Справа № 821/261/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/261/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" до Відділу державної виконавчої служби Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області, третя особа - ОСОБА_1 про зняття арешту з заставного майна,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" (далі-позивач, ТОВ "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції") звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області (далі-відповідач, ВДВС Великоолександрівського РУЮ), в якому просить зняти арешт з автомобіля марки - Mitsubishi Lancer, 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1, шасі (кузов) НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 та який перебуває у заставі ТОВ "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції", накладений ВДВС Великоолександрівського РУЮ постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №40883291 від 31.03.2014 р. та припинити розшук вказаного автомобіля.

Позов мотивований тим, що постановою ВДВС Великоолександрівського РУЮ накладено арешт на все рухоме майно, яке належить ОСОБА_1, в тому числі на автомобіль марки - Mitsubishi Lancer, 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1, шасі (кузов) НОМЕР_2, та який перебуває у заставі ТОВ "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції". Зазначений арешт накладено в рамках виконавчого провадження на користь стягувача (ПАТ "Кредобанк"), який не є заставодержателем вказаного майна, оскільки між ПАТ "Кредобанк" та ТОВ "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" укладено договір факторингу, згідно з яким 14.12.2011 р. відбулось відступлення права вимоги всіх грошових зобов'язань до позичальника ОСОБА_1 Таким чином, існування вказаного арешту на заставному майні перешкоджає позивачу на задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна. На підставі викладеного позивач просить зняти арешт з автомобіля марки - Mitsubishi Lancer, 2007 р.в. та припинити розшук вказаного автомобіля.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Від відповідача також надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Також відповідачем надано заперечення на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що ВДВС Великоолександрівського РУЮ не вбачає підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, а не конкретно на транспортний засіб. Крім того, вказаний транспортний засіб оголошено в розшук. В разі перевищення вартості предмета застави розміру заборгованості заставодержателю, заставне майно буде реалізоване відповідно до ч. 5 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до ч. 6 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" за рахунок коштів отриманих від реалізації заставного майна, здійснюються утримання, передбачені ст. 43 Закону України "Про виконавче провадження", після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не с стягувачем у виконавчому проваджені, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставне майно. Після задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовуються для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви.

Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи третя особа - ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі.

Статтею 122 КАС України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства України, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 25 січня 2007 р. між ВАТ "Кредобанк" (правонаступник ПАТ "Кредобанк") та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №А040016, предметом якого є надання у власність Позичальникові (ОСОБА_1) грошових коштів (кредит) в сумі 17900 доларів США на строк до 01.01.2014 р.

З метою забезпечення виконання вказаного договору між цими ж сторонами укладено договір застави № А040016 від 25.01.2007 р., предметом якого є автомобіль марки - Mitsubishi Lancer, 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1, шасі (кузов) НОМЕР_2.

26.01.2007 р. за №4406071 обтяження за вказаним договором застави зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, про що свідчить відповідний витяг (а.с.7-8).

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області у справі № 2-206/11 від 03 червня 2011 р. задоволені позовні вимоги ПАТ "Кредобанк" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 99983,33 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1010,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн.

29 листопада 2011 р. між ПАТ "Кредобанк" та ТОВ "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" укладено договір факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно акту прийому-передачі портфеля заборгованостей від 14.12.2011 р. відбулось відступлення права вимоги всіх грошових зобов'язань до позичальника ОСОБА_1 Тобто відповідно зі ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України до ТОВ "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" перейшли всі права кредитора (ПАТ "Кредобанк") у зобов'язанні за кредитним договором №А040016 від 25.01.2007 р. та всі права заставодержателя майна за договором застави А040016 від 25.01.2007 р.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області у справі №2-248/11 від 09.06.2011 р. задоволено позов Відкритого акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") та стягнуто з ОСОБА_1 на користь першого заборгованість за кредитом у сумі 20617,83грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. та 206 грн. 18 коп. судового збору.

На підставі вказаного рішення Великоолександрівським районним судом Херсонської області видано виконавчий лист №2-248/11 від 09.06.2011 р., на виконання якого ВДВС Великоолександрівського РУЮ відкрито виконавче провадження.

В межах виконавчого провадження №40883291 по примусовому виконанню вказаного рішення суду державним виконавцем ВДВС Великоолександрівського РУЮ Михайловим А.І. винесені постанови від 31.03.2014 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та від 07.04.2014 р. про розшук та затримку транспортного засобу, згідно із пунктом 1 якої оголошено розшук транспортного засобу - автомобіль марки - Mitsubishi Lancer, 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1, шасі (кузов) НОМЕР_2.

31 березня 2014 року на підставі постанови ВДВС Великоолександрівського РУЮ від 31.03.2014 р. №40883291 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про публічне обтяження.

З матеріалів справи також вбачається, що 16.12.2011 р. у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна змінено обтяжувача з ХФ ВАТ "Кредобанк" на ТОВ "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції".

З наведеного вбачається, що незважаючи на те, що автомобіль Mitsubishi Lancer, 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1, шасі (кузов) НОМЕР_2, перебуває в заставі ТОВ "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції", про що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна внесено запис, державний виконавець ВДВС Великоолександрівського РУЮ постановою від 31.03.2014 року наклав арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, в тому числі й на вказаний автомобіль.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV (далі - Закон № 606-ХІV), виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 2 Закону № 606-ХІV зазначено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 11 Закону № 606-ХІV державному виконавцю надано право у процесі здійснення виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізувати його у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону № 606-ХІV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Таким чином, метою застави є виконання зобов'язань за рахунок майна і його вартості у разі примусового виконання зобов'язань за кредитним договором. При цьому заставодержатель має переважне перед іншими кредиторами цього боржника на задоволення своїх вимог.

Приймаючи, в інтересах третіх осіб, постанову від 31.03.2014 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у тому числі майна, що є предметом застави, державний виконавець фактично заборонив заставодержателю, який має переважне перед іншими кредиторами право на задоволення своїх вимог, розпоряджатися та/або користуватися обтяженим рухомим майном (транспортним засобом), а відтак позбавив його можливості забезпечити виконання боржником зобов'язань.

При цьому, поза увагою відповідача залишилася вимога статті 54 Закону України "Про виконавче провадження", що встановлює виключний перелік підстав стягнення заставленого майна для задоволення вимог осіб, які не є заставодержателями, а саме: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку право застави у ТОВ "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" виникло за три роки до винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів на користь стягувача, який не є заставодержателем, а також вартість предмета застави, визначена у договорі №А040016 в сумі 75360,00 грн. не перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, яка складає 99983,33 грн.

Отже, відповідач, не взявши до уваги зареєстровану в Державному реєстрі обтяжень заставу спірного рухомого майна та накладаючи постановою від 31.03.2014 р. заборону на відчуження рухомого майна, що належить третій особі, діяв всупереч вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, частиною 2 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Наведене вище свідчить про те, що ТОВ "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" як заставодержатель наділений правом на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна, що перебуває у заставі. Обов'язок державного виконавця зняти арешт у незавершеному виконавчому провадженні виникає лише з моменту надходження відповідного рішення суду.

Також, статтею 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації.

Більше того, обтяжувач (продавець) рухомих речей, які є предметом купівлі-продажу в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше.

Стосовно позовної вимоги щодо припинення розшуку автомобіля марки Mitsubishi Lancer 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1, шасі (кузов) НОМЕР_2, суд звертає увагу на те, що сторонами не надано жодного доказу оскарження постанови державного виконавця ВДВС Великоолександрівського РУЮ від 07.04.2014 р. про розшук та затримку транспортного засобу, а обраний позивачем спосіб захисту свої прав шляхом припинення розшуку майна не входить до компетенції адміністративного суду. Тому, позов в даній частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду жодного доказу існування обставин, які б спростовували доводи позивача щодо безпідставності арешту та перешкоджали прийняттю рішення про зняття арешту з автомобіля марки Mitsubishi Lancer.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 122, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зняти арешт із належного ОСОБА_1 автомобіля марки Mitsubishi Lancer 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1, шасі (кузов) НОМЕР_2, що накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області від 31.03.2014 р.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 11.5