Справа № 754/2991/15-а
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/148/15
Справа №754/2991/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.03.2015 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г. розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

26.02.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва у зв'язку з відмовою в проведенні перерахунку пенсії як державному службовцю відповідно Закону України «Про державну службу»:

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва провести перерахунок пенсії з 26.12.2014 року у розмірі 70% заробітної плати з урахуванням сум, зазначених у довідці від 25.12.2014 року № 287-Б, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва провести виплату пенсії з 26.12.2014 року у розмірі 70% заробітної плати з урахуванням сум, зазначених у довідці від 25.12.2014 року № 287-Б, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.12.2014 року позивачці призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону від 16 грудня 1993 року №3723ХІІ), яку вона отримує в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва. Обчислення розміру пенсії було здійснено в розмірі 70% заробітної плати на підставі поданих довідок з останнього місця роботи, виданих Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про складові заробітної плати та про оклад, надбавку за ранг і надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Стаття 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції з 27.03.2014 року із змінами, внесеними згідно із Законом України від 27.03.2014 року № 1166) передбачає, що пенсія державним службовцем призначається у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Заявою від 19.01.2015 року позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва з проханням взяти до розрахунку пенсії колонку « Інші виплати» з довідки про складові заробітної плати від 25.12.2014 року № 287-Б. Проте, листом від 19.01.2015 року № 487/09/Ф-32 в перерахунку пенсії з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання відповідачем було відмовлено з посиланням на ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу».

ОСОБА_1 вважає, що вищезазначені дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва суперечать законодавству та нормативним актам України.

Позивачка також зазначає, що пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» встановлено, що розміри виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Крім того, ст. 37 Закону України «Про державну службу» передбачає, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 1 ст. 1 Закону України від 24.03.1995 року «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, а ст. 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року передбачено види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Крім того, ст. 41 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивачка вважає, що за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, сума матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просить задовольнити її вимоги.

Відповідач у поданих до суду письмових запереченнях просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказує на те, що пенсія позивачу призначена і розрахована відповідно до вимог чинного законодавства, при розрахунку пенсії державного службовця не була врахована матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, так як ці виплати є одноразовими та не є складовими заробітної плати.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва з 26.12.2014 року та отримує пенсію за віком, як державний службовець відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 70% від заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи.

19.01.2015 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, відповідно до довідки про складові заробітної плати від 25.12.2014 року № 287-Б.

Листом від 19.01.2015 року відповідач відмовив позивачу у проведенні зазначеного перерахунку та включення до складових заробітної плати сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, посилаючись на те, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» здійснюється з урахуванням вищезазначених складових заробітної плати державного службовця, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення не включаються до заробітної плати державного службовця при обчислення пенсії.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (із змінами та доповненнями) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вимог ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Статтею 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне срахування» визначено, що до сум, на які нараховується збір на обов"язкове державне пенсійне страхування, віднесено суми витрат на оплату праці (грошового забезпечення), що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Абзацом 4 пункту 2 постанови КМУ від 17.07.2003 року «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Крім того, ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в даних правовідносинах мають перевагу спеціальні норми Закону, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме: ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», 66 Закону України «Про Пенсійне забезпечення», та вважає, що матеріальна допомога, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, повинна бути врахована при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

З довідки про складові заробітної плати, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.12.2014 року № 287-Б вбачається, що ОСОБА_1 виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та проводилась індексація заробітної плати.

При таких обставинах, дії відповідача щодо неврахування при обрахунку пенсії позивачки, як державного службовця, матеріальної допомоги на оздоровлення і соціально-побутові питання, індексації заробітної плати, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади суд вважає неправомірними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій та бездіяльності.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 19, 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 1, 2, 5, 11, 71, 72, 122, 159-163, 167, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1, як державному службовцю, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70% заробітної плати з урахуванням сум, зазначених в довідці від 25.12.2014 року № 287-Б, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади та провести відповідні виплати з 26.12.2014 року з урахуванням проведених раніше виплат.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Н.Г. Таран