Справа № 6а-33/10
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/800/39763/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2010 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства оборони України про стягнення заборгованості по продовольчому забезпеченню,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2010 року Міністерство оборони України звернулось до суду з заявою про поворот виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства оборони України про стягнення грошової компенсації замість продовольчого пайка в сумі 53686,71 грн.

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 20.12.2010р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2011р., в поворот виконання судового рішення стягнуто з ОСОБА_4 на користь Міністерства оборони України безпідставно виплачену за постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 30.12.2008р. у справі №2а-124/2008 грошову компенсацію замість продовольчого пайка в сумі 53686,71 грн.

Не погоджуючись з вказаними ухвалами, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив ухвали судів скасувати та відмовити в задоволенні заяви про поворот виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 30.12.2008р. у справі №2а-124/2008 позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено та стягнуто на його користь з Міністерства оборони України 53686,71грн. грошової компенсації за неотриманий продовольчий пайок.

Постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 22.06.2009р. за наслідками перегляду вищевказаної постанови суду за нововиявленими обставинами останню скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Наведені обставини і спонукали Міністерство оборони України звернутись до суду з заявою про поворот виконання постанови Якимівського районного суду Запорізької області від 30.12.2008р.

Відповідно до ст.265 КАС України питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним або таким, що втратило законну силу), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або відмовляє у задоволенні адміністративного позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі.

У випадках, встановлених частиною першою цієї статті, суд, ухвалюючи нове судове рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим судовим рішенням або визначити інший спосіб і порядок здійснення повороту виконання.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, у якому знаходиться справа. Заяву про поворот виконання може бути подано протягом одного року з дня виникнення підстав для повороту виконання.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішенні від 02.11.2011р. №13-рп/2011, поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав.

Отже, за змістом вказаної статті, якщо обов'язок щодо вирішення питання про поворот виконання судового рішення не був виконаний судом апеляційної чи касаційної інстанції, відповідач вправі в межах річного строку звернутися до суду, у якому перебуває справа, із заявою про поворот виконання рішення; при цьому, облік строку починає обраховуватись з моменту набрання законної сили рішенням чи ухвалою суду про відмову в задоволенні позову, задоволення позовних вимог у меншому розмірі, закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду.

Також, статтею 266 КАС України передбачено, що поворот виконання постанови про відшкодування шкоди, завданої суб'єктом владних повноважень каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, постанови про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також постанови про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

При цьому, питання забезпечення військовослужбовця, який проходить військову службу, врегульовані Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Так, згідно із ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За змістом же ст.9-1 вказаного Закону продовольче та речове забезпечення військовослужбовців, а також порядок виплати грошової компенсації замість продовольчих пайків визначається Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди попередніх інстанцій по суті дійшли правильного висновку про можливість застосування до спірних правовідносин приписів ст.265 КАС України щодо повороту виконання судового рішення, оскільки його предметом у даній справі є сума компенсації за неотриманий продовольчий пайок, який є окремим самостійним видом забезпечення, що здійснюється за нормами і в терміни встановлені Кабінетом Міністрів України і не відноситься до грошового забезпечення військовослужбовців.

Однак, висновки судів щодо задоволення спірної заяви Міністерства оборони України про поворот виконання судового рішення й стягнення з ОСОБА_4 на користь Міністерства оборони України виплаченої йому грошової компенсації замість продовольчого пайка в сумі 53686,71 грн. є передчасним з огляду на таке.

Так, мотивуючи оскаржувану ухвалу в частині дотримання відповідачем строку звернення з заявою про поворот виконання рішення, суд першої інстанції зазначив про надходження на його адресу 12.10.2010р. інформації щодо спірного списання коштів з рахунків Міноборони за рішенням Якимівського районного суду, проте, при цьому, не конкретизував, в чому саме полягає вказана інформація та яким чином вона впливає на початок перебігу річного строку, встановленого для подання заяви про поворот виконання рішення, й вказане порушення судом апеляційної інстанції усунуто не було.

Також судами попередніх інстанцій не досліджувалось як питання щодо розгляду та вирішення Якимівським районним судом Запорізької області при ухваленні постанови від 22.06.2009р. питання щодо повороту виконання постанови Якимівського районного суду Запорізької області від 30.12.2008р., так і питання набрання вищевказаною постановою від 22.06.2009р. законної сили.

До того ж, копії судових рішень, на які суди посилались, досліджуючи обставини даної справи, в матеріалах останньої відсутні й судами не витребовувались.

Згідно з ч.1 ст.227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За таких обставин ухвали судів першої та апеляційної інстанції про поворот виконання судового рішення підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2010 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2011 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Олендер І.Я.