Справа № 806/5150/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"12" березня 2015 р. Справа № 806/5150/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі Сидорук М.М. ,

за участю представника відповідача - Ковальчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чуднівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "12" січня 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Любарська енергетична компанія" до Чуднівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Любарська енергетична компанія" звернулося до суду з позовом до ДПІ у Любарському районі Житомирської області (правонаступником якої є Чуднівська об'єднана державна податкова інспекції Головного управління Міндоходів в Житомирський області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, висновки податкового органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства є безпідставними, а тому податкове повідомлення-рішення №/0 від 12 листопада 2008 року, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 34566 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.03.2010 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "Любарська енергетична компанія" було задоволено частково. Визнано нечинним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ в Любарському районі Житомирської області від 12.11.2008 року №/0 в частині визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток товариства з обмеженою відповідальністю "Любарська енергетична компанія" в сумі 11266грн.67 коп. та нарахованих на цю суму штрафних (фінансових) санкцій. В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 22.10.2014 року було скасовано постанову Житомирського окружного адміністративного суду в частині відмови у задоволенні позову та направлено у цій частині справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Любарському районі Житомирської області №/0 від 12 листопада 2008 року в частині суми податкового зобов"язання за основним платежем 20222,00 грн. та за штрафними санкціями в сумі 10118,00 грн.

В апеляційній скарзі Чуднівська об'єднана державна податкова інспекції Головного управління Міндоходів в Житомирський області (правонаступник ДПІ у Любарському районі Житомирської області), посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що поза увагою суду першої інстанції залишилися ті обставини, що позивачем не прийнято до уваги положення вимог Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами планової виїзної перевірки ТОВ "Любарська енергетична компанія" з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 23.10.2006 року по 30.06.2008 року, складено акт від 05.11.2008 року №15/23-01/34403284, яким встановлено порушення позивачем норм чинного законодавства, а саме пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, пп. 5.3.9 п. 5.3, пп. 5.4.10 п. 5.4, п. 5.9 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

На підставі вказаного акту, відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 12 листопада 2008 року, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 34566 грн. у т.ч. 23039 грн. - за основним платежем та 11527 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Суд першої інстанції, перевіряючи спірне податкове повідомлення-рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновків, що його прийнято протиправно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Так, відповідно до підпункту 4.1.6 пункту 4.1 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" ( у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) валовий доход включає: доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: сум поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку (у тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із законодавством мають пільги з цього податку, включаючи право застосовувати ставку податку нижчу, ніж установлена пунктом 7.2 статті 7 або статтею 10 цього Закону. У разі коли у майбутніх податкових періодах платник податку повертає таку поворотну фінансову допомогу (її частину) особі, яка її надала, такий платник податку збільшує суму валових витрат на суму такої поворотної фінансової допомоги (її частини) за наслідками податкового періоду, в якому відбулося таке повернення. При цьому валові доходи такого платника податку не збільшуються на суму умовно нарахованих процентів, а податкові зобов'язання особи, що надала поворотну фінансову допомогу, не змінюються як при її видачі, так і при її зворотному отриманні. Як виняток з правила, визначеного цим абзацом, операції з отримання (надання) фінансової допомоги між платником податку та його філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, розташованими на території України, не призводять до зміни їх валових витрат або валових доходів.

За визначенням пункту 1.32 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Відповідно до пункту 5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат згідно з підпунктом 5.2.1 цієї статті включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку (підпункт 5.3.9 пункту 5.3 цієї ж статті).

Виходячи з приписів зазначених правових норм, відповідач дійшов висновків, що позивачем до складу валового доходу не включено суму отриманої та не повернутої вчасно поворотної фінансової допомоги від ТОВ "АФ "Відродження" у ІV кв. 2007р. - 4500,00грн., ПП ОСОБА_6 у ІІ кв.2007р. - 10747,00грн., ТОВ "АФ "Відродження" у ІV кв. 2007р. - 12725,00грн.

Суд першої інстанції обгрунтовано не погодився з таким висновком, виходячи з наступного.

Так, під час розгляду справи встановлено, що сума 4500,00грн. - це кошти отриманої та повернутої підприємством протягом одного звітного періоду ТОВ "Калита-інвест" поворотної фінансової допомоги, які 30.11.2007 року були отримані, а 25.12.2007 року повернуті в повному обсязі, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією підсумкової виписки по розрахунковому рахунку.

Отже, є вірними висновки суду першої інстанції, що правових підстав для включення такої суми до складу валового доходу, в розумінні закону, у товариства не було, оскільки такі кошти були отримані та повернуті позивачем протягом одного і того ж звітного періоду.

Так само, судом безспірно встановлено, що фінансову допомогу в сумі 10747,00грн. та 12725,00 грн. було включено підприємством до складу валового доходу товариства, що підтверджується уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, який розшифровує податкові зобов'язання з податку на прибуток за 2007 рік.

