Справа № 810/6168/14
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6168/14 Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Прокуратури Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" до Прокуратури Київської області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року, позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Прокуратури Київської області про визнання протиправною та скасування постанови. Свої позовні вимоги мотивував тим, що прокурор виніс постанову з порушенням вимог статей 19 та 21 Закону України "Про прокуратуру", тому постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову заступника прокурора Київської області від 20.10.2014 № 74 про проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз".

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" є юридичною особою, що зареєстрована 14.08.1997 (номер запису в ЄДР - 1 001327), основним видом діяльності якої є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи.

У жовтні 2014 року першим заступником прокурора Київської області державним радником юстиції другого класу Бабенком В.І. була винесена постанова від 20.10.2014 № 74 про проведення перевірки діяльності Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів, яку позивачу вручено 21.10.2014.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови, приводом для прийняття рішення про проведення перевірки стала одержана інформація про: -наявність заборгованості позивача перед НАК "Нафтогаз України", що ставить постачальника у скрутне матеріальне становище; - порушення позивачем пункту 2.3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою від 13.01.2010 № 11 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕ); - зловживання позивачем монопольним (домінуючим) становищем; - зловживання службовим становищем посадовими особами ПАТ "Київоблгаз" при надання технічних умов, погодженні проектної документації та виконанні робіт з монтажу систем газопостачання; - неналежне та неякісне надання послуг, встановлення економічно необґрунтованих тарифів на послуги з виготовлення технічних умов на газифікацію об'єктів, стягування необґрунтованої плати за послуги з технічного нагляду за якістю виконання будівельно-монтажних робіт під час спорудження газопроводів, застосування різних умов до угод із суб'єктами господарювання; - придбання позивачем товарів (робіт, послуг) за завищеними цінами.

У постанові прокурор також послався на звернення народного депутата Міщенка С.Г. з приводу перевірки законності приватизації, виконання приватизаційних умов та оцінки діяльності ПАТ "Київоблгаз".

На підставі наведеної інформації прокурор, посилаючись на положення ч.1 ст. 20, ч.3 ст. 21 Закону України "Про прокуратуру", постановив провести перевірку діяльності ПАТ "Київоблгаз" з питань додержання вимог законів України "Про засади функціонування ринку природного газу", "Про приватизацію державного майна та іншого законодавства.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам необхідно зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про прокуратуру", прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду (ст. 12 ЗУ "Про прокуратуру").

Статтею 19 Закону України "Про прокуратуру" визначено межі нагляду прокурора за додержанням і застосуванням законів, а саме, на предмет: відповідності актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам; додержання законів про недоторканність особи, соціально-економічні, політичні, особисті права і свободи громадян, захисту їх честі і гідності, якщо законом не передбачений інший порядок захисту цих прав; додержання законів, що стосуються економічних, міжнаціональних відносин, охорони навколишнього середовища, митниці та зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, статтею 19 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству.

Припис статті 19 Закону України "Про прокуратуру" кореспондується з положеннями статті 6 Господарського кодексу України, відповідно до якої заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини є одним із загальних принципів господарювання в Україні.

Також встановлено, що приводом для проведення перевірки позивача стала інформація про наявність у нього заборгованості перед іншим суб'єктом господарювання, порушення позивачем ліцензійних умов, зловживання монопольним (домінуючим) становищем, неналежне та неякісне надання послуг, встановлення економічно необґрунтованих тарифів, стягування необґрунтованої плати за послуги, придбання позивачем товарів (робіт, послуг) за завищеними цінами.

В силу положень Цивільного та Господарського кодексу України цивільні та підприємницькі (господарські) відносини базуються на принципах свободи договору, свободи підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; забезпечення економічної багатоманітності та рівного захисту державою усіх суб'єктів господарювання, судового захисту цивільного права та інтересу, вільного руху капіталів, товарів та послуг на території України, заборони незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Позивач є самостійним суб'єктом господарювання, який, керуючись принципом свободи договору, на власний розсуд визначає які товари (роботи, послуги) придбавати, на яких умовах і в яких постачальників.

Тому, твердження прокурора про придбання позивачем товарів (робіт, послуг) за завищеними цінами не утворює жодних підстав для перевірки позивача і не належить до предмету прокурорського нагляду.

Спори, які виникають між юридичними та фізичними особами при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, у тому числі й з приводу стягнення заборгованості за поставлені товари (виконані роботи, надані послуги), невиконання або неналежного виконання зобов'язань, захисту прав споживачів розглядаються судами в порядку господарського або цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу учасників спірних правовідносин.

Тому, наявність інформації про заборгованості перед іншим суб'єктом господарювання, неналежне або неякісне надання послуг, стягування необґрунтованої плати за послуги в силу статі 12 Закону України "Про прокуратуру" не належить до предмету прокурорського нагляду, адже усі спори, які виникають з наведених правовідносин, мають розглядатися судами у порядку господарського або цивільного судочинства.

Здійснення контролю за додержанням ліцензіатами ліцензійних умов провадження господарської діяльності на ринках природного газу, нафтового (попутного) газу, газу (метану) вугільних родовищ та газу сланцевих товщ; здійснення перевірки дотримання ліцензійних умов; вжиття заходів щодо запобігання порушенням ліцензійних умов; визначення умов доступу до товарів (послуг), що виробляються (надаються) суб'єктами природних монополій; захист прав споживачів товарів (послуг) на ринку, що перебуває у стані природної монополії, та на суміжних ринках у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, у нафтогазовому комплексі; забезпечення рівних можливостей для доступу споживачів до товарів (послуг) на ринках, які перебувають у стані природної монополії; належить до компетенції Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контроль за концентрацією та узгодженими діями суб'єктів господарювання; контроль за регулюванням цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб'єктами природних монополій належить до компетенції Антимонопольного комітету України.

Здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування; повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства; управління корпоративними правами держави, які перебувають у сфері його управління належить до компетенції Фонду державного майна України.

Як вже зазначалось, в силу приписів частини другої статті 19 Закону України "Про прокуратуру", прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність.

Саме тому, згідно із статтею 21 Закону України "Про прокуратуру", перевірки за заявами фізичних чи юридичних осіб, зверненнями та запитами депутатів усіх рівнів, крім заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, проводяться лише у разі їх попереднього розгляду компетентними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами або неприйняття ними у встановлені строки рішень з цих питань.

При цьому, якщо встановлено бездіяльність уповноваженого органу державного нагляду (контролю) або відсутність такого органу, прокурором вживаються відповідні заходи прокурорського реагування, спрямовані на забезпечення захисту прав і свобод людини і громадянина, інтересів держави.

В даній справі було встановлено, що одержана прокурором інформація про можливі порушення з боку позивача, у тому числі й за зверненням народного депутата України Міщенка С.Г., попередньо не розглядалась компетентними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами, жодного рішення цього приводу ними не приймалось.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що прокурор, в порушення статей 19, 21 Закону України "Про прокуратуру", перебрав на себе повноваження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Антимонопольного комітету України та Фонду державного майна України, та прийняв рішення про проведення перевірки відповідача без попереднього розгляду інформації про можливі порушення законодавства з боку позивача вказаними органами.

Це означає, що приймаючи постанову від 20.10.2014 року №74 про проведення перевірки діяльності Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз", прокурор діяв не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законом.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Прокуратури Київської області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 10 березня 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 05 березня 2015 року.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.