Справа № 341/1161/14а,2а-341/58/14
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Справа № 876/8080/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Онишкевича Т.В., Сапіги В.П.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

представника відповідача Мельничука В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2014 року по справі № 341/1161/14а, 2а-341/58/14 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

30.05.2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, яким просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області, що полягають у щомісячному примусовому утриманні 20% з його пенсії, як надмірно виплаченої та зобов'язати відповідача негайно припинити примусові утримання у розмірі 20% щомісяця з його пенсії; зобов'язати відповідача повернути йому незаконно утримані з грудня 2013 року грошові кошти на підставі розпорядження начальника управління №122 від 27.12.2013 року.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що враховуючи акт перевірки та видану нову довідку управлінням проведено позивачу перерахунок пенсії та виведено переплату пенсії. Оскільки позивач відмовився від добровільного стягнення з пенсії, управління прийнято рішення про стягнення надміру виплаченої суми пенсії в розмірі 20% розміру пенсії.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовільнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції, та приймає нову постанову, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області та отримує пенсію по віку на пільгових умовах.

З довідки від 23.04.2008 року №387, виданої будівельним управлінням №40 ВАТ «Арктикнафтогазстрой», що в м. Надим Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації і відноситься до районів Крайньої Півночі вбачається, що позивач в період з 1992 року по 1996 роки працював в цьому будівельному управлінні та отримував заробітну плату із застосуванням районного коефіцієнту 1,7 та північної надбавки.

Актом перевірки Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в Надимському районі Ямало-Ненецького Автономного округу встановлено, що довідку, видану ВАТ «Арктикнафтогазстрой» від 23.04.2008 року №387 слід вважати недійсною, оскільки заробітна плата в ній завищена та видано нову довідку про заробітну плату за №25/1765 від 31.05.2013 року без врахування районного коефіцієнту та північної надбавки (а.с.7). В зв'язку з чим, позивачу було зроблено перерахунок його пенсії за період з 01.05.2008 року та встановлено переплату в розмірі 21 499 грн. 68 коп..

21.08.2013 року позивачем була написана заява до управління про добровільне стягнення переплати в сумі 1000 грн., щомісячно до повного погашення переплати. Враховуючи те, що 20.12.2013 року позивач відмовився від добровільного стягнення з пенсії по 1000 грн. щомісячно, відповідачем прийнято рішення про стягнення надміру виплаченої суми пенсії в розмірі 20% пенсії, починаючи з лютого 2014 року (розпорядження начальника управління від 27.12.2013 року №122).

У відповідності до п. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695.

Згідно з пунктом 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Зі змісту зазначених норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення вбачається, що повернення виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за умови встановлення зловживань з боку пенсіонера.

Згідно з приписами ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Як вбачається, з матеріалів справи, позивач спочатку погодився добровільно відшкодувати зайво виплачені кошти, про що свідчить його заява від 21.08.2013 року, а потім відмовився від добровільного відшкодування з пенсії по 1000 грн. щомісячно, а тому відповідачем прийнято рішення про стягнення надміру виплаченої суми пенсії в розмірі 20% пенсії (розпорядження начальника управління від 27.12.2013 року №122). Дане розпорядження начальника управління позивачем не оскаржувалось, що свідчить про безумовну, добровільну згоду позивача із прийнятим рішенням. Оскільки відповідач здійснює відшкодування переплати на підставі вказаного розпорядження, яке є не скасованим та чинним, то позовні вимоги позивача про визнання неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області, що полягають у щомісячному примусовому утриманні 20% з пенсії, як надмірно виплаченої та зобов'язання негайного припинення примусового утримання, повернення незаконно утриманих грошових коштів безпідставні і задоволенню не підлягають.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати і винести нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області задоволити.

Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2014 року по справі № 341/1161/14а, 2а-341/58/14 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Т.В. Онишкевич

В.П. Сапіга