Справа № 152/97/15-а
Суддя: Славінська Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/97/15-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 березня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Мазур В.А.,

прокурора - Боярської З.В.,

представника відповідача -

Калитинської сільської ради - Войчишена В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу за адміністративним позовом прокурора Шаргородського району в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії,

встановив:

Прокурор Шаргородського району 26.01.2015 року звернувся до Шаргородського районного суду з вказаним адміністративним позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області щодо не оформлення документів на будівництво та експлуатацію полігону твердих побутових відходів, в тому числі щодо оформлення речового права на земельну ділянку для його функціонування; зобов'язати відповідача розробити та затвердити програму поводження з твердими побутовими відходами, розробити технічну документацію на земельну ділянку та оформити речове право на землю, що використовується під полігоном твердих побутових відходів; зобов'язати відповідача впровадити ведення обліку відходів за встановленою формою І-ВТ; стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог прокурор Шаргородського району зазначив, що прокуратурою проведено перевірку дотримання вимог законодавства України в сфері поводження з відходами на території Калитинської сільської ради, в ході якої встановлено відсутність у відповідача розробленої та затвердженої програми поводження з твердими відходами та схеми санітарного очищення населених пунктів, первинний облік відходів за встановленою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 07.07.2008 року за №342 - не ведеться, документи на будівництво та експлуатацію полігону твердих побутових відходів - відсутні, документація із землеустрою під полігон твердих побутових відходів - не розроблена, речове право на земельну ділянку під вказаний полігон - не оформлено.

Оскільки відповідачем, в порушення норм природоохоронного законодавства, не здійснено дій по виконанню норм природоохоронного законодавства в сфері поводження з відходами, наявна загроза порушень інтересів держави, що прокурор зазначив підставою для представництва в суді інтересів держави та звернення до суду з означеним адміністративним позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Вінницькій області в порядку ст.60 КАС України та ст.36-1 ЗУ «Про прокуратуру».

В судовому засіданні прокурор Боярська З.В. позовні вимоги зменшила, про що подала заяву від 02.03.2015 року (а.с.99-100). Просить визнати бездіяльність Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що виявилася у не оформленні документів про речове право на земельну ділянку площею 0,50 га, яка використовується під сміттєзвалище для твердих побутових відходів в с. Калитинка Шаргородського району Вінницької області в урочищі «Сольоний Яр», - протиправною; зобов'язати відповідача розробити технічну документацію та оформити речове право на земельну ділянку, що використовується під сміттєзвалище твердих побутових відходів в селі Калитинка - в урочищі «Сольоний Яр» площею 0,50 га; зобов'язати відповідача впровадити ведення ним обліку відходів за формою І-ВТ, встановленою Інструкцією щодо заповнення типової форми первинної облікової документації №1-ВТ «Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари», затвердженою Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 07.07.2008 року за №342, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 09.09.2008 року за №824/15515; стягнути з Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області судовий збір, зсилаючись, при цьому, на ті самі обставини, що зазначені в позовній заяві, а також на те, що відповідачем до початку судового розгляду справи в суді розроблено та затверджено програму про поводження з твердими побутовими відходами, та при розгляді справи в суді встановлено, що на території Калитинської сільської ради не існує полігону для твердих побутових відходів, а лише сміттєзвалища.

Представник відповідача - Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Войчишен В.І. в судовому засіданні позовні вимоги прокурора в редакції заяви про зменшення позовних вимог від 02.03.2015 року - визнав частково, зокрема, вважає, що не підлягає задоволенню п.1 позовної заяви в редакції заяви від 02.03.2015 року щодо визнання протиправною бездіяльності сільської ради, яка виявилася у не оформленні прав на земельну ділянку під сміттєзвалищем. Щодо задоволення інших позовних вимог не заперечує. Суду пояснив, що з 1998 року на території Калитинської сільської ради, до якої входять два населені пункти - села Калитинка та Покутино, діє два сміттєзвалища у вказаних селах, що розміщені на землях несільськогосподарського призначення, а на землях запасу, площею, відповідно, 0,50 га та 0,60 га. На сміттєзвалище, що знаходиться в с. Калитинка в урочищі «Солоний Яр», є паспорт місця видалення відходів. На час відведення земельних ділянок під сміттєзвалища на території Калитинської сільської ради з земель запасу, це були землі комунальної власності, на них не потрібно було виготовляти документацію. На теперішній час сміттєзвалище с. Калитинка, що знаходиться на території Калитинської сільської ради, розміщене поза межами населеного пункту, але виготовити технічну документацію та оформити речове право на земельну ділянку, що використовується під сміттєзвалище твердих побутових відходів, неможливо, оскільки не проведено розмежування земель державної і комунальної власності. До того ж, в бюджеті сільської ради відсутні кошти на це. На вимогу прокуратури Шаргородського району в Калитинській сільській раді розроблено та 21.01.2015 року рішенням №161 31 сесії 6 скликання затверджено Програму поводження з твердими побутовими відходами на 2015-2018 роки.

Також, представник відповідача пояснив, що відходи на території Калитинської сільської ради не сортуються через відсутність на це коштів, проте, з місцевим сільськогосподарським підприємством що два роки укладається договір на вивезення твердих побутових відходів до сміттєзвалища та проведення його пошарової ізоляції.

Крім того, представник відповідача пояснив, що на території Калитинської сільської ради не ведеться облік відходів за формою І-ВТ, встановленою Інструкцією щодо заповнення типової форми первинної облікової документації N1-ВТ «Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари», затвердженою Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 07.07.2008 року за №342, через те, що не проводиться сортування відходів. В майбутньому сільською радою буде впроваджено ведення такого обліку.

Представник позивача - Державної екологічної інспекції у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, відповідно до клопотання першого заступника начальника інспекції, останній просить судовий розгляд справи проводити у відсутності представника Держекоінспекції, позовні вимоги підтримує (а.с.78).

Вирішуючи спір, суд встановив, що на території Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, до якої входять два населені пункти - села Калитинка та Покутино, діє два сміттєзвалища для твердих побутових відходів, зокрема, площею 0,50 га в с. Калитинка та площею 0,60 га в с. Покутино, земельні ділянки під які виділені із земель запасу Калитинської сільської ради рішенням 8 сесії 22 скликання від 31.01.1998 року (а.с.16).

На сміттєзвалище твердих побутових відходів, що знаходиться в урочищі «Солоний Яр» в с. Калитинка Шаргородського району, площею 0,50 га, 01.12.2003 року видано Паспорт місця видалення відходів, реєстраційний №05-24/03, який затверджено Шаргородською РДА та погоджено з Державним управлінням екології та природних ресурсів у Вінницькій області та з Шаргородською районною санепідстанцією (а.с.17-24).

Також, судом встановлено, що рішенням №73 від 14.12.2012 року Калитинської сільської ради затверджено Програму Благоустрою населених пунктів на 2013-2015 роки (а.с.7-9); 20.02.2013 року рішенням за №8 Калитинської сільської ради затверджено Схему санітарної очистки території сіл Калитинка та Покутино та графік вивозу ТПВ з приватного сектору (а.с.10-15).

Крім того, 21.01.2015 року 31 сесія 6 скликання Калитинської сільської ради рішенням за №161 затвердила «Програму поводження з твердими побутовими відходами в Калитинській сільській раді на період 2015-2018 років» (а.с.54-59).

Проте, судом встановлено, що відповідачем не вжито заходів до впровадження ведення сільською радою обліку відходів за формою 1-ВТ, необхідність ведення якого встановлено Інструкцією щодо заповнення типової форми первинної облікової документації N1-ВТ «Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари», затвердженою Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 07.07.2008 року за №342, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 09.09.2008 року за №824/15515.

Ця Інструкція встановлює порядок ведення первинного обліку відходів та пакувальних матеріалів і тари за типовою формою №1-ВТ «Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари», яку повинні заповнювати підприємства, установи, організації усіх форм власності, видів економічної діяльності та організаційно-правових форм господарювання і фізичні особи-підприємці, у процесі діяльності яких утворюються відходи, у тому числі відходи пакувальних матеріалів і тари.

Крім того, судом встановлено, що сміттєзвалище для твердих побутових відходів в урочищі «Солоний Яр» на території Калитинської сільської ради, площею 0,50 га, що використовується відповідачем для видалення твердих побутових відходів населенням територіальної громади та підприємствами і установами, які, знаходяться в с. Калитинка, знаходиться поза межами населеного пункту с. Калитинка.

Вказаний факт підтверджується повідомленням відділу Держземагенства у Шаргородському районі Вінницької області від 27.02.2015 року (а.с.80), а також оглянутими в судовому засіданні Технічною документацією по інвентаризації земель на території Калитинської сільської ради народних депутатів за 1991 рік, затвердженою рішенням Калитинської сільської ради від 18.10.1991 року та Проектом формування території і встановлення меж Калитинської сільської ради, схваленим рішенням Калитинської сільської ради від 30.07.1993 року (а.с.83-98), а також не заперечується представником відповідача.

Зокрема, судом встановлено, що землі Калитинської сільської ради формувалися, починаючи з 1991 року, шляхом вилучення їх користування колгоспів «Дружба» і «Нива» та передання у відання сільської ради, а також шляхом вилучення з володіння вказаних колгоспів пасовищ та зарахування цих земель у землі запасу сільської ради (а.с.83).

Згідно з п.1.3. «Площа і склад угідь по землеволодільцях і землекористувачах» Пояснювальної записки до Проекту формування території і встановлення меж Калитинської сільської ради, схваленого рішенням Калитинської сільської ради від 30.07.1993 року (а.с.94), територія сільської ради сформована із земель всіх без винятку землеволодінь і землекористувань, що розміщені в її межах. Загальна площа території сільської ради складає 4193,7 га.

Відповідно до п.1.1. «Загальна характеристика території» Пояснювальної записки до Проекту формування території і встановлення меж Калитинської сільської ради, схваленого рішенням Калитинської сільської ради від 30.07.1993 року (а.с.93), в межі Калитинської сільської ради включено два населені пункти - с. Калитинка та с. Покутино, два колективні сільськогосподарські підприємства «Маяк» та «Нива», землі запасу, землі Шаргородської райШРБД, землі Упрдністра та лісового масиву Моївського лісництва Могилів-Подільського держлісгоспу.

Спірних питань при погодженні меж Калитинської сільської ради не виникало, що вбачається із п.1.2. «Характеристика меж сільської ради» Пояснювальної записки до Проекту формування території і встановлення меж Калитинської сільської ради (а.с.94). При цьому, у даному пункті Пояснювальної записки зазначено, що територія сільської ради межує з землями Хоменківської, Садковецької та Сапіжанської сільських рад Шаргородського району, Рожнатівської сільської ради Томашпільського району, Володієвецької сільської ради Чернівецького району. Межові знаки відсутні, але зовнішня межа чітко виражена і проходить вздовж лісосмуг, магістральних доріг, лісів та природних урочищ.

Статтею 3 ЗК України в редакції 1992 року, який діяв на час формування території і встановлення меж Калитинської сільської ради, було встановлено, що власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну.

Статтею 4 ЗК України в редакції 1992 року було встановлено, що у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. Суб'єктами права державної власності на землю виступають, в тому числі, обласні, районні, міські, селищні, сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають у загальнодержавній власності. При цьому, землями загального користування, які не передаються у колективну та приватну власність, визначено землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, пасовища, сінокоси, набережні, парки, міські ліси, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів)…

Відповідно до ст.65 ЗК України в редакції 1992 року, до земель сільського населеного пункту належать усі землі, що знаходяться в межах, установлених для цього пункту в порядку землеустрою. Землі сільського населеного пункту перебувають у віданні сільської Ради народних депутатів. Межі сільського населеного пункту встановлюються і змінюються районною, міською в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою народних депутатів.

Статтею 81 ЗК України в редакції 1992 року було встановлено, що землі запасу перебувають у віданні сільських, селищних, міських в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Рад народних депутатів…

Таким чином, виходячи з аналізу норм діючого станом на 1998 рік земельного законодавства та наявних технічних документів про формування території і встановлення меж Калитинської сільської ради, тобто на час, коли Калитинською сільською радою було прийнято рішення про виділення із земель запасу сільської ради земельних ділянок несільськогосподарського призначення для розміщення сміттєзвалищ, земельна ділянка під сміттєзвалище перебувала у віданні сільської ради і не передбачалося посвідчення права сільської ради на землю відповідними правовстановлюючими документами.

Земельним кодексом України в редакції 2002 року встановлено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності (ч.3 ст.78 ЗК України).

Статтею 83 ЗК України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об'єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об'єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність... Територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: а) передачі їм земель державної власності; б) відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; в) прийняття спадщини; г) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; ґ) виникнення інших підстав, передбачених законом.

Таким чином, з набранням чинності ЗК України в ред. 2002 року, та враховуючи вимоги ст.ст. 78, 83 ЗК України, на праві комунальної власності територіальним громадам сіл, селищ, міст належать усі землі в межах населених пунктів.

Враховуючи, що сміттєзвалище для твердих побутових відходів в с. Калитинка в урочищі «Солоний Яр», площею 0,50 га, знаходиться поза межами населеного пункту, тобто належить до земель державної власності, то Калитинська сільська рада повинна була вжити заходів до оформлення речового права на вказану земельну ділянку шляхом звернення до органів виконавчої влади про передачу земельної ділянки у комунальну власність із державної власності та шляхом розробки відповідної технічної документації і отримання відповідного документа про речове право на цю земельну ділянку, оскільки ст.83 ЗК України передбачено, що земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об'єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади, зокрема, для розміщення місць знешкодження та утилізації відходів, передаються у комунальну власність за рішеннями органів виконавчої влади.

При цьому, судом встановлено, що Калитинська сільська рада не вживала заходів до оформлення технічної документації та речового права на земельну ділянку, що використовується нею під сміттєзвалище для ТПВ і знаходиться поза межами населеного пункту, що підтверджується листом сільської ради від 23.12.2014 року №1183 (а.с.6), а також не заперечується представником відповідача.

Також, сільська рада не зверталася до органів виконавчої влади з приводу передачі земельної ділянки, що використовується нею під сміттєзвалище для ТПВ і знаходиться поза межами населеного пункту, у комунальну власність.

Відтак, відсутність зі сторони відповідача, як органу місцевого самоврядування, дій, спрямованих на реалізацію повноважень щодо здійснення самоврядного контролю у сфері поводження з відходами, а також дій, спрямованих на оформлення документів про речове право на земельну ділянку площею 0,50 га, яка використовується сільською радою під сміттєзвалище для твердих побутових відходів в с. Калитинка Шаргородського району Вінницької області в урочищі «Солоний Яр», суд розцінює як бездіяльність, яка є протиправною, оскільки вирішення цього питання, яке порушено прокурором у позовній заяві, належить до компетенції відповідача, відповідно до вимог ЗУ «Про місцеве самоврядування» та ЗК України.

З наведених вище підстав суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, ствердження представника відповідача Войчишена В.І. в судовому засіданні про те, що виготовити технічну документацію та оформити речове право на земельну ділянку, що використовується під сміттєзвалище для твердих побутових відходів, неможливо через не розмежування земель державної і комунальної власності.

Також, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, ствердження представника відповідача Войчишена В.І. в судовому засіданні про те, що виготовити технічну документацію та оформити речове право на земельну ділянку, що використовується під сміттєзвалище для твердих побутових відходів, неможливо через відсутність в бюджеті сільської ради відповідних коштів на це, оскільки відсутність коштів не є достатньою підставою для бездіяльності Калитинської сільської ради у сфері поводження з відходами. До того ж, представником відповідача не представлено суду належних та допустимих доказів того, що відповідач звертався до відповідних виконавчих органів з приводу виділення земельної ділянки під сміттєзвалище, а також коштів, необхідних для оформлення речового права на земельну ділянку.

