013 року №1300863; від 25 лютого 2013 року № 1300090; від 01 квітня 2013 року № 1300982; від 02 квітня 2013 року № 1302652, № 1302180, №1302386, №1302512, від 08 квітня 2013 року №1302722, №1302689, № 1302721, № 1302515, № 1302412; від 09 квітня 2013 року №1302414, № 1302516; від 10 квітня 2013 року № 1302679 про порушення благоустрою м.Києва.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що оскаржувані приписи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та відділу контролю за благоустроєм Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації про зобов'язання надати дозвільну документацію на малі архітектурні форми, що знаходяться у її користуванні, є протиправними, оскільки зазначені МАФи не є її власністю, а нею орендуються.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2013 року в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач при прийнятті оскаржуваних приписів діяв в межах та у спосіб, визначені чинним законодавством, а тому відсутні підставі для їх скасування.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2; постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2013 року скасовано; прийнято нову постанову, якою адміністративний ОСОБА_2 до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища, Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації задоволено; скасовані приписи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради від 10 лютого 2012 року № 1213817; від 29 січня 2013 року № 000133; від 06 лютого 2013 року № 1300569; від 14 лютого 2013 року №1300863; від 25 лютого 2013 року №1300090; від 01 квітня 2013 року № 1300982; від 02 квітня 2013 року № 1302652, №1302180, №1302386, №1302512, від 08 квітня 2013 року №1302722, №1302689, № 1302721, № 1302515, № 1302412; від 09 квітня 2013 року №1302414, № 1302516; від 10 квітня 2013 року № 1302679.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції зазначив про необґрунтованість оскаржуваних приписів, оскільки позивач не є власником самовільно розміщених малих архітектурних форм та тимчасових споруд, щодо яких винесені приписи, а є лише їх орендарем, і може нести відповідальність за порушення у сфері благоустрою, адже не є суб'єктом, щодо якого можуть бути прийняті приписи.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Шевченківська районна в місті Києві державної адміністрації звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року та залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2013 року.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якої є роздрібна торгівля з лотків і на ринках та надання в оренду власного чи орендованого майна.

У користуванні позивача перебувають павільйони, які знаходяться за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3; АДРЕСА_4; АДРЕСА_5; АДРЕСА_6; АДРЕСА_7; АДРЕСА_8; АДРЕСА_9; АДРЕСА_10; АДРЕСА_11; АДРЕСА_12; АДРЕСА_13; АДРЕСА_14; АДРЕСА_15; АДРЕСА_16; АДРЕСА_17.

Вказані павільйони ОСОБА_2 орендує у ТОВ «Фірма Вік-Сервіс» на підставі договору оренди від 15 травня 2012 року та у ТОВ «Торгівельна спілка «БМТ» на підставі договору оренди від 25 червня 2012 року № 25/06-12. Павільйони використовуються позивачем самостійно або передані в суборенду.

У період з 10 грудня 2012 року по 10 квітня 2013 року Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради та відділом контролю за благоустроєм району Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 складено приписи: від 10 грудня 2012 року №1213817, від 29 січня 2013 року №000133, від 06 лютого 2013 року №1300569, від 14 лютого 2013 року №1300863, від 25 лютого 2013 року №1300090, від 01 квітня 2013 року №1300982, від 02 квітня 2013 року №13.02652, від 02 квітня 2013 року №1302180, від 02 квітня 2013 року №1302386, від 02 квітня 2013 року №1302512, від 08 квітня 2013 року №1302689, від 08 квітня 2013 року №1302721, від 08 квітня 2013 року №1302515, від 08 квітня 2013 року №1302412, від 09 квітня 2013 року № 1302413, від 09 квітня 2013 року №1302516 та від 10 квітня 2013 року №1302679.

Вказаними приписами позивачу запропоновано надати дозвільну документацію на розміщення вищенаведених павільйонів та роз'яснено, що у разі ненадання зазначених документів павільйони мають бути демонтовані позивачем самостійно або будуть демонтовані в примусовому порядку.

Вважаючи приписи відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно п.44 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Рішенням Київської міської ради ІІ сесії VI скликання від 25 грудня 2008 року №1051/1051 затверджені Правила благоустрою міста Києва (далі - Правила №1051), які визначають правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста і спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

У розділі І «Загальні положення» Правил №1051 визначено, що тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

Відповідно до п.13.2.5 Правил №1051 малі архітектурні форми та тимчасові споруди, які розміщені (встановлені або збудовані) без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, з відхиленням від проекту, вважаються самочинно розміщеними малими архітектурними формами та тимчасовими спорудами і підлягають демонтажу за кошти особи, що здійснила встановлення, у терміни, визначені в приписі Головного управління контролю за благоустроєм. Відповідною, оформленою в установленому порядку, дозвільною документацією для розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм) є Ордер на розміщення тимчасової споруди (в тому числі тимчасовий), виданий Головним управлінням містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Якщо особа, що здійснила самовільне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не здійснила демонтаж у визначені строки, демонтаж малих архітектурних форм та тимчасових споруд здійснюється в порядку, встановленому п.13.3 цих Правил.

У п.13.3.1 Правил №1051 встановлено, що демонтаж, перевезення, зберігання самовільно встановлених малих архітектурних форм та тимчасових споруд, власники яких ухиляються від демонтажу або власники яких невідомі, здійснюються Головним управлінням контролю за благоустроєм та районними в місті Києві державними адміністраціями за кошти міського бюджету з наступним відшкодуванням усіх витрат власником тимчасової споруди, винним у порушенні благоустрою.

Як передбачено п.13.3.3 Правил №1051, у разі виявлення самовільно розміщеної тимчасової споруди (малої архітектурної форми) без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, або з частково оформленою дозвільною документацією, Головним управлінням контролю за благоустроєм вноситься припис його власнику з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу цієї споруди протягом трьох робочих днів.

Протягом зазначеного терміну власник зобов'язаний за власний рахунок здійснити демонтаж самочинно розміщеної тимчасової споруди (малої архітектурної форми) та провести відновлення порушеного благоустрою на місці розміщення тимчасової споруди (малої архітектурної форми).

У разі невиконання власником вимог припису Головне управління контролю за благоустроєм здійснює демонтаж самовільно розміщеної тимчасової споруди (малої архітектурної форми) за рахунок коштів міського бюджету з подальшим відшкодуванням усіх витрат власником, винним у порушенні благоустрою.

Для проведення демонтажу створюється комісія у складі представників Головного управління контролю за благоустроєм, КП «Київблагоустрій», управління (відділу благоустрою районної в місті Києві державної адміністрації), представника міліції (за згодою) та особи (у разі її присутності), яка здійснила самовільне розміщення тимчасової споруди (малої архітектурної форми). Комісія складає акт зовнішнього огляду (акт демонтажу) тимчасової споруди (малої архітектурної форми) у трьох примірниках, що має містити такі дані:

- дата, час, адреса розташування тимчасової споруди (малої архітектурної форми) і підстава для її демонтажу;

- прізвище, ім'я, по батькові та посади членів комісії;

- посада, місце роботи, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка бере участь у демонтажі та перевезенні тимчасової споруди (малої архітектурної форми);

- опис тимчасової споруди (малої архітектурної форми) (геометричні параметри, матеріал, наявність підключення до мереж електро- та водопостачання), перелік візуально виявлених недоліків, пошкоджень з обов'язковою фотофіксацією з усіх боків.

У відповідності з п.20.2 Правил №1051 у разі виявлення тимчасової споруди (малої архітектурної форми), встановлений (або невстановлений) власник (користувач) якої створив причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов'язана скласти та видати офіційний документ - припис з дотриманням вимог цього Положення.

Користувач земельної ділянки, відповідно до розділу І «Загальні положення» Правил №1051 - юридична або фізична особа, яка має належним чином оформлений та зареєстрований документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою із визначеним цільовим призначенням.

Отже, розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд дозволяється лише за наявності відповідної дозвільної документації (ордеру на розміщення тимчасової споруди). У разі виявлення розміщення МАФів без належно оформленої документації, посадовими особами уповноважених на це органів виносяться приписи про усунення виявлених порушень та демонтаж МАФів.

Із змісту оскаржуваних приписів вбачається, що позивачу запропоновано надати дозвільну документацію на розміщення вищенаведених павільйонів та роз'яснено, що у разі ненадання зазначених документів павільйони мають бути демонтовані позивачем самостійно або ж будуть демонтовані в примусовому порядку.

Винесення приписів позивачу, як безпосередньому користувачу вказаних тимчасових споруд, за відсутністю відомостей щодо їх власників, є правомірним та обґрунтованим і не може слугувати підставою для їх скасування.

Припис, у даному випадку, є вимогою щодо усунення виявленого порушення, винесення якого є обов'язковою передумовою для вирішення питання відносно демонтажу самовільно розміщених малих архітектурних форм.

Як вірно відзначено судом першої інстанції, позивач не був позбавлений можливості повідомити Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради, Шевченківську районну у м.Києві державну адміністрацію про власників орендованих павільйонів, а також повідомити самих власників зазначених МАФів про наявність оскаржуваних приписів.

Як встановлено п.13.3.2 Правил №1051, рішення про демонтаж самовільно встановлених розміщених малих архітектурних форм та тимчасових споруд приймається Головним управлінням контролю за благоустроєм міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з урахуванням пропозицій органів, що виявили самовільне розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд.

При цьому, як позивач, так і власники зазначених павільйонів мають право на виконання вимог приписів подати до уповноважених органів належну дозвільну документацію на розміщення вказаних споруд, наявність яких виключить можливість їх примусового демонтажу.

За вказаними обставинами колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи приписи відповідачі діяли в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, оскаржувані приписи є правомірними, підстави для їх скасування відсутні. З урахуванням встановлених обставин суд першої інстанції прийняв вірне рішення про відмову в позові з підстав його необґрунтованості.

Висновки суду апеляційної інстанції про задоволення позову щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваних приписів відповідачів є помилковими.

У відповідності із ст.226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року скасувати.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді