Справа № 2а/2314/94/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2015 р. м. Київ К/800/52784/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Кобилянського М.Г.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції (далі - ППВР ВДВС ГУЮ) у Черкаській області про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про зобов'язання ППВР ВДВС ГУЮ у Черкаській області виконати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2007 року про стягнення з Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на користь позивача недоплачену разову грошову допомогу в розмірі 2570 грн.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову в позові, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ППВР ВДВС ГУЮ у Черкаській області не відноситься до системи органів державної виконавчої служби, що виключає можливість його участі у даній справі, як відповідача.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2007 року вирішено стягнути з Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_4 недоплачену разову грошову допомогу в сумі 2570 грн. 04 грудня 2007 року. Цим судом видано виконавчий лист №2-а-158, з яким позивач звернувся до відповідача за примусовим виконанням рішення суду.

11 квітня 2011 року державним виконавцем ППВР ВДВС ГУЮ у Черкаській області відкрито виконавче провадження.

30 червня 2011 року державним виконавцем прийнято постанову, якою виконавчий лист повернуто стягувачу відповідно до пункту 2 статті 47 і статті 48 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, підставою повернення виконавчого документа стала відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем вживались заходи для виконання судового рішення, прийнятого на користь позивача, однак у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення та безрезультатності здійснених державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходів щодо розшуку такого майна, виконавчий документ правомірно повернуто позивачу без виконання.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду з огляду на наступне.

Згідно із статтею 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Це положення означає, що лише позивач має право змінити свої позовні вимоги або відмовитися від них.

Із змісту позовної заяви видно, що ОСОБА_4 звернувся до суду з вимогою про зобов'язання ППВР ВДВС ГУЮ у Черкаській області виконати судове рішення. Постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, ОСОБА_4 не оскаржувалась, хоча відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» вона може бути оскаржена до суду.

Разом з тим, вирішуючи спір, суд першої інстанції надавав оцінку діям відповідача щодо правомірності повернення виконавчого документа стягувачу і не вирішив питання по суті заявлених вимог щодо зобов'язання виконати судове рішення про стягнення грошової допомоги у визначеному розмірі.

Суд апеляційної інстанції на вказані порушення уваги не звернув та зазначив, що вимоги заявлені до неналежного відповідача.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом статей 3, 6, частини 3 статті 50 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, який на думку позивача порушив його права, свободу чи інтерес. Саме позивач зазначає особу, яка повинна відповідати за позовом.

В позовній заяві ОСОБА_4 відповідачем зазначив ППВР ВДВС ГУЮ у Черкаській області, на виконанні якого виконавчий документ про стягнення коштів на користь позивача.

З матеріалів справи видно, що у суді першої інстанції участь у розгляді справи, на підставі довіреностей Головного управління юстиції у Черкаській області, брали представники ОСОБА_5 і ОСОБА_6, яким доручено представляти інтереси Головного управління юстиції у Черкаській області і територіальних управлінь юстиції у Черкаській області.

Висновок апеляційного суду про те, що ППВР ВДВС ГУЮ у Черкаській області не відноситься до органів державної виконавчої служби, що виключає можливість його участі у даній справі як відповідача, означає, що справу розглянуто без сторони.

Згідно із частиною 1 статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділи державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції; районні, міські (міст обласного значення), районні в містах відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Притягнення до участі у справі, як відповідача відповідного органу державної виконавчої служби не можна вважати заміною відповідача, яку необхідно погоджувати з позивачем згідно із статтею 52 КАС України.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні (частина 1 статті 220 КАС України).

Частиною 2 статті 227 КАС України встановлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2012 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
М.Г. Кобилянський
Ю.К. Черпак