Справа № 757/26906/14-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на постанову Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, Пенсійного фонду України, третя особа - Держава Україна в особі Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити виплату пенсії особі, яка проживає за межами України, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком за трудовий (страховий) стаж, відпрацьований в Україні.

Пенсійний фонд України листом відмовив в призначенні заявленої пенсії, що в свою чергу, стало підставою для звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відсутні норми, які унеможливлюють призначення та виплату пенсії громадянам України, які проживають за кордоном, а отже, відмова відповідача в призначенні пенсії є протиправно.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій передбачені Законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію нарівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

Згідно з приписами ст. 92 цього Закону громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. Виключення з даного правила встановлено тільки для пенсій, призначених внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного Фонду України або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. У ст.. 51 вказаного закону передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед виїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст.. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з наведеного вбачається, що питання щодо призначення та виплати пенсій громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, після визнання положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст.. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» такими, що не відповідають Конституції України рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009, до спірних правовідносин підлягають застосуванню ст.ст. 1, 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що на час існування спірних правовідносин та розгляду справи є чинними так як неконституційними не визнавалися та є обов'язковими для всіх громадян, підприємств, установ та організацій і підлягають застосуванню на всій території України.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що у відповідача в силу положень ст.ст. 1, 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відсутні правові підстави для призначення пенсій громадянам, які виїхали на постійне проживання в держави, з якими Україною не укладено міжнародні договори, що врегульовують питання пенсійного забезпечення таких осіб (крім пенсій, призначених внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні спірного судового рішення було неповно з'ясовано фактичні обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справ та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206 КАС України, суд

П О С ТА Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року - скасувати, та постановити нову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.