Справа № 818/486/15
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 р. Справа №818/486/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОХИМ В" до Державної податкової інспекція у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ "НЕОХИМ В", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекція у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /56386 від 27 жовтня 2014 року щодо зменшення розміру залишку від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1275,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач безпідставно в ході перевірки прийшов до висновку про непідтвердження реальності здійснення господарських операцій по придбанню ТОВ "НЕОХИМ В" товарно-матеріальних цінностей у ПП «Компанія «Стандарт» на загальну суму 7650,00 грн. та його перевезення. Вказаний висновок відповідач обгрунтовує тим, що згідно з Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів встановлено завищення податкового кредиту на 1275,00 грн. ПДВ у зв'язку з неподанням податкової декларації до податкового органу за місцем його реєстрації. Також перевіркою встановлено, що надана для перевірки товарно-транспортна накладна складена з порушенням вимог нормативних актів України. Позивач зазначає, що в силу положень ЦК України, ГК України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" ПП «Компанія Стандарт» та ТОВ "НЕОХИМ В", є окремими суб'єктами права, а відтак є окремими платниками податків, отже, притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим. Окрім того, позивач зазначає, що товарно-транспортна накладна має всі обов'язкові реквізити, що передбачені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів викладених в позовній заяві.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, свою позицію виклав в запереченні на адміністративний позов в якому зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та в повній мірі обґрунтовується актом перевірки позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в період з 01 жовтня 2014 року по 03 жовтня 2014 року відповідачем була проведена позапланова виїзна документальна перевірка правомірності нарахування ТОВ "НЕОХИМ В" від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2014 року.

За результатами вказаної перевірки відповідачем було складено акт №3989/18-19-15-02/33813241 від 03 жовтня 2014 року (а.с.12-50).

Відповідно до висновків вказаного акту перевірки встановлено, що на порушення п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1., п.200.3, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту за липень 2014 року у розмірі 1275 грн.

На підставі вказаного акту перевірки, Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області було прийнято податкове повідомлення - рішення №/56386 від 27 жовтня 2014 року, яким ТОВ "НЕОХИМ В" було зменшено розмір залишку від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1275,00 грн. (а.с.11).

Суд, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного.

Відповідно до змісту акту перевірки та пояснень представника відповідача, підставами для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення став висновок відповідача про те, що перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій по придбанню ТОВ "НЕОХИМ В" товарно-матеріальних цінностей у ПП «Компанія «Стандарт» на загальну суму 7650,00 грн. та його перевезення.

В акті перевірки Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області встановлено, що за видатковою накладною №1078 від 03.07.2014р. ПП «Компанія Стандарт» м. Донецьк на адресу ТОВ "НЕОХИМ В" було поставлено товар Відро п/п ємністю 10 л. круг у кількості 500 шт. на загальну суму 7650,00 грн., в т.ч. ПДВ 1275,00 грн. На суму ПДВ у складі вартості товару було видано податкову накладну №25 від 03.07.2014р., яка виписана за фактом отримання товару за видатковою накладною №1078 від 03.07.2014р. на загальну суму 7650,00 грн., в т.ч. ПДВ 1275,00 грн. (а.с.51-52). Вартість товару сплачено в повному обсязі платіжним дорученням № 1432 від 03.07.2014р. (а.с.53). Перевіркою встановлено, що перевезення товару здійснювалось за рахунок ТОВ "НЕОХИМ В" перевізником ВКФ «ВВВ» в формі спільного російсько - українського ТОВ» відповідно до товарно-транспортної накладної від 03.07.2014р. (а.с.54-55).

В акті перевірки Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області зазначає, що згідно комп'ютерної версії «Система автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» встановлено відхилення в сумі ПДВ 1275,00 грн.

Посилаючись на наявність такого відхилення відповідач зазначає, що ТОВ "НЕОХИМ В" безпідставно було віднесено до податкового кредиту суму ПДВ 1275,00грн. по наведеним вище операціям.

Не погоджуючись з таким висновком відповідача, суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та його контрагенти є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак за змістом Закону України "Про податок на додану вартість", Податкового кодексу України позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника ПДВ, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст.61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

У разі невиконання контрагентом платника податків зобов'язань по сплаті податку до бюджету негативні наслідки (відповідальність) настають лише для нього. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення добросовісного платника податків права на податковий кредит у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови для такого-кредиту та має документальне підтвердження розміру податкового кредиту.

Також в акті перевірки Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області зазначає, що ТОВ "НЕОХИМ В" безпідставно було віднесено до податкового кредиту суму 1275 грн. за податковою накладною №25 від 03.07.2014р. від ПП «Компанія Стандарт» м. Донецьк, яка виписана за фактом отримання товару за видатковою накладною №1078 від 03.07.2014р.

Свій висновок відповідач обгрунтовує тим, що товарно-транспортна накладна, що підтверджує факт перевезення вантажу укладена в порушення Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

При цьому, відповідач зазначає, що товарно-транспортна накладна №б/н від 03.07.2014р., автомобіль НОМЕР_1 водій ОСОБА_1, автопідприємство ВКФ «BBВ», пункт навантаження м. Донецьк, вул. Складська, буд. 5Д, пункт розвантаження м. Суми, вул. Харківська, п/в 12 містить недоліки, які унеможливлюють визнання її первинним документом, а саме:

- у ТТН не заповнені графи з відомостями від перевезення, відомості про вантаж за наступними номерами № 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23;

- відсутній перелік використаних раціональних маршрутів із зазначенням відстані і (не наведено кілометраж);

- відсутнє прізвище та підпис водія - експедитора вантажовідправника;

- відсутні підписи бухгалтера, водіїв;

- відсутня печатка підприємства вантажовідправника.

Суд зазначає, що вказаний висновок відповідача не відповідає дійсності, оскільки товарно-транспортна накладна № б/н від 03.07.2014р. має всі обов'язкові реквізити, що передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, в тому числі:

- печатки та підписи та прізвище ім'я та по батькові осіб підприємства вантажовідправника;

- підпис та прізвище ім'я та по батькові водія.

Вимоги Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області щодо обов'язкової наявності використаних раціональних маршрутів із зазначенням відстані взагалі не передбачені жодної нормою діючого законодавства.

Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області зазначає, що у товарно-транспортній накладній не заповнені реквізити відомостей про вантаж за номерами з 15 по 23, однак зазначені графи в товарно- транспортній накладній в редакції Наказу Міністерства інфраструктури України від 05.12.2013 р. № 983 «Про затвердження Змін до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», що є діючим, взагалі відсутні.

Таким чином, товарно-транспортна накладна містить всі необхідні реквізити, в тому числі прізвища та підписи водія, бухгалтера та печатку вантажовідправника (а.с.54-55).

Крім того, факт перевезення вантажу підтверджуються не тільки ТТН, а і укладеним договором на перевезення вантажів №0201-1 рід 02.01.2013 р. (а.с.56-58), на виконання якого було здійснено перевезення, а за результатами виконання такого перевезення укладено акт №578 від 07.07.2014 р. (а.с.59). Умови перевезення вантажу, в тому числі експедирування, узгоджено сторонами у відповідній заявці (а.с.60). В акті виконаних робіт чітко визначено мету перевезення вантажу.

Таким чином, висновок Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області щодо відсутності реального перевезення вантажу не ґрунтується на фактичних обставинах та суперечить наявним первинним документам.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 жовтня 2014 року №/56386 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Таким чином, суд присуджує позивачу здійснені ним судові витрати, що підтверджені платіжним дорученням № 172 від 12 лютого 2015 року (а.с.3) у розмірі 182 грн. 70 коп. з Державного бюджету України шляхом їх безпосереднього списання із рахунків суб'єкта владних повноважень-відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОХИМ В" до Державної податкової інспекція у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області №/56386 від 27 жовтня 2014 року про зменшення товариству з обмеженою відповідальністю "НЕОХИМ В" розміру залишку від"ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1275 ( одна тисяча двісті сімдесят п"ять) грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НЕОХИМ В" (ідентифікаційний код 33813241, вул. Харківська, п/в 12, м. Суми, Сумська область, 40012) 182,70 грн. в рахунок повернення судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

З оригіналом згідно

Суддя Л.М. Опімах

Повний текст постанови складений 03 березня 2015 року