Справа № 815/994/13-а
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2015р. м. Київ К/800/40283/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2013р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2013р. у справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятостіпро визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

04.05.2012р. до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії звернувся ОСОБА_3 Свої вимоги позивач мотивував тим, що Білгород-Дністровський міськрайонний центр зайнятості (далі Центр зайнятості) не зареєстрував його як такого, що шукає роботу, не надав статус безробітного, а отже позбавив його права на допомогу по безробіттю. Посилаючись на протиправність дій Центру зайнятості, позивач просив задовольнити позов, зобов'язавши відповідача надати статус безробітного, нарахувати допомогу по безробіттю та стягнути заборгованість у сумі 1112,05 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2013р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2013р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями, ОСОБА_3 звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та задовольнити позов. При цьому, скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

У своїх запереченнях відповідач зазначив, що рішення судів є законними та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що у 2006 р. ОСОБА_3 було зареєстровано у Центрі зайнятості як безробітного та виплачено передбачену Законом України «Про зайнятість населення» допомогу по безробіттю.

У лютому 2012 р. позивач знов звернувся до Центру зайнятості із заявою про реєстрацію його як безробітного та виплату допомоги.

При перевірці наданих позивачем документів було встановлено, що з 10.07.2006р. по 16.12.2006р. ОСОБА_3 отримав допомогу по безробіттю у розмірі 1112,05гр. в той час, як останній був працевлаштований та приховав вказану інформацію від Центру зайнятості. В зв'язку з цим відповідачем 16.02.2012р. позивачу було направлено претензію щодо повернення безпідставно отриманих у якості допомоги по безробіттю коштів.

Листом від 23.02.2012р. Центр зайнятості проінформував позивача про те, що його не може бути зареєстровано у якості безробітного до погашення заборгованості у розмірі 1112,05 грн.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про зайнятість населення» порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних державною службою зайнятості визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою КМ України від 14.02.2007р. №219 обумовлено, що громадяни можуть зареєструватися в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, після закінчення шести місяців з дати зняття їх з обліку за умови, що вони повернули отримані кошти з дати подання недостовірних даних.

Враховуючи те, що на час звернення у лютому 2012р. до Центру зайнятості зі заявою про реєстрацію в якості безробітного ОСОБА_3 не повернув отримані у 2006р. на підставі недостовірних даних кошти, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що у Центру зайнятості не було підстав для реєстрації його у якості безробітного та нарахування йому відповідної допомоги.

Доводи касаційної інстанції правильність цих висновків не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2013р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2013р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз