Справа № 815/820/14
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/820/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Димерлія О.О., Скрипченка В.О.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2014 року у справі за позовом прокурора Татарбунарського району Одеської області в інтересах держави в особі Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування реєстрації декларації, скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року прокурор Татарбунарського району Одеської області звернувся до Одеського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Татарбунарської РДА Одеської області з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкту до експлуатації - комплекс будівель та споруд (причал) НОМЕР_1, зареєстрованої Інспекцією ДАБК в Одеській області 17.10.2013р. ОД 54, розташованого за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, Тузлівська сільська рада, комплекс будівель та споруд НОМЕР_1; скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області №7845017 від 12.11.2013р. про державну реєстрацію права власності на комплекс будівель та споруд (причал), розташованого за вказаною вище адресою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.11.2013р. внесено запис про державну реєстрацію права власності на комплекс будівель та споруд (причал), розташованих за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, Тузлівська сільська рада, комплекс будівель та споруд НОМЕР_1, за ОСОБА_1 В Декларації про готовність об'єкта до експлуатації ОСОБА_1 вказала документ, що засвідчує право власності (користування) земельною ділянкою - договір оренди земельних ділянок від 28.09.2006р. Однак, проведеною прокуратурою перевіркою встановлено, що в Відділі Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області та Реєстраційній службі Татарбунарського районного управління юстиції договори оренди земельних ділянок з ОСОБА_1 не зареєстровані, а лише наявний договір оренди земельної ділянки від 27.06.2007р., укладений між Татарбунарською РДА з ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 У зв'язку з цим, позивач вважає, що декларація про готовність об'єкта до експлуатації подана та зареєстрована в порушення вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою КМУ №461 від 13.04.2011р., чим порушені інтереси держави в сфері містобудування.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.08.2014р. позов задоволено.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що достовірність даних про наявність у ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою відповідно до договору оренди земельної ділянки від 28.09.2006р. не доведена, а наявний у матеріалах справи договір суборенди земельної ділянки від 16.08.2007р. між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не є доказом достовірності відомостей у Декларації, оскільки в розділі 7 Декларації не зазначений, тому реєстрація Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 17.10.2013р. за №0754 ОД підлягає скасуванню. Прийняття ж рішення про державну реєстрацію права власності державним реєстратором є похідним результатом проведення Інспекцією ДАБК в Одеській області реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а тому не може породжувати будь-яких правових наслідків, у тому числі у вигляді рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на комплекс будівель і споруд (причал) НОМЕР_1.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позов прокурора Татарбунарського району Одеської області залишити без задоволення. В своїй скарзі апелянт зазначає, що оскаржуваним судовим рішенням суд скасував реєстрацію її права власності на комплекс будівель та споруд, що являється порушенням ч.ч.1, 2 ст.328 ЦК України. В порушення норм процесуального права Одеський окружний адміністративний суд не притягнув її до участі у справі, чим позбавив її можливості захистити свої права.

ОСОБА_1 також подала апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14.08.2014р., в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове - про відмову в задоволенні адміністративного позову. Апелянт зазначає, що про судове засідання, на якому прийнято спірну постанову, її належним чином не повідомлено; при зверненні з позовом до суду прокурором Татарбунарського району Одеської області заявлялось три позовні вимоги, однієї з яких судом не вирішено. Висновок суду, що на момент реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації ОСОБА_1 не мала права користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт нерухомого майна, апелянт вважає помилковим, посилаючись на те, що право користування земельною ділянкою було підтверджено договором суборенди земельної ділянки від 16.08.2007р., укладеним між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 05.11.2013р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності на комплекс будівель та споруд (причал), розташованих за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, Тузлівська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 9, за ОСОБА_1. Запис про державну реєстрацію права власності внесений на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №12622485, виданого 12.11.2013р. Реєстраційною службою Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області.

Свідоцтво про право власності №12622485 видано на підставі Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області 17.10.2013р. №ОД 0754.

Проведеною прокуратурою перевіркою було встановлено, що 17.10.2013р. Інспекцією ДАБК в Одеській області зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації будівництво комплексу будівель і споруд НОМЕР_1 (причал) адмінбудівля під л. «А», будівля літ «Б» з навісом літ. «б», будівля літ. «В» за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, 2-й км. Піщаної коси Чорного моря, Тузлівська с/р, замовник ОСОБА_1.

В розділі 7 Декларації «Інформація про документ, що засвідчує право власності (користування) земельною ділянкою» зазначено договір оренди земельної ділянки від 28.09.2006р. б/н.

Однак, відповідно до листів Відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області та Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області відсутні будь-які зареєстровані договори оренди земельних ділянок з ОСОБА_1. Зареєстрованим є лише договір оренди