Справа № 760/17409/14
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Київ К/800/58701/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. , розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 08.09.2014р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення та стягнення грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України з вимогами про визнання протиправним рішення та стягнення грошової допомоги.

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 08.09.2014р. позовні вимоги задоволено. Визнано неправомірними дії Міністерства оборони України при нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в зв'язку з інвалідністю внаслідок виконання обов'язків військової служби. Стягнено з Міністерства оборони України на користь позивача 145433,76 грн. недоплаченої суми одноразової грошової допомоги.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014р. апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, а постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 08.09.2014р. залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що при визначенні складових грошового забезпечення щодо виплати одноразової грошової допомоги слід застосовувати положення не Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №499, а Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який має вищу юридичну силу.

У касаційній скарзі представник Міністерства оборони України з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вказує на те, що судами невірно застосовано чинне законодавство щодо порядку визначення складових грошового забезпечення при виплаті одноразової грошової допомоги.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 проходив військову службу в складі Збройних Сил України. Звільнений з посади заступника начальника управління оперативної підготовки Головного оперативного управління за станом здоров'я наказом від 12.03.2008р. № 173. З 24.03.2008р. наказом № 56 начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України (по стройовій частині) був виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення. З 16.09.2009р. позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним із виконанням обов'язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК серії КВ-1 №003111 від 18.09.2009р.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї статті Кабінетом Міністрів України 28.05.2008р. постановою № 499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб.

Згідно з п.п. 2 п. 2 даного Порядку у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов'язків військової служби - інвалідам III групи у розмірі 48-місячного грошового забезпечення.

Абзацом п'ятим підпункту 4 пункту 2 Порядку передбачено, що для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, грошове забезпечення визначається за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби - на день звільнення, виходячи з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» елементи грошового забезпечення визначає по-іншому: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Виходячи із визначених у ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами для визначення складових грошового забезпечення щодо виплати одноразової грошової допомоги слід застосовувати положення не Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 499, а Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який має вищу юридичну силу.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 04.03.2014р. (справа 21-31а14), 15.04.2014р. (справа № 21-78а14), 10.06.2014р. (справа № 21-171а14).

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та вважає, що ними правильно встановлено, що позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України відхилити, а постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 08.09.2014р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.