Справа № 2-а-11925/08/1570
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-11925/08/1570

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Димерлія О.О., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря Вишневської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2008 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 17 жовтня 2008 року №/1 на загальну суму 34036,50 грн. та №/0/1 на загальну суму 2754 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що одним з визначальних факторів для формування податкового кредиту при придбанні майна фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим як платник ПДВ, є його подальше використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку. Імпорт товарів здійснювався в період, коли позивач був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та мав статус платника ПДВ. Майно, ввезене на підставі вантажних митних декларацій, недоліки в оформленні яких стали підставою для визначення позивачу оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями грошових зобов'язань, використовувалося останнім у підприємницькій діяльності по здійсненню роздрібної торгівлі предметами дитячого асортименту. При проведенні перевірки застосовувалося не законодавство, яке діяло на момент проведення господарських операцій в 2007 році, а яке набуло чинності з 2008 року.

25.09.2014р. ФОП ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог та, в кінцевому варіанті, просив скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 30 липня 2008 року №/0 на загальну суму 34036,50 грн., 17 жовтня 2008 року №/1 на загальну суму 34036,50 грн., №/0/1 на загальну суму 2754 грн., №/1 на загальну суму 36790,50 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2014р. позов задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 30.07.2008р. №/0 та від 17.10.2008р. №/1, №/0/1 і №/1.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що можливим недолікам оформлення вантажної митної декларації, зокрема, зазначенню у вантажній митній декларації одержувачем товару фізичної особи замість фізичної особи - підприємця, суб'єктом владних повноважень мала бути дана належна правова оцінка, чого ДПІ у Київському районі м.Одеси зроблено не було, натомість взято до уваги формальні обставини. Податковим органом при проведенні перевірки не враховані всі обставини, що мали значення для прийняття оспорюваних рішень, зокрема: придбанню та використанню імпортованого товару ОСОБА_1 як фізичною особою - підприємцем (який на момент здійснення спірних операцій був зареєстрований платником податку на додану вартість); сплаті податку на додану вартість у встановленому законом розмірі, який не залежав від статусу ОСОБА_1, зазначеного у вантажних митних деклараціях; віднесенню вартості товару до валових витрат підприємця; обставин щодо використання імпортованого товару в господарській діяльності фізичної особи - підприємця, зокрема, продажу такого товару з формуванням податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позов ФОП ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що в порушення п.п.7.2.7 п.7.2, п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7, п.п.7.5.2 п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» позивач відносив до складу податкового кредиту суми ПДВ на підставі вантажних митних декларацій, які не оформлені відповідно до вимог Інструкції про порядок заповнення вантажно-митної декларації, затвердженої Наказом Державної митної служби України №307 від 09.07.1997р. Судом залишено поза увагою доводи відповідача про ненадання позивачем до перевірки зовнішньоекономічних контрактів (договорів) з нерезидентами та документів, які підтверджують розрахунки з нерезидентами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на підставі направлення №344 від 27.06.2008р., виданого ДПІ у Київському районі м. Одеси, згідно національного плану перевірок на ІІ квартал 2008 року, з урахуванням вимог ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», у період з 27.06.2008р. по 11.07.2007р. головним державним податковим інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Київському районі м. Одеси Ткачук О.О. проведено планову виїзну документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) за період з 01.04.2005р. по 31.03.2008р., за результатами якої складено акт перевірки №1638-17-01/НОМЕР_1 від 16 липня 2008 року.

У висновках акту перевірки, серед іншого, вказується на порушення позивачем п.п.7.2.7 п.7.2, п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7, п.п.7.5.2 п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.п.4.4 Порядку заповнення та надання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997р. №166, внаслідок чого за перевіряємий період донараховано податку на додану вартість в розмірі 24527 грн., у тому числі по наступних податкових періодах: березень 2007р. на суму 3406 грн., травень 2007р. на суму 7398 грн., червень 2007р. на суму 5833 грн., липень 2007р. на суму 3957 грн., грудень 2007р. на суму 3933 грн.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що в порушення вимог п.п.7.2.4 п.7.2, п.п.7.4.1 п.п.7.4.5. п.7.4., п.п.7.5.2 п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» позивачем віднесено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі вантажних митних декларацій, які не оформлені відповідно до вимог Інструкції «Про порядок заповнення вантажно-митної декларації», затвердженої Наказом Державної митної служби України від 09.07.1997р. №307. Зазначено, що позивачем до перевірки надані наступні документи, а саме:

- до податкової декларації по ПДВ за березень 2007 року надана ВМД за довідковим номером 209080215/7/000366 від 31.03.2007р., згідно графи 42 митна вартість товару - 17031,58 грн., відповідно гр.47 (вид 128 - тобто ПДВ) - 3406,32 грн. Сума ПДВ у розмірі 3406 грн. включена до податкової декларації за березень 2007 року у розділ II «Податковий кредит» у рядок 12.1 колонки Б, у реєстрі отриманих податкових накладних за березень 2007 року дана ВМД вписана за №1;

- до податкової декларації по ПДВ за травень 2007 року надана ВМД за довідковим номером 209080215/7/000367 від 31.03.2007р., згідно графи 42 митна вартість товару - 20595,76 грн., відповідно гр.47 (вид 128 - тобто ПДВ) - 4737,02 грн. Сума ПДВ у розмірі 4737 грн. включена до податкової декларації за травень 2007 року у розділ II «Податковий кредит» у рядок 12.1 колонки Б. у реєстрі отриманих податкових накладних за травень 2007 року дана ВМД вписана за №4. Також, до реєстру отриманих податкових накладних у травні 2007 року за №4 включено суму ПДВ у розмірі - 2660,51 грн.; у рядку вказано, що постачальником продукції є Польща. Суму ПДВ включено до складу податкового кредиту у рядок 12.1 колонки Б9.;

- до податкової декларації по ПДВ за червень 2007 року надана ВМД за довідковим номером 209080215/7/001087 від 25.05.2007р., згідно графи 42 митна вартість товару - 29164, 76 грн., відповідно гр.47 (вид 128 - тобто ПДВ) - 5832,95 грн. Сума ПДВ у розмірі 5832, 95 грн. включена до податкової декларації за червень 2007 року у розділ II «Податковий кредит» у рядок 12.1 колонки Б, у реєстрі отриманих податкових накладних за червень 2007 року, дана ВМД вписана за №3;

- до податкової декларації по ПДВ за липень 2007 року надана ВМД за довідковим номером 209080215/7/001707 від 21.07.2007р., згідно графи 42 митна вартість товару - 13685,30 грн., відповідно гр.47 (вид 128 - тобто ПДВ) - 2737,06 грн. Сума ПДВ у розмірі 2737,06 грн. включена до податкової декларації за липень 2007 року у розділ II «Податковий кредит» у рядок 12.1 колонки Б, у реєстрі отриманих податкових накладних за липень 2007 року ВМД вписана за №6;

- до податкової декларації по ПДВ за липень 2007 року надана ВМД за довідковим номером 209080215/7/001708 від 21.07.2007р., згідно графи 42 митна вартість товару - 6100,26 грн., відповідно гр.47 (вид 128 - тобто ПДВ) - 1220,05 грн. Сума ПДВ у розмірі 1220,05 грн. включена до податкової декларації за липень 2007 року у розділ II «Податковий кредит» у рядок 12.1 колонки Б, у реєстрі отриманих податкових накладних за липень 2007 року ВМД вписана за №6;

- до податкової декларації по ПДВ за грудень 2007 року надана ВМД за довідковим номером 209080215/7/002867 від 14.11.2007р., згідно графи 42 митна вартість товару - 19663,33 грн., відповідно гр.47 (вид 128 - тобто ПДВ) - 3932,67 грн. Сума ПДВ у розмірі 3932,67 грн. включена до податкової декларації за грудень 2007 року у розділ II «Податковий кредит» у рядок 12.1 колонки Б, у реєстрі отриманих податкових накладних за грудень 2007 року на ВМД вписана за №1.

В усіх наданих до перевірки вантажно-митних деклараціях в графі 1 «Тип декларації» зазначається тип ВМД ІМ40Г, при цьому, відповідно до Інструкції «Про порядок заповнення вантажної митної декларації», затвердженої Наказом Державної митної служби України від 09.07.1997р. №307, ІМ - увезення в Україну, 40 - випуск у (для) вільного обігу, Г - митне оформлення предметів громадян. У в'язку з цим, податковий орган дійшов висновку, що позивачем товар ввозився на територію України як громадянином - фізичною особою, а не як фізичною особою-підприємцем. Також, позивачем, в порушення вказаної Інструкції, не заповнено графу 2 частини ІІ ВМД «Відправник/Експортер»; заповнено гр.8.8 «Одержувач/Імпортер», а саме, індивідуальний податковий номер, що в даному випадку не заповнюється. В акті перевірки відповідач вказує на ненадання позивачем зовнішньоекономічних контрактів з нерезидентами та документів, які підтверджують розрахунки з нерезидентами.

30 липня 2008 року, на підставі акту перевірки №1638-17-01/НОМЕР_1 від 16.07.2008р., ДПІ у Київському районі м.Одеси прийнято податкові повідомлення-рішення: №/0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 34036,50 грн. (в т.ч. за основним платежем - 22691 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 11345,50 грн.) та №000294701/0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 1836 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 918 грн.

За результатами адміністративного оскарження ФОП ОСОБА_1 вказаних податкових повідомлень-рішень до ДПІ у Київському районі м.Одеси, рішенням про результати розгляду первинної скарги від 01.10.2008р. податкова інспекція скасувала податкове повідомлення-рішення від 30.07.2008р. №000294701/0 та збільшила на 1836 грн. основного платежу та 918 грн. штрафних санкцій з ПДВ суму, визначену у податковому повідомленні-рішенні від 30.07.2008р. №.

При цьому, 17.10.2008р. відповідачем, на підставі рішення про результати розгляду первинної скарги за №20352/11/25-008 від 02.10.2008р., сформовано податкові повідомлення-рішення: №/1, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 36790,50 грн. (з яких: 24527 грн. основного платежу та 12263,50 грн. - штрафних (фінансових санкцій); №/1, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 34036,50 грн. (з яких: 22691 грн. за основним платежем, 11345,50 грн. за штрафними санкціями); №/0/1, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 2754 грн. (з яких: 1836 грн. за основним платежем та 918 грн. за штрафними санкціями).

Задовольняючи позов ФОП ОСОБА_1 про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 30.07.2008р. №/0 та від 17.10.2008р. №/1, №/0/1 і №/1 суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено наявність порушень, зафіксованих актом перевірки №1638-17-01/НОМЕР_1 від 16.07.2008р., а тому визначення позивачу на підставі такого акту перевірки грошових зобов'язань є незаконним. Колегія суддів погоджується з таким висновком Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Податковим кредитом є сума (вартість) витрат, понесених платником податку - резидентом у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року (крім витрат на сплату податку на додану вартість та акцизного збору), на суму яких дозволяється зменшення суми його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року, у випадках, визначених законодавством.

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п.7.2.5 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» для фізичних осіб, не зареєстрованих як суб'єкти підприємницької діяльності, що імпортують товари (предмети) на митну територію України в обсягах, що підлягають оподаткуванню згідно з законодавством України, оформлення митної декларації прирівнюється до подання податкової накладної.

Згідно п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 вказаного Закону податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до п.п.7.2.7 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» у разі імпорту товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на отримання податкового кредиту, вважається вантажна митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку на додану вартість, або погашений податковий вексель.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Тобто, платник податку має право, за наявності належним чином оформленої вантажної митної декларації, включити до декларації з ПДВ суми ПДВ, що сплачені при розмитненні імпортованих товарів коштами, в місяці, наступному за місяцем плати ПДВ.

Матеріалами справи встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у перевіряємий період було включено до складу податкового кредиту суми сплаченого податку на додану вартість при розмитненні імпортованих товарів на території України, які підтверджуються вантажно-митними деклараціями.

Положенням про вантажну митну декларацію, затвердженим постановою КМУ від 09.06.1997р. №574, визначено поняття термінів фізичної особи та фізичної особи - підприємця, а саме: фізичні особи - фізичні особи, які переміщують товари через митний кордон України без мети зайняття підприємницькою діяльністю; фізичні особи (підприємці) - зареєстровані в установленому порядку як суб'єкти підприємницької діяльності фізичні особи, які переміщують товари через митний кордон України з метою зайняття підприємницькою діяльністю.

В графі 1 всіх вантажних митних декларацій, наданих позивачем до перевірки, було зазначено тип декларації «ІМ-40Г» - митне оформлення товарів та інших предметів громадян. Літерний код формується відповідно до таблиці наведеної в частині II пункту 2 Інструкції про порядок заповнення ВМД. При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції, у вказаній таблиці не зазначено спеціального літерного коду для митного оформлення товарів імпортованих фізичною особою-підприємцем. У зв'язку з цим, декларантом, при заповненні графи 1 ВМД для митного оформлення товарів було застосовано літерний код «Г», оскільки інше не передбачено Інструкцією про ВМД.

Щодо заповнення позивачем графи 8.8 «Одержувач/Імпортер», то з наявних в матеріалах справи вантажних митних декларацій вбачається, що у вказаній графі зазначено особисті дані імпортера, а саме: ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_2 5100 від 23.09.2005р., АДРЕСА_1 Україна. Однак, в лівому нижньому кутку графи 8 ВМД зазначено ідентифікаційний номер фізичної особи підприємця ОСОБА_1, як такого, що перебуває на обліку в митних органах, а саме: 0003400-00/НОМЕР_1.

Згідно п.14 ст.1 Митного кодексу України митне оформлення - виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів.

Згідно Положення про вантажну митну декларацію, затвердженим постановою КМУ від 09.06.1997р. №574, вантажна митна декларація - письмова заява встановленої форми, що подається митному органу на паперовому носії або як електронний документ (електронна ВМД) і містить відомості про товари та транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України, митний режим, у який вони заявляються, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення митного контролю, митного оформлення, митної статистики, нарахування та сплати податків, зборів та інших платежів.

Вантажна митна декларація, заповнена у звичайному порядку, вважається належно оформленою за наявності на всіх її аркушах відбитка особистої номерної печатки посадової особи митниці, що здійснила митне оформлення товарів і транспортних засобів.

Визначальним фактором для формування податкового кредиту при придбанні майна фізичною особою - суб'єктом господарської діяльності, зареєстрованим як платник ПДВ, є його подальше використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Апелянтом не спростовано, що майно, ввезене ФОП ОСОБА_1 майно, було використано у підприємницькій діяльності. Зазначене, також, підтверджується наданими до суду податковими накладними, які включені до реєстру виданих податкових накладних та занесені до податкової декларації відповідного періоду, копією торгового договору, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та фірмою P.P.H «PONY TOYS» (Польща), прибутковими та видатковими накладними на товар, актами звірок з фірмою P.P.H «PONY TOYS» та фірмою «MARKO», в яких зазначено, що з зазначеними фірмами було проведено розрахунок у повному обсязі та претензій до ФОП ОСОБА_1 не має.

При встановленні факту придбання товару та його подальшої реалізації фізичною особою - підприємцем, зареєстрованим платником податку на додану вартість, не виключається можливість формування податкового кредиту підприємцем.

Колегія суддів погоджується з Одеським окружним адміністративним судом, що можливим недолікам оформлення вантажної митної декларації, зокрема, зазначенню у вантажній митній декларації одержувачем товару фізичної особи замість фізичної особи - підприємця, суб'єктом владних повноважень мала б бути дана належна правова оцінка з урахуванням інших обставин, а не лише формальний підхід щодо правильності заповнення певних граф декларацій. При проведенні перевірки ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області не враховано обставин щодо придбання та використання імпортованого товару ОСОБА_1 як фізичною особою - підприємцем, який на момент здійснення спірних операцій був зареєстрований платником податку на додану вартість; щодо сплати податку на додану вартість у встановленому законом розмірі, який не залежав від статусу ОСОБА_1, зазначеного у вантажних митних деклараціях; щодо віднесення вартості товару до валових витрат підприємця; обставин щодо використання імпортованого товару в господарській діяльності фізичної особи - підприємця, зокрема, продажу такого товару з формуванням податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

А відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що податкові повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 30.07.2008р. №/0 та від 17.10.2008р. №/1, №/0/1 і №/1 правомірно скасовано Одеським окружним адміністративним судом. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана відповідна правова оцінка.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 06.03.2015р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Димерлій О.О.

Осіпов Ю.В.