Справа № 815/273/15
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/273/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання - Мураховська А.І.

за участю сторін: представника позивача - ОСОБА_1 (за ордером та угодою про надання правової допомоги)

представника позивача - ОСОБА_2 (за довіреністю)

представника позивача - ОСОБА_3 (за довіреністю)

представника відповідача - Мальцева Д.В. (за довіреністю)

представника відповідача - Прімак М.І. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зобов'язання здійснити митне оформлення транспортного засобу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернулась до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій та бездіяльності з перешкоджання у ввезенні на митну територію України зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу - легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_2; визнати протиправними та скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00003 від 21.10.2014 року, №500110000/2014/00004 від 04.11.2014 року, №500110000/2014/00007 від 03.12.2014 року, №500110000/2014/00008 від 10.12.2014 року, №500110000/2014/00010 від 11.12.2014 року, №500110000/2014/00011 від 12.12.2014 року, №500110000/2014/00012 від 15.12.2014 року; зобов'язання здійснити митне оформлення зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу - легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 19 квітня 2014 року він набув громадянство України за територіальним походженням та отримав паспорт громадянина України серії КМ 898421. Попереднє громадянство та місцем постійного проживання позивача була Республіка Молдова.

У зв'язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну позивач мав намір здійснити ввезення власного транспортного засобу - легкового автомобілю марки «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3 на митну територію України. З огляду на зазначене, позивач звертався до відповідача щодо ввезення на митну території України власного транспортного засобу зі звільненням від оподаткування митними платежами на підставі вимог п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України.

Разом із тим, на неодноразові звернення до відповідача та надання йому необхідних підтверджуючих документів, позивачу відмовлено у митному оформленні зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3 з підстав недотримання вимог п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України.

Натомість, позивач наполягає на повному дотриманні ним вимог п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України за яких особа звільняється від сплати митних платежів, посилаючись на наступне. Так, позивач зазначає, що до отримання паспорту громадянина України він протягом більше ніж трьох років проживав на території Республіки Молдова. Право власності позивача на транспортний засіб зареєстровано за ним на території Республіки Молдова 03.11.2012 року, тобто, більше ніж за рік до отримання паспорту громадянина України. При цьому, як вказує позивач, за митним оформленням транспортного засобу він звернувся в межах шестимісячного строку з дня отримання документа, що підтверджує його право на постійне проживання в Україні.

За таких обставин, на думку позивача, митне оформлення транспортного засобу - легкового автомобілю марки «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3, згідно п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України, має здійснюватися зі звільненням від оподаткування митними платежами.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення відповідно до яких зазначив, що під час розгляду звернень позивача щодо митного оформлення транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3 зі звільнення від оподаткування митними платежами виявлено неправдиві дані про підстави для надання пільг зі сплати митних платежів. Відповідачем встановлено, що ОСОБА_6 03.12.2012 року оформила набуття громадянства України за територіальним походженням, а 06.11.2013 року документована тимчасовим посвідченням громадянина України НОМЕР_4, відтак строк дії права на митне оформлення транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3, відповідно до документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (тимчасове посвідчення громадянина від 06.11.2013 року) закінчився, тобто порушено вимоги п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України.

З огляду на зазначене, на думку відповідача, відмова позивачу у ввезенні на митну територію України зі звільнення від оподаткування митними платежами транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3 є обґрунтованою, прийнятою відповідно до положень чинного законодавства, а також, встановлених за результатами перевірки порушень п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України, у зв'язку із чим підстави для задоволення позову відсутні.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

Так, судом встановлено, що 23 червня 2014 року позивач ОСОБА_6 звернулась до начальника Південної митниці Міндоходів із заявою щодо розгляду питання стосовно пільгового оформлення транспортного засобу - легкового автомобілю марки «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3 зі звільненням від оподаткування митними платежами, у зв'язку із набуттям громадянства України за територіальним походженням.

Разом із заявою позивачем було надано копії відповідних документів згідно переліку (а.с.19).

За результатами розгляду заяви від 23 червня 2014 року листом від 21 липня 2014 року №10673/15-70-69 позивачу було надано відповідь про те, що згідно п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України, строк дії права на митне оформлення зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3, відповідно до документу, що підтверджує право на постійне проживання в Україні закінчився (20-22).

Не погоджуюсь з наданою відповіддю, 30 липня 2014 року позивач звернувся до голови Державої фіскальної служби України зі скаргою на рішення Південної митниці від 21 липня 2014 року вих. №10673/15-70-69 (а.с. 23-26).

Рішенням ДФС України від 19 серпня 2014 року №941/С/99-99-24-01-01-14, за результатами розгляду скарги від 30 липня 2014 року позивачу запропоновано для здійснення митних формальностей щодо транспортного засобу звернутися до Одеської митниці ДФС з митною декларацією та документами, необхідними для митного контролю та митного оформлення транспортного засобу зі звільненням від оподаткування (а.с. 27-30).

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 18 жовтня по 15 грудня 2014 року позивач 7 (сім) разів звертався до митного посту «Одеса-спеціалізований» з митними деклараціями та відповідними документами з метою здійснення митного оформлення та ввезення та миту територію України особистого транспортного засобу (легковий автомобіль «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3).

За результатами перевірки вказаних митних декларацій та наданих з ними документів відповідачем відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів (транспортного засобу - легковий автомобіль «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3), про що складено Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00003 від 21.10.2014 року, №500110000/2014/00004 від 04.11.2014 року, №500110000/2014/00007 від 03.12.2014 року, №500110000/2014/00008 від 10.12.2014 року, №500110000/2014/00010 від 11.12.2014 року, №500110000/2014/00011 від 12.12.2014 року, №500110000/2014/00012 від 15.12.2014 року (а.с. 33-53).

Відповідно до даних карток, причиною відмови у митному оформленні зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3 вказано порушення вимог п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України. Також позивачу роз'яснено те, що умовами, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є подання нової митної декларації зі сплатою усіх необхідних платежів.

Таким чином позивачу відмовлено у митному оформленні транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3 зі звільненням від оподаткування митними платежами з підстав порушення вимог п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з відмовою у пільговому митному оформленні транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Відповідно до п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами: товари, призначені для забезпечення звичайних повсякденних потреб громадянина та початкового облаштування, що ввозяться (пересилаються) громадянами у зв'язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну протягом шести місяців з дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, за умови документального підтвердження того, що до дня видачі цього документа громадянин проживав на території країни, з якої він прибув, не менше трьох років.

За приписами абз. «б» п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України до таких товарів, зокрема, відносяться транспортні засоби особистого користування, що класифікуються в одній із товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД (у кількості однієї одиниці на кожного громадянина, який досяг 18-річного віку), за умови документального підтвердження того, що до дня видачі документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні, громадянин був власником (або співвласником) такого транспортного засобу не менше одного року, а транспортний засіб перебував за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання громадянина не менше одного року, якщо даний транспортний засіб підлягає реєстрації в цій країні.

Проаналізувавши позиції сторін, судом встановлено, що позивач вважає, що він має право на ввезення на митну територію України зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3, у зв'язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну та зверненням до відповідача за митним оформленням зі звільненням від оподаткування з дотриманням шестимісячного строку з дня отримання паспорта громадянина України (19 квітня 2014 року). Також позивач наполягає на дотриманні з його боку усіх інших вимог, передбачених п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України, а саме проживання до дня видачі паспорту на території країни, з якої він прибув (Республіка Молдова) не менше трьох років, володіння транспортним засобом не менше одного року та перебування транспортного засобу на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання більше одного року.

В свою чергу відповідач, відмовляючи позивачеві у митному оформленні зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3, посилався на порушення п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України у частині постійного проживання громадянки ОСОБА_6 в Республіці Молдова та права власності транспортного засобу за нею на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах Республіки Молдова не менше одного року у момент постійного проживання громадянки ОСОБА_6 в Республіці Молдова.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що предметом спору між сторонами стало визначення моменту набуття позивачем громадянства України для цілей застосування положень ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України.

Так, позивач вказує на отримання ним паспорту громадянина України 19 квітня 2014 року, з огляду на що вважає, що усі передбачені п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України строки та терміни відліковуються саме від цієї дати.

Натомість, відповідач вважає, що оскільки 06.11.2013 року ОСОБА_6 була документована тимчасовим посвідченням громадянина України НОМЕР_4, то строк дії права на митне оформлення транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3, відповідно до документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (тимчасове посвідчення громадянина від 06.11.2013 року) закінчився.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 постійно проживала в м.Чадир-Лунга Республіки Молдова з 11.07.2001 року по 19.12.2013 року (а.с. 69).

20 травня 2011 року позивач - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, отримала паспорт Республіки Молдова НОМЕР_5, строком дії до 20.05.2018.

06 листопада 2013 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, отримала тимчасове посвідчення громадянина України НОМЕР_6, строком дії до 03.12.2014.

Згідно довідки Консульства Республіки Молдова в Одесі №055 від 09 квітня 2014 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, Указом Президента Республіки Молдова №1072-VІІ від 31 березня 2014 року дозволений вихід з громадянства Республіки Молдова.

19 квітня 2014 року ОСОБА_6 отримала паспорт громадянина України (НОМЕР_7, виданий Ізмаїльським РВ ГУ ДМС України в Одеській області) (а.с. 8).

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що транспортний засіб - автомобіль «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, двигун НОМЕР_8, 03 листопада 2012 року зареєстрований на території Республіки Молдова за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 від 08.11.2012 року (а.с. 17).

11 червня 2014 року даний автомобіль було знято з обліку у зв'язку з виїздом ОСОБА_6 за межі Республіки Молдова з видачею тимчасового свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_10 та транзитних номерів НОМЕР_3 (а.с. 15).

Проаналізувавши вищенаведені обставини, судом встановлено, що позивачем дотримано встановлені п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України вимоги, за яких при ввезенні на митну територію України транспортного засобу особа звільняється від оподаткування митними платежами.

Так, ОСОБА_6, у зв'язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну, протягом шести місяців з дня видачі паспорту громадянина України (19 квітня 2014 року) неодноразово зверталась до відповідача для здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування.

При цьому, до дня видачі паспорту громадянина України позивач проживав на території країни, з якої він прибув, а саме Республіки Молдова, не менше трьох років (з 11.07.2001 року по 19.12.2013 року (а.с. 69).

При цьому, позивач втратив громадянство Республіки Молдова 31.03.2014 року на підставі Указу Президента Республіки Молдова №1072-VІІ (а.с. 14).

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що до дня видачі паспорту громадянина України (19 квітня 2014 року), позивач був власником транспортного засобу не менше одного року (з 03.11.2012), а транспортний засіб перебував за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах Республіки Молдова не менше одного року (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 від 08.11.2012) (а.с. 15-17, 99).

Водночас, суд приймає до уваги, що тимчасове посвідчення громадянина України, яке видане ОСОБА_6 06 листопада 2013 року, згідно вимог ст. 5 Закону України «Про громадянство України» є одним із документів, що підтверджують громадянство України.

Разом із тим, суд вважає необхідним зазначити про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Митного Кодексу України, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Так, Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118 (у редакції наказу Держмитслужби від 17.03.2008 N 229 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за N 1428/11708) затверджені Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України.

Дія цих Правил поширюється на транспортні засоби (далі - ТЗ), що переміщуються через митний кордон України громадянами, які не є суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, для вільного обігу (у тому числі з метою розкомплектування на запасні частини) на митну територію України (за її межі) або з метою транзиту, а також тимчасово вивозяться за межі митної території України.

Підрозділом 4 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України визначені особливості митного контролю та митного оформлення ТЗ, митне оформлення яких здійснюється зі звільненням від оподаткування.

Так, у відповідності з п. 4.1 Правил, якщо власником (уповноваженою особою) подано ВМД для митного оформлення ТЗ зі звільненням від оподаткування, то до завершення митного оформлення проводиться перевірка обґрунтованості цього звільнення.

При необхідності вирішення питання про можливість звільнення ТЗ від оподаткування посадова особа митного органу, яка здійснює митне оформлення ТЗ, перевіряє відомості та відмітки в документах про:

- постійне проживання громадянина на території країни попереднього місця проживання не менше одного року (для іноземців та осіб без громадянства - з дати підтвердження факту постійного проживання в країні попереднього місця проживання до дати отримання посвідки на постійне проживання або до дати отримання паспорта громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні; для громадян України - з дати поставлення до дати зняття з постійного консульського обліку, а за відсутності відмітки про зняття з постійного консульського обліку - до дати отримання паспорта громадянина України);

- перебування ТЗ у власності громадянина не менше одного року з дати набуття права власності на ТЗ до дати: для іноземців та осіб без громадянства - отримання посвідки на постійне проживання або отримання паспорта громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні; для громадян України - зняття з постійного консульського обліку, а за відсутності відмітки про зняття з постійного консульського обліку - до дати отримання паспорта громадянина України);

- перебування ТЗ на обліку в країні постійного місця попереднього проживання його власника не менше одного року (для іноземців та осіб без громадянства - з дати підтвердження факту постійного проживання в країні попереднього місця проживання до дати отримання посвідки на постійне проживання або до дати отримання паспорта громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні; для громадян України - з дати поставлення до дати зняття з постійного консульського обліку, а за відсутності відмітки про зняття з постійного консульського обліку - до дати отримання паспорта громадянина України).

Згідно вимог п. 4.2 Правил, підтвердженням права на здійснення митного оформлення ТЗ зі звільненням від оподаткування є такі документи та відмітки в них: для осіб, які набули громадянства України за територіальним походженням:

а) паспортний документ іноземця та особи без громадянства з відомостями, що підтверджують факт переселення на постійне місце проживання в Україну (при перетині митного кордону України);

б) паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні (може бути відсутній при перетині митного кордону України);

в) копія паспортного документа іноземця та особи без громадянства з відомостями, що підтверджують факт переселення на постійне місце проживання.

Тобто, за приписами п. 4.2 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, підтвердженням права на здійснення митного оформлення ТЗ зі звільненням від оподаткування для осіб, які набули громадянства України за територіальним походженням є паспортний документ іноземця та/або паспорт громадянина України.

Як встановлено судом, позивач - ОСОБА_6 набула громадянство України за територіальним походженням та 19 квітня 2014 року отримала паспорт громадянина України.

Отже, у розумінні приписів Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, документом, який підтверджує право позивача на здійснення митного оформлення транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3 зі звільненням від оподаткування у даному випадку є паспорт громадянина України, виданий позивачу 19 квітня 2014 року Ізмаїльським РВ ГУ ДМС України в Одеській області (а.с. 8).

З огляду на зазначене, суд також зазначає про наступне.

У відповідності з ч. 1 ст. 3 Митного Кодексу України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України є чинними та діють у редакції від 18.09.2009 року.

Згідно п. 3 Прикінцевих та Перехідних положень Митного кодексу України, Закони України, акти Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті на виконання законів України з питань державної митної справи до набрання чинності цим Кодексом, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів з питань державної митної справи (у тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

На переконання суду положення п. 4.1 та 4.2 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України не суперечать Митному кодексу України.

За приписами ч. 4 ст. 1 Митного Кодексу України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Таким чином, враховуючи положення вищенаведених норм, суд вважає, що у даному випадку на підставі ч. 4 ст. 1 Митного Кодексу України, питання щодо визначення моменту набуття позивачем громадянства України для цілей застосування положень ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України та здійснення митного оформлення транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3 зі звільненням від оподаткування, має вирішуватись на користь позивача, тобто шляхом відліку передбачених п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України строків від дати отримання позивачем паспорту громадянина України - 19 квітня 2014 року.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у ввезенні на митну територію України зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу - легкового автомобілю «АUDI А6», номер кузову НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3 з підстав недотримання вимог п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та необхідність їх часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 11, 23, 69, 71, 72, 86, 94, 122, 158-163, 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_6 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зобов'язання здійснити митне оформлення транспортного засобу - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00003 від 21.10.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00004 від 04.11.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00007 від 03.12.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00008 від 10.12.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00010 від 11.12.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00011 від 12.12.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00012 від 15.12.2014 року.

Зобов'язати Одеську митницю Державної фіскальної служби здійснити митне оформлення зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу - легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_2, який належить ОСОБА_6 (ІН НОМЕР_1).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 10 березня 2015 року.

Суддя О.В. Глуханчук

Адміністративний позов ОСОБА_6 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зобов'язання здійснити митне оформлення транспортного засобу - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00003 від 21.10.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00004 від 04.11.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00007 від 03.12.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00008 від 10.12.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00010 від 11.12.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00011 від 12.12.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00012 від 15.12.2014 року.

Зобов'язати Одеську митницю Державної фіскальної служби здійснити митне оформлення зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу - легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_2, який належить ОСОБА_6 (ІН НОМЕР_1).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

10 березня 2015 року