Справа № 2а-12154/11/2070
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/65124/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Степашка О.І.

суддів: Островича С.Е.

Веденяпіна О.В.

за участю:

секретаря судового засідання Іванова К.Ю.

представника відповідача Завгороднєвої О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2012

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2012

у справі №2а-12154/11/2070

за позовом Дочірнього підприємства «Воєнізована аварійно-рятувальна (газорятувальна) служба «Лікво» нафтогазової промисловості НАК «Нафтогаз України»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби, Державної податкової служби у Харківській області, Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Воєнізована аварійно-рятувальна (газорятувальна) служба «Лікво» нафтогазової промисловості НАК «Нафтогаз України» (далі по тексту - позивач, ДП «Воєнізована аварійно-рятувальна (газорятувальна) служба «Лікво») звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач-1, СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові ДПС), Державної податкової служби у Харківській області (далі по тексту - відповідач-2, ДПС у Харківській області), Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач-3, ДПС України) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.04.2011 №, №, та рішень від 17.06.2011 №2637/10/25-103, від 01.09.2011 №15918/6/25-0515.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2012, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2012, позов задоволено частково. Скасовано податкові повідомлення-рішення від 13.04.2011 №, №. Скасовано рішення ДПА України від 01.09.2011 №15918/6/25-0515. Провадження в частині скасування рішення ДПА у Харківській області від 17.06.2011 №2637/10/25-103 - закрито.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та поцесуальгного права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові ДПС згідно з пп. 78.1.8 п. 78.1. ст. 78, п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України та відповідно до наказу СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові від 01.03.2011 №164 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності визначення від'ємного значення податку на додану вартість за грудень 2010 року та достовірність нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних періодів за січень 2011 року.

За результатами вказаної перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення від 13.04.2011: №, яким за платежем податок на додану вартість було збільшено суму грошового зобов'язання на 273699,00 грн. та застосовано штраф в розмірі 68424,75 грн. за порушення пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7, пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (далі по тексту - Закон №168/97-ВР); №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за січень 2011 року на 5724134,00 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 1 грн.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження в порядку п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України та звернувся до ДПА у Харківської області та ДПА України зі скаргами на спірні податкові повідомлення-рішення, рішеннями яких від 17.06.2011 №2637/10-25-103 та від 01.09.2011 №15918/6/25-0515 відповідно, податкові повідомлення-рішення було залишено без змін, а скарги - без задоволення.

Задовольняючи позов в частині скасування податкових повідомлень-рішень від 13.04.2011 №, №, суди попередніх інстанцій виходили з наступних обставин, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону №168/97-ВР, п. 198.1, п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт і послуг), вартість яких відноситься до складу витрат виробництва (обігу).

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону №168/97-ВР, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону №168/97-ВР, п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Для підтвердження включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги) до складу податкового кредиту, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Як було вірно встановлено судами, факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами, виписаними позивачу його контрагентом (податкові накладні, платіжні доручення, специфікації та ін.), в той же час, акт перевірки не містить жодних зауважень щодо їх змісту та інформації про відсутність статусу платника податку у контрагента позивача станом на дату їх виписки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податкового обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Доводи відповідача про нікчемність угод, укладених між позивачем та його контрагентом, судами правомірно не прийняті до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження такого факту.

Крім того, чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Невиконання контрагентом свого зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету зумовлює відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Щодо вимог позивача про скасування рішення ДПА у Харківській області від 17.06.2011 №2637/10/25-103, колегія суддів погоджує висновок судів попередніх інстанцій про закриття провадження в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженого наказом ДПА України від 21.06.2001 №253, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за №567/5758, у разі подання платником податків скарги щодо визначеного в податковому повідомленні податкового зобов'язання, структурний підрозділ, який склав таке податкове повідомлення, у день отримання скарги (інформації про подання повторної скарги) вносить відповідні дані до реєстру податкових повідомлень.

Після закінчення розгляду скарги структурний підрозділ, який склав таке податкове повідомлення, підшиває другий примірник вмотивованого рішення за скаргою платника податків або рішення про податковий компроміс до справи платника податків поряд з корінцем податкового повідомлення, що оскаржувалося, та:

а) у разі часткового скасування раніше прийнятого рішення про нарахування суми податкового зобов'язання складає та направляє платнику податків згідно із зазначеним Порядком нове податкове повідомлення, при цьому раніше надіслане податкове повідомлення вважається відкликаним;

б) у разі збільшення податковим органом суми податкового зобов'язання за результатами розгляду скарги платника податків складає та направляє платнику податків згідно із зазначеним Порядком окреме податкове повідомлення на суму збільшення податкового зобов'язання, при цьому раніше надіслане податкове повідомлення не відкликається.

Таким чином, задовольняючи позов та скасовуючи рішення ДПА України від 01.09.2011 №15918/6/25-0515, суди не звернули увагу на те, що саме по собі зазначене рішення не породжує для позивача будь-яких обов'язків та не може бути оскаржено в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції, погоджуючись із висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для скасування спірних податкових повідомлень-рішень, вважає, що провадження у справі щодо розгляду вимоги про скасування рішення ДПА України від 01.09.2011 №15918/6/25-0515 підлягає закриттю із скасуванням судових рішень у цій частині, а в іншій частині рішення судів попередніх інстанцій підлягають залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 157, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2012 в частині задоволення позову про скасування рішення Державної податкової адміністрації України від 01.09.2011 №15918/6/25-0515 скасувати із закриттям провадження у справі в цій частині. В решті рішення судів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)О.В. Веденяпін