Встановленим судом фактам відповідають адміністративно-правові відносини, що виникають з приводу захисту прав та інтересів держави у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, які регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Земельним кодексом України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про відходи», Інструкцією щодо заповнення типової форми первинної облікової документації №1-ВТ «Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари», затвердженою Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 07.07.2008 року за №342, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 09.09.2008 року за №824/15515.

Так, згідно з ст. ст. 8, 19 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 2, 6, 11, 17, 18, 19, 70, 71, 86, 159, 160, 161, 162 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, органів місцевого самоврядування і до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Відмова від права на звернення до суду є недійсною. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення і ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена КАС України. Компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. Адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача. Докази в адміністративному судочинстві мають бути належними та допустимими. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Суд приймає постанову іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Суд може визнати протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; стягнення з відповідача коштів. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень. Право оскаржити нормативно-правовий акт суб'єкта владних повноважень мають особи, щодо яких його застосовано.

Частиною 3 ст.24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Пунктом 54 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься, в тому числі, вирішення питань у сфері поводження з небезпечними відходами відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про відходи», відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі

властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; небезпечні відходи - відходи, що мають такі фізичні, хімічні, біологічні чи інші небезпечні властивості, які створюють або можуть створити значну небезпеку для навколишнього природного середовища і здоров'я людини та які потребують спеціальних методів і засобів поводження з ними; поводження з відходами - дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення; об'єкти поводження з відходами - місця чи об'єкти, що використовуються для збирання, зберігання, сортування, оброблення, перероблення, утилізації, видалення, знешкодження та захоронення відходів; побутові відходи - відходи, що утворюються в процесі життя і діяльності людини в житлових та нежитлових будинках (тверді, великогабаритні, ремонтні, рідкі, крім відходів, пов'язаних з виробничою діяльністю підприємств) і не використовуються за місцем їх накопичення.

Статтею 9 ЗУ «Про відходи» встановлено, що суб'єктами права власності на відходи є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи та організації усіх форм власності, територіальні громади, Автономна

Республіка Крим і держава. Територіальні громади є власниками відходів, що утворюються на об'єктах комунальної власності чи знаходяться на їх території і

не мають власника або власник яких невідомий (безхазяйні відходи).

Пунктами «б», «г» ст.21 ЗУ «Про відходи» встановлено, що органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів; затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням.

Частинами 2 та 4 ст.33 ЗУ «Про відходи» встановлено, що на кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів… Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано судові будь-яких належних та допустимих доказів на спростування викладених в позовній заяві та встановлених судом фактів бездіяльності у сфері самоврядних повноважень щодо поводження з відходами.

Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд у тому, що відповідачем порушено норми законодавства у сфері поводження з відходами.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов прокурора в редакції заяви від 02.03.2015 року про зменшення позовних вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.89 КАС України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 18, 19, 70, 71, 86, 159, 160, 161, 162 КАС України, на підставі ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст.78, 83 ЗК України, ст.ст. 24, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.1, 9, 21, 33 ЗУ «Про відходи», суд

постановив:

Позовну заяву прокурора Шаргородського району в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що виявилася у не оформленні документів про речове право на земельну ділянку площею 0,50 га, яка використовується під сміттєзвалище для твердих побутових відходів в с. Калитинка Шаргородського району Вінницької області в урочищі «Солоний Яр», - протиправною.

Зобов'язати Калитинську сільську раду Шаргородського району Вінницької області розробити технічну документацію та оформити речове право на земельну ділянку, що використовується під сміттєзвалище твердих побутових відходів в селі Калитинка - в урочищі «Солоний Яр» площею 0,50 га.

Зобов'язати Калитинську сільську раду Шаргородського району Вінницької області впровадити ведення нею обліку відходів за формою І-ВТ, встановленою Інструкцією щодо заповнення типової форми первинної облікової документації N1-ВТ «Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари», затвердженою Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 07.07.2008 року за №342, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 09.09.2008 року за №824/15515.

Стягнути з Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області судовий збір в сумі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок в дохід держави (рахунок №0687).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шаргородський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України, - з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: