Справа № 813/1868/14
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року Справа № 876/5470/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Улицького В.З.,

з участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.А.

а також сторін (їх представників):

від позивача - Борис А.С.;

від відповідача - ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Львівського міського центру зайнятості на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2014р. в адміністративній справі за позовом Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про повернення безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю,-

В С Т А Н О В И Л А:

04.03.2014р. позивач Львівський міський центр зайнятості /МЦЗ/ звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь кошти в сумі 8121 грн. 09 коп. (а.с.4-5).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2014р. в задоволенні позову відмовлено (а.с.61-63).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив позивач Львівський МЦЗ, який, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити (а.с.67).

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при обміні інформацією між Львівським МЦЗ та Державною податковою службою України встановлено отримання відповідачем у І, ІІ кварталах 2013 року від ПАТ КБ «ПриватБанк» виплат відповідно до умов цивільно-правового договору у вигляді премії за надання послуги із залучення нових клієнтів, що у відповідності ст.3 Закону України «Про зайнятість населення» є доходом та впливає на виплату допомоги по безробіттю.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 30.01.2013р. звернулася до Львівського МЦЗ із заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, на підставі якої їй надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю (а.с.11-12).

У поданій заяві ОСОБА_2 зазначила, що не має постійного або тимчасового заробітку, в т.ч. за договорами цивільно-правового характеру, а в додатку до заяви вказала, що вона не виконує роботи, не надає послуги відповідно до укладеного договору цивільно-правового характеру (зворот а.с.11).

Під час проведення розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати відповідачу допомоги по безробіттю Львівським МЦЗ встановлено, що за даними Державної податкової служби України ОСОБА_2 отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» у І та ІІ кварталах 2013 року, тобто в період перебування на обліку як безробітного, відповідні доходи.

Для підтвердження вищевказаних даних позивачем було здійснено перевірку достовірності інформації, отриманої при обміні даними з податковим органом, про що складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та з'ясовано, що ОСОБА_2, в період перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітної виплачувалась премія від ПАТ КБ «ПриватБанк» за послугу із залученням нових клієнтів.

У зв'язку з тим, що відповідач отримував вищевказану премію (винагороду), яка, на думку позивача, є здійсненням іншої діяльності за винагороду в період одержання допомоги по безробіттю, Львівський МЦЗ вважає, що ОСОБА_2 необхідно повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю за період з 06.02.2013р. по 12.08.2013р. у сумі 8121 грн. 09 грн.

На підставі вищенаведеного Львівським МЦЗ прийнято наказ № 847-а від 29.11.2013р. «Про відшкодування коштів ОСОБА_2», яким зобов'язано відповідача відшкодувати виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття за період з 06.02.2013р. по 12.08.2013р. у сумі 8121 грн. 09 коп. у зв'язку з отриманням доходу у І, ІІ кварталі 2013 року (а.с.7).

Претензію № 13/7462 від 29.11.2013р. щодо відшкодування коштів у сумі 8121 грн. 09 коп. скеровано на адресу відповідача та отримано нею 05.12.2013р. (а.с.13 і на звороті), однак вказані кошти відповідачем у добровільному порядку не відшкодовані.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки під час перевірки нарахувань на платіжну картку ОСОБА_2 знайдено помилку в обліку щодо виплати винагороди за надання банку інформації по клієнтах, зацікавлених у послугах банку.

У зв'язку з цим, банком здійснено коригування помилкової витрати, а саме списано помилково зараховані кошти з картки відповідача та передано коригуючий звіт щодо відрахувань податків за помилково нарахованими коштами до Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України.

Колегія суддів наведені висновки суду першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість заявленого позову вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

За правилами частин другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 цього Закону є допомога по безробіттю.

Згідно з пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 307 від 20.11.2000р., якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5.5 розділу 5 зазначеного Порядку виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Підпунктом 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затв. постановою КМ України № 198 від 20.03.2013р., передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Таким чином, наведені норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов'язують із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 з 30.01.2013р. перебувала на обліку Львівського МЦЗ, як безробітна.

В рамках акції, що проводилася ПАТ КБ «ПриватБанк», до якої були запрошені дієздатні повнолітні громадяни України, держателі платіжних карток емітованих ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 були виплачені одноразово грошові кошти.

Однак, згідно листа ПАТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-20131203/2569 від 05.02.2014р. за результатами проведеної перевірки нарахувань на платіжну картку ОСОБА_2 виявлено помилку в обліку щодо виплати винагороди за надання до банку інформації по клієнтах, зацікавлених у послугах банку, згідно «Умов та правил надання банківських послуг».

За наслідками виявленої помилки ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснено коригування помилкової виплати: проведено списання помилково зарахованих коштів з картки ОСОБА_2 та коригуючий звіт передано до податкового та пенсійного органів для відрахування податків за помилково нарахованими коштами (а.с.36).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач жодних умисних дій щодо отримання будь-яких коштів не вчиняла, у трудових відносинах з ПАТ КБ «ПриватБанк» не перебувала, а також цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду, не укладала; докази підтвердження факту ухилення відповідача від виконання нею своїх обов'язків, чи вчинення зловживань, які були б направлені на безпідставне отримання допомоги по безробіттю в сумі 8121 грн. 09 коп., суду не представлені.

Також допущену помилку ПАТ КБ «ПриватБанк» повністю усунуло, що стверджується матеріалами справи.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому останній не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Львівського міського центру зайнятості на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2014р. в адміністративній справі № 813/1868/14 залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

В.З.Улицький