Зазначені доводи відповідачем не спростовано як під час розгляду справи в суді першої так і апеляційної інстанції.

Перевіряючи твердження відповідача щодо завищення позивачем валових витрат на вартість послуг зі встановлення комп'ютерної програми "Бест звіт", придбаних у СПД ОСОБА_7, судом встановлено, що між позивачем та ПП ОСОБА_7 01.11.2006 року було укладено договори на надання інформаційних, консультаційних послуг №11/1 та від 03.01.2007 року про надання бухгалтерсько-консультаційних послуг.

Також, 01.11.2006 року між ПП ОСОБА_7 та ТОВ "Любарська енергетична компанія", на підставі акту приймання-передачі ТОВ "Любарська енергетична компанія" протягом перевіряємого періоду, здійснювалася оренда ноутбуку Samsung R-40, який було обліковано на техніка обліковувалась на позабалансовому рахунку, що підтверджується відповідною довідкою товариства.

Наявність зазначених документів податковим органом не заперечується, а досліджені судом докази підтверджують зв'язок витрат на придбання послуг із встановлення програми "Бест-Звіт" по укладеному з ПП ОСОБА_7 договору з господарською діяльністю позивача, а тому позивач цілком правомірно відніс суми витрат по вказаних господарських договорах до складу своїх валових витрат.

Перевіряючи твердження податкового органу щодо включення ТОВ "ЛЕКО" витрат на суму 18 млн. 878 тис. грн. на заправку та ремонт орендованого автомобіля до складу валових витрат встановлено, що вказані обставини податковим органом не доведено, оскільки ця сума становить 18878 грн.

Окрім того, з наявної у матеріалах справи довідки від 09.12.2009 року №51-1 вбачається, що підприємство вказану в акті суму 18 млн. 878 тис. грн. ( 18878 грн. ) не відносило до складу валових витрат та не включало її до відповідної податкової декларації.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції представник податкового органу не зміг пояснити, у зв"язку з чим вказана сума віднесена перевіряючими до валових витрат.

Також, не знайшло свого підтвердження у ході розгляду справи і твердження відповідача щодо неправильності розрахунку ТОВ "Любарська енергетична компанія" при визначені оподатковуваного доходу приросту балансової вартості запасів на складах та в готовій продукції.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач дійшов висновків щодо заниження позивачем скоригованого валового доходу за 2007 рік та півріччя 2008 року на загальну суму 30976,00 грн. внаслідок невірного розрахунку приросту балансової вартості запасів х посиланням лише на оборотно-сальдові відомості по рахунках 20, 23, 28, без зазначення показників по цих рахунках на початок та кінець певного звітного податкового періоду, в яких були оприбутковані товарно-матеріальні цінності як запаси та в яких був їх рух.

Суд першої інстанції обгрунтовано не погодився з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1.7 цього Порядку факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів

Відповідно до підпункту 2.3.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 № 327 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за № 925/11205, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно: висвітлити показники, які відображаються суб'єктом господарювання у податковій та іншій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку суб'єкта господарювання у розрізі періодів у грошових одиницях, передбачених звітністю; у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб суб'єкта господарювання щодо встановлених порушень; зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів. При цьому до акта перевірки додаються пояснення посадових осіб або інших працівників суб'єкта господарювання (у межах їх компетенції), що перевіряється, щодо відсутності первинних та інших документів; у разі відмови посадових осіб суб'єкта господарювання надати перевіряючим письмові пояснення щодо встановлених порушень та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, факти відмови відобразити в акті.

Проте, всупереч зазначених норм, відомості акту перевірки не містять обгрунтованих посилань на зазначені обставини. Окрім того, в акті при визначенні сум та періодів по яких було невірно розраховано приріст балансової вартості , вказано, що за II квартал 2007 року - встановлено заниження на 26204,00 грн. та знову ж таки вказано, що за ІІ квартал 2007 року - встановлено заниження на 984,00грн.

При розгляді справи відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження обставин вказаних у акті щодо невірного розрахунку приросту балансової вартості запасів. Також, представник відповідача не зміг пояснити обставини щодо заниження, яке виникло в ІІ кварталі 2007 року та яка із зазначених сум є достовірною.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що викладені в акті обставини, на підставі яких прийнято оспорюване податкове повідомлення - рішення ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджені належними доказами, а тому правомірно визнав зазначене рішення протиправним та скасував.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Чуднівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "12" січня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" березня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою відповідальністю "Любарська енергетична компанія" вул.Польова,1,с.Громада,Любарський район, Житомирська область,13132

3- відповідачу Чуднівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул.Леніна,132,смт.Чуднів,Житомирська область,13200

- ,