Справа № 826/17677/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Грищенко В.Е., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури м. Києва про визнання дій протиправним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Прокуратури м. Києва про визнання дій протиправним. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачем було протиправно, в порушення строку (терміну), передбаченого вимогами ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», невчасно надано позивачу (на сьомий робочий день) відповідь від 03.11.2014 року № 19-13977-12 на запит позивача на інформацію від 21.10.2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року задоволено вказаний позов частково. Визнано протиправними дії Прокуратури міста Києва щодо невчасного надання відповіді від 03.11.2014 року № 19-13977-12 на запит на інформацію від 21.10.2014 року, а саме: не у термін, передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Заступник прокурора м. Києва подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

ОСОБА_2 звернувся до Прокуратури міста Києва із письмовим запитом на інформацію від 21.10.2014 року, в якому просив надати інформацію (повідомити про те) чи здійснюють прокурор міста Києва та його заступники особистий прийом громадян; при дотриманні яких умов громадянин може потрапити та такий прийом, а також просив повідомити графік особистого прийому прокурором міста Києва.

За наслідками зазначеного, 03.11.2014 року відповідачем за № 19-13977-12 було надано позивачу відповідь на запит останнього від 21.10.2014 року.

За змістом відповіді Прокуратури міста Києва від 03.11.2014 року № 19-13977-12, вказаний письмовий запит на інформацію ОСОБА_2 від 21.10.2014 року був розглянутий відповідачем саме як «запит», а не «звернення».

У вказаній відповіді Прокуратури міста Києва від 03.11.2014 року № 19-13977-12 на письмовий запит на інформацію ОСОБА_2 від 21.10.2014 року, відповідачем було надано позивачу вичерпні пояснення (дані) щодо запитуваної інформації, а саме: щодо порядку здійснення прокурором міста Києва та його заступниками особистого прийому громадян.

Позивач вважає, що Прокуратурою міста Києва було протиправно, з порушенням строку (терміну), передбаченого вимогами ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (протягом п'яти робочих днів), невчасно надано ОСОБА_2 (тільки на сьомий робочий день) вказану відповідь від 03.11.2014 року № 19-13977-12 на запит позивача на інформацію від 21.10.2014 року, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Конституції України кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом: визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що кожна особа має право доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається. Розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані зокрема надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Розпорядники інформації, відповідно до ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Згідно положень ч. 1 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати:

1) інформацію про організаційну структуру, місію, функції, повноваження, основні завдання, напрями діяльності та фінансові ресурси (структуру та обсяг бюджетних коштів, порядок та механізм їх витрачання тощо);

2) нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності;

3) перелік та умови отримання послуг, що надаються цими органами, форми і зразки документів, правила їх заповнення;

4) порядок складання, подання запиту на інформацію, оскарження рішень розпорядників інформації, дій чи бездіяльності;

5) інформацію про систему обліку, види інформації, яку зберігає розпорядник;

6) інформацію про механізми чи процедури, за допомогою яких громадськість може представляти свої інтереси або в інший спосіб впливати на реалізацію повноважень розпорядника інформації;

7) плани проведення та порядок денний своїх відкритих засідань;

8) розташування місць, де надаються необхідні запитувачам форми і бланки установи;

9) загальні правила роботи установи, правила внутрішнього трудового розпорядку;

10) звіти, в тому числі щодо задоволення запитів на інформацію;

11) інформацію про діяльність суб'єктів владних повноважень, а саме про: їхні місцезнаходження, поштову адресу, номери засобів зв'язку, адреси офіційного веб-сайту та електронної пошти; прізвище, ім'я та по батькові, службові номери засобів зв'язку, адреси електронної пошти керівника органу та його заступників, а також керівників структурних та регіональних підрозділів, основні функції структурних та регіональних підрозділів, крім випадків, коли ці відомості належать до інформації з обмеженим доступом; розклад роботи та графік прийому громадян; вакансії, порядок та умови проходження конкурсу на заміщення вакантних посад; перелік та умови надання послуг, форми і зразки документів, необхідних для надання послуг, правила їх оформлення; перелік і службові номери засобів зв'язку підприємств, установ та організацій, що належать до сфери їх управління, та їх керівників, крім підприємств, установ та організацій, створених з метою конспірації, оперативно-розшукової або контррозвідувальної діяльності; порядок складання, подання запиту на інформацію, оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, їх дій чи бездіяльності; систему обліку, види інформації, якою володіє суб'єкт владних повноважень; іншу інформацію про діяльність суб'єктів владних повноважень, порядок обов'язкового оприлюднення якої встановлений законом.

В даному випадку, як підтверджується наявними матеріалами справи, позивач ОСОБА_2 звернувся до відповідача Прокуратури міста Києва із письмовим запитом на інформацію від 21.10.2014 року саме в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» (а не в порядку Закону України «Про звернення громадян», як безпідставно зазначає відповідач), оскільки в такому запиті на інформацію позивач просив відповідача повідомити його (надати інформацію) стосовно здійснення прокурором міста Києва та його заступниками особистого прийому громадян, що передбачено п. 11 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати розклад роботи та графік прийому громадян).

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Однак, як встановлено судом першої інстанції, відповідачем Прокуратурою міста Києва на запит на інформацію позивача від 21.10.2014 року надано відповідь від 03.11.2014 року № 19-13977-12.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем було порушено строк (термін), передбачений вимогами ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту) при наданні позивачу відповіді на сьомий робочий день з дня отримання запиту на інформацію, чого також не було спростовано відповідачем допустимими доказами по справі.

При цьому, колегія суддів погоджується з критичним сприйняттям судом першої інстанції посилання відповідача на те, що вказаний запит на інформацію ОСОБА_2 від 21.10.2014 року слід кваліфікувати як звернення та розглядати у відповідності до норм Закону України «Про звернення громадян» (протягом одного місяця), а не у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» (протягом п'яти робочих днів), оскільки письмовий запит на отримання інформації стосовно розкладу роботи та графіку прийому громадян - є запитом на отримання публічної інформації та має розглядатися суб'єктом владних повноважень саме в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», тобто, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту), чого в даному випадку не було дотримано відповідачем.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, враховуючи викладене вище колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, а тому підстави для її задоволення відсутні.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

І.О. Лічевецький

.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.