Справа № 723/191/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 723/191/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Яківчик І.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

03 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Управління державної казначейської служби України у Сторожинецькому районі Чернівецької області, Комісії з відновлення прав реабілітованих при Чернівецькій обласній державній адміністрації, Їжівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області про стягнення шкоди та зобов'язання вчинити дії -,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в особі представника звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідачів в якому просила: стягнути на її користь 1 000 000 грн. моральної компенсації та зобов'язати Їжівську сільську раду повернути їй конфісковану землю в натурі.

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28.12.2015 у відкритті адміністративного провадження відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення і направити справу для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати і адміністративну справу направити для продовження судового розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відмовляючи у відкритті адміністративного провадження суд першої інстанції зазначив, що позов позивача про повернення майна і відшкодування моральної шкоди не є публічно-правовим спором і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, яке наведене у п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним і не погоджується з ним, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред'явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Окрім цього, ч. 1 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

У п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин, що виникають між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства та юридичними чи фізичними особами.

Юрисдикція адміністративних судів визначається за: суб'єктом правовідносин (обов'язковим їх учасником є суб'єкт владних повноважень); змістом правовідносин (це відносини, що виникають у зв'язку із здійсненням владних управлінських функцій, а також у зв'язку з формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму).

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено поняття суб'єкту владних повноважень, відповідно до якого це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зі змісту наведених норм вбачається, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органами державної влади, органам місцевого самоврядування, їхньою посадовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно й прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, згідно п. 3 ч. 2 Цивільного кодексу України є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8, ч. 2 ст. 16 ЦК України).

При цьому відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Як слідує із змісту поданого до суду позову позивач визначила відповідачами за ним разом із Їжівською сільською радою також і Управління Державної казначейської служби України в Сторожинецькому районі Чернівецької області та Комісію з відновлення прав реабілітованих при Чернівецькій обласній державній адміністрації. При цьому разом із вимогою про стягнення моральної шкоди позивачем заявлено вимогу про зобов'язання вирішити публічно - правовий спір, а саме зобов'язати відповідача вчинити певні дії - повернути незаконно конфісковану земельну ділянку.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції не врахував, що такий спосіб захисту порушеного відповідає наведеним положенням ч. 2 ст. 21 КАС України.

Крім того, відповідачем по справі також виступає Комісія з відновлення прав реабілітованих при Чернівецькій обласній державній адміністрації Управління праці та соціального захисту населення Сторожинецької районної державної адміністрації.

Однак позивачем в порушення вимог ст. 106 КАС України не зазначено зміст позовної вимоги до даного відповідача та виклад обставин якими вони обґрунтовані, що в свою чергу є підставою для залишення адміністративного позову без руху відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України.

Слід також зазначити, що правовідносини які становлять суть спору, а також правовий статус їх учасників регламентовано спеціальним законодавством, в т.ч. і порядок відшкодування шкоди, що виключає принципи юридичної рівності, вільного волевиявленння, та майнової самостійності учасників цивільних правовідносин.

Так, відповідно до ст. 9 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні" від 17.04.1991 № 962-XII вирішення питань, пов'язаних з встановленням факту розкуркулювання, адміністративного виселення, з відшкодуванням матеріальних збитків, поновленням трудових, житлових, пенсійних та інших прав громадян, реабілітованих відповідно до цього Закону, було покладено на обласні, міські і районні Ради народних депутатів. З цією метою Радами народних депутатів утворювалися штатні комісії, положення про які затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 29 Положення про порядок виплати грошової компенсації, повернення майна, або відшкодування його вартості реабілітованим громадянам або їхнім спадкоємцям затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 24.06.1991 № 48 передбачено, що Рішення комісії з питань виплати компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості можуть бути оскаржені реабілітованими (або їхніми спадкоємцями) та іншими заінтересованими громадянами відповідно до комісії Верховної Ради Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міських комісій. В разі незадоволення прийнятими рішеннями ці громадяни можуть звернутися за розв'язанням спору до суду.

З матеріалів справи слідує, що позивач зверталась до Комісії з заявою щодо виплати компенсації відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні" та повернення вилученого у сім'ї позивача майна, однак двічі отримала відмову.

Таким чином апеляційний суд вважає, що спірні правовідносини носять публічний характер, а заявлений спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що в адміністративному судочинстві, на відміну від цивільного та господарського судочинства, діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.ч. 4, 5 ст. 11, ч. 2 ст. 69, ч. 5 ст. 71 КАС України). Ця особливість, випливає із специфіки завдань адміністративного судочинства (ч. 1 ст. 2 КАС України) і, зокрема, покладає на адміністративний суд обов'язок самому вживати заходи по встановленню реального змісту спірних правовідносин, з'ясуванню питання про склад осіб, які братимуть участь у справі (заміни неналежної сторони, необхідності участі в справі другого відповідача), визначення предмету та засобів доказування, встановленню належного способу захисту порушеного права чи встановлення компетенції.

При цьому відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, правомірність позовних вимог, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті адміністративного провадження, суд першої інстанції неправильно застосував до спірних відносин норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції є передчасний та помилковий, у зв'язку з чим, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Згідно з п. 3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Управління державної казначейської служби України у Сторожинецькому районі Чернівецької області, Комісії з відновлення прав реабілітованих при Чернівецькій обласній державній адміністрації, Їжівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області про стягнення шкоди та зобов'язання вчинити дії - скасувати.

Справу направити до Сторожинецького районного суду Чернівецької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.