Справа № 2а-8217/11/1370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року Справа № 9104/52134/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2012 року у справі за позовом державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова до ОСОБА_1, треті особи управління Державтоінспекції ГУМВС України у Львівській області, ПАТ КБ «Приват-Банк» про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

державна податкова інспекція у Сихівському районі міста Львова звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до ОСОБА_1, третіх осіб управління Державтоінспекції ГУМВС України у Львівській області, ПАТ КБ «Приват-Банк» в якому просила стягнути з відповідача 18680,00 грн. податкового боргу по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2012 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь бюджету заборгованість по сплаті податку з власників транспортних засобів в сумі 18680 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом неповно з'ясовано обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а постанова винесена з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що приймаючи рішення у справі суд не застосував норми Конституції України, а також не врахував вимоги постанови КМ України № 1388 від 07.09.1998р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», з змісту якої слідує, що без проведення сплати податків органи ДАІ не провели б державної реєстрації транспортних засобів. Окрім цього, під час розгляду справи суд не з'ясував питання сплати податків за транспортні засоби за іншими місцями, ніж за місцем реєстрації відповідача; не врахував, що відповідач не підписував документи для проведення реєстрації транспортних засобів; при винесенні рішення суд покликався на неналежні докази (довідку ДПІ про заборгованість) і не витребував необхідні для розгляду справи документи (акт ДПІ); а також не врахував факт порушення прокуратурою Львівської області кримінальної справи № 181-0290 відносно посадових осіб ДАІ за фактом зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень, за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.365, ч.1 ст.365 КК України, та за фактом підроблення документів та використання невстановленими особами підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених ч.ч.1, 3 ст.358 КК України

Крім того не погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що оскільки на його ім'я здійснено першу реєстрацію транспортного засобу, відтак він є платником податку з власників наземних транспортних засобів оскільки 1жовтня 2009 року, він ОСОБА_1, на прохання знайомого по роботі, видав довіреність на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на придбання за кордоном транспортного засобу, його оформлення на митниці, ДАІ, з правом сплачувати митні платежі, транспортні податки та інші платежі; та доставлення вказаного автомобіля в м. Львів. Фактично, ні на час видачі довіреності, ні пізніше він не мав жодної фінансової спроможності придбати автомобіль. При оформленні довіреності йому було пояснено, що від нього вимагається лише піти до нотаріуса та погодитися на видачу довіреності, а потім може забути про довіреність, запевнили, що на неї буде зареєстровано лише один автомобіль, а займатимуться цим люди, які беруть всі витрати на себе. Підстав не довіряти вказаним вище особам у нього не було.

При цьому апелянт покликається на, що згідно частини 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно частини 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною третьою статті 203 ЦК України встановлено, що Волевиявлення учасника правочину (договору) має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною п'ятою статті 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Всупереч ст. 1006, 1007 ЦК України, (норми, які врегульовують договір доручення), вказані вище особи не повідомляли мене про жодні відомості про хід виконання доручення; після виконання доручення не повернули довіреність; не надавали звіт про виконання доручення; нічого не передавали, у зв'язку з виконанням доручення. Крім того він, не забезпечував повірених (вказаних вище осіб) засобами, необхідними для виконання доручення; не відшкодовував повіреним витрати, пов'язані з виконанням доручення; не отримував від повірених все одержане ними у зв'язку з виконанням доручення; не сплачував повіреним жодної плати за виконання доручення з придбання та реєстрації автомобіля.

Тому апелянт вважає, що є усі ознаки вважати усний договір доручення на придбання та реєстрацію транспортного засобу недійсним, оскільки він не мав наміру придбавати за кордоном автомобіль.

Суд першої інстанції встановив, що автомобіль марки FiatScudo (д.н.з. НОМЕР_1) у 2009 року ввезений на територію України та проведена його перша реєстрація, при цьому податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 18 680,00 гривень в бюджет не надійшов. Згідно повідомлення управління Державтоінспекції ГУМВС України у Львівській обжері, документи реєстраційної справи вилучені працівниками слідчого відділу прокуратури Львівської області, згідно протоколу виїмки від 21.07.2011 року.

ДПІ у Сихівському районі м. Львова, вже зверталася в адміністративний суд з цими самими позовними вимогами про стягнення на користь бюджету податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 18 680,00 гривень. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2011 року провадження у справі було порушено (справа № 2а- 2678/11/1370), а ухвалою від 16.05.2011 року провадження у справі залишено без розгляду на підставі п.4.ч.1.ст.155 КАС України, у зв'язку з неявкою в суд більше двох разів представників ДПІ.

У вказаній справі містилися копії документів реєстраційної справи. Зокрема, копія квитанції ЗГРУ КБ «Приватбанк» № 94741.1 від 09.10.2009 року про сплату податку з власників транспортних засобів, датована 09.10.2009 року (касир ОСОБА_4). В це й же час, листом № 9504/10/17-108/174 від 28.04.2010 року Львівський ВРЕР ДАІ при ГУМВС України у Львівській області повідомив орган державної податкової служби, про те, що ОСОБА_1 08.10.2009 року зареєстрував автомобіль FiatScudo (д.н.з. НОМЕР_1), 1999 року випуску, об'єм двигуна 1868 см. куб., проте сплата податку по вказаному автомобілю відсутня.

Також відомості зазначені у заяві № 7699 від 08.10.2009 року, з вказаної вище реєстраційної справи, а саме: колір автомобіля та потужність двигуна автомобіля, відрізняються від відомостей вказаних у копії квитанції банку щодо кольору автомобіля та потужності двигуна автомобіля.

Згідно ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України які здійснюють першу реєстрацію в Україні, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування. Згідно ст. 5 згаданого Закону у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться. За транспортні засоби, які вперше реєструються в Україні, податок сплачується перед їх першою реєстрацією. Розрахунок суми податку за такі транспортні засоби в 10-денний термін після їх реєстрації подається до відповідного податкового органу.

У разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Крім того згідно ст. 6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» якщо право користування транспортним засобом передано фізичною особою за дорученням іншій особі, податок з власників транспортних засобів сплачується його власником або від його імені особою, якій це право передано, якщо це передбачено в дорученні на право користування транспортним засобом, за місцем реєстрації цього транспортного засобу.

Оскільки, вказаний вище автомобіль йому не передавався, то вважає, що право власності на нього він не набув, а тому не має обов'язку сплачувати податок за першу реєстрацію транспортного засобу.

Крім того згідно п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Оскільки державній реєстрації транспортного засобу передує обов'язкова процедура сплати відповідних платежів, то апелянт вважає, що суд першої інстанції передчасно задовольнив позов, не з'ясувавши обставин реєстрації автомобіля, що є предметом порушення кримінальної справи, зокрема щодо працівників МРЕО та банку, де проводяться платіжні операції.

З огляду на вищевикладене просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2012 року скасувати та постановити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» є платником податку з власників транспортних засобів, оскільки ввіз в Україну та вперше зареєстрував автомобіль марки «Фіат Скудо» (д.н.з. НОМЕР_1), 1999 р.в., об'єм двигуна 1868 см. куб. Відповідно з урахуванням вимог вказаного Закону відповідач зобов'язаний розрахувати суму податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами за ставками, встановленими цим Законом, тобто перед першою реєстрацією автомобіля відповідач повинен був сплатити податок на загальну суму 18680 грн. (ставка податку 1000 гри. за 100 куб. см.).

Листом № 9504/10/17-108/174 від 28.04.2010 року Львівський ВРЕР ДАІ при ГУМВС України у Львівській області повідомив орган державної податкової служби про те, що ОСОБА_1 08.10.2009 року зареєстрував автомобіль марки «Фіат Скудо» (д.н.з. НОМЕР_1), 1999 р.в., об'єм двигуна 1868 см. куб., проте сплата податку по вказаному автомобілю відсутня.

Відповідно проведеною податковим органом перевіркою встановлено, кошти від ОСОБА_1 в рахунок сплати податку з власників транспортних засобів на казначейський рахунок бюджету не надходили. Крім того ПАТ «КБ «Приватбанк» надіслало суду лист № 30.1.0.0/2-2011027/1105 від 02.11.2011 року про те, що від імені ОСОБА_1 09.10.2011 року через філію ЗГРУ «ПриватБанк» не проводилось платежів по сплаті податку з власників транспортних засобів на рахунок місцевого бюджету.

З огляду на це суд першої інстанції вважав, що долученими до матеріалів справи доказами підтверджується факт реєстрації за відповідачем автомобіля без сплати ним податку з власників транспортних засобів в сумі 18680 грн., а тому з цих підстав позовні вимоги - задовольнив.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до п.7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України.

В силу приписів ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами. У разі відсутності документів про сплату податків або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Аналогічна позиція продубльована і в п.8 Порядку, де зазначено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що державна реєстрація автомобілів не могла бути здійснена без сплати відповідачем передбачених законом податків та платежів, а факт не поступлення коштів по сплаті податку ще не є безумовною підставою в даному випадку для стягнення такого.

Тому суд апеляційної інстанції вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, бо така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2012 року у справі № 2а-8217/11/1370 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову державної податкової інспекції у Сихівському районі міста Львова відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст постанови виготовлений 06.03.2015 року