Справа № 750/9183/14
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/9183/14
Провадження № 6-а/750/31/15
У Х В А Л А

06 березня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Супруна О.П.,

при секретарі Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про зміну способу та порядку виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.09.2014 у справі № 750/9183/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

23 лютого 2015 року представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 звернувся до суду із поданням про зміну способу та порядку виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.09.2014 у справі № 750/9183/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії. Заявник посилається на те, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 від 15 січня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 750/9183/14, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 09.03.2014 по 31.07.2014 включно за виключенням фактично проведених виплат цієї надбавки за вказаний період.

Сторони та заявник у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду заяви оповіщалися, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі, меншому, ніж встановлено статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, за період з 09.03.2014 по 31.07.2014 включно та зобовязано Управління Пенсійного фонду України Чернігівському районі Чернігівської області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 09.03.2014 по 31.07.2014 включно за виключенням фактично проведених виплат цієї надбавки за вказаний період(а.с. 12-13).

15 січня 2015 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Згідно листа боржника від 30 січня 2015 року № 510/04, Управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови суду, а сума, що підлягає виплаті, склала 1035 грн. 02 коп., а відтак рішення суду виконано частково в частині нарахування пенсії, проте виплата не проведена у звязку із відсутністю фінансування.

Згідно зі ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснити лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет у порядку, визначеному бюджетним кодексом України.

Відповідно до п. п. 5, 6 статті 51 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Будь-які зобовязання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобовязань не можуть здійснюватися.

В постанові Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 вересня 2014 рокузазначено, що Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зобовязано здійснити перерахунок та відповідні виплати ОСОБА_1 заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку.

Вказані норми Бюджетного кодексу України не дозволяють державному виконавцю виконати постанову суду саме через наявність в її резолютивній частині зобовязання виплатити, тоді як застосування вимоги стягнути дозволить виконати вказану постанову.

Відповідно до ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо) державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

Також суд зауважує, що "захист порушеного права у судовому рішенні" і "спосіб виконання судового рішення" не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Оскільки, заявник фактично просить суд в порядку вирішення питання про зміну способу виконання вже прийнятого рішення суду стягнути з управління конкретну суму коштів, то суд доходить висновку, що дане питання не може вирішуватися при розгляді заяви про зміну способу виконання рішення ухвалою суду, оскільки вирішення цього питання порушило б межі судового розгляду в ході даного провадження.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 186, 263 КАС України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про зміну способу та порядку виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.09.2014 у справі № 750/9183/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Супрун