Справа № 826/1119/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

13 березня 2015 року (в порядку письмового провадження) № 826/1119/15

за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації Комісії для розгляду питань, пов"язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи
про визнання протиправним та скасування протоколу
Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:
ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації та просить суд: визнати протиправним та скасувати Протокол від 05 серпня 2014 року № 6 засідання Дніпровської районної в місті Києві адміністрації управління праці та соціального захисту населення щодо визнання посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 2 виданого ОСОБА_1 такого, що видане безпідставно.

Ухвалою від 28 січня 2015 року судом залучено до участі у справі в якості другого відповідача Комісію для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації заперечив проти позовних вимог, з підстав, викладених у письмовому запереченні, долученому до матеріалів справи.

Комісія для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи свого відношення до позову не висловила, документів на підставі яких прийняла оскаржуване рішення суду не надала.

На підставі ч.6 ст. 128 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому проваджені.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 5 серпня 2014 року згідно протоколу № 6 було прийнято рішення, яким визнала видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_1 безпідставною.

ОСОБА_1 не погоджується з вказаним рішенням, оскільки воно є безпідставне та необґрунтоване, і просить суд визнати протиправним і скасувати Протокол від 05 серпня 2014 року № 6 Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації проти позову заперечило, оскільки є неналежним відповідачем у справі. Вказане обумовлюється тим, що жодних рішень щодо статусу позивача вказаним суб`єктом не приймалось.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

У відповідності до положень ст. 9 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (№ 796-XII від 28.02.1991; далі - Закон) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України (ст.. 10 Закону).

Згідно з п.2 ст. 14 Закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:

2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;
- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.

Вказане свідчить про те, що особа є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за умови, якщо:

- вона працювала у зоні відчуження;

- період праці припадає на строк з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року і триває не менше 5 календарних днів.

В матеріалах справи наявна довідка військової частини (далі в/ч) № 55237 № 730 від 31 грудня 1986 року, яка надана у місті Чорнобиль ОСОБА_1 про те, що вона в період з 15.12.1986 по 31.12.1986 (кількість днів: 14, грудень місяць, 1986р.) працювала прибиральницею.

Такі обставини підтверджуються довідкою № 315 від 11 серпня 1990 року військовою частиною НОМЕР_1 , виданою у місті Чорнобиль; довідкою в/ч НОМЕР_2 від 21.01.02 № 36.

Довідкою Міжгалузевого науково-технічного центру «Укриття» від 12 березня 2002 року № 90 та № 12 підтверджено обставину праці ОСОБА_1 безпосередньо на об`єкті «Укриття» ЧАЕС (третя зона небезпеки) в період з 15 грудня 1986 року по 31 грудня 1986 року ІДК в/ч 55237 дезактиватиркою з чотирьохкратним коефіцієнтом оплати праці.

Вказане очевидно свідчить про наявність документально підтверджених фактів участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, період її праці припадав на строк з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року і тривав більше 5 календарних днів.

Поряд з цим суд не приймає покликання на архівну довідку від 28.08.2013 року № 20213, оскільки відповідачем не доведено суду той факт, що ОСОБА_1 повинна бути оформлена наказом по стройовій частині, адже вона не була військовослужбовцем і працювала на у в/ч НОМЕР_1 за договором - прибиральницею. Окрім того, копії довідок виданих командиром в/ч55237 при вибутті із частини робітниками та службовцями особової карти, книги алфавітного обліку робітників та службовців, журнал їх опромінення на зберігання до архіву не надходили. Такі обставини не спростовують достовірність та наявність фактів, які підтверджено вказаними вище судом довідками, які видані не тільки в/ч 55237, а й міжгалузевим науково-технічним центром «Укриття».

Вказане у сукупності документальне підтвердження обставин участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 15 грудня 1986 року по 31 грудня 1986 не викликає у суду жодних сумнівів. Людина не повинна ставитися в залежність від спроможності відповідача отримати певні документи, але отримані комісією документи не спростовують жодних обставин, які випливають з документів, наданих позивачем як суду, так і відповідачу.

Таким чином, суд вважає, що висновки Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, викладені згідно протоколу від 5 серпня 2014 року № 6 про безпідставну видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_1 є необґрунтованим, необ`єктивними та такими, що спростовані позивачем належними і допустимими доказами.

Доказів про зворотнє суду відповідачами не надано.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню з огляду на неналежність позовних вимог до відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, та некоректне формулювання вимог (оскільки протокол є формою фіксації рішення відповідача), з огляду на що суд застосує ч.2 ст. 11 КАС України.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в силу положень частини 2 статті 71 КАС України не повністю спростував покликання позивача і не довів суду відповідність оскаржуваного рішення вимогам ч.3. ст..2 КАС України.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги в цілому.

Керуючись ст.. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яке оформлено протоколом від 5 серпня 2014 року за номером 6 щодо визнання видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_1 безпідставною з повідомленням органів виконавчої влади.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст..186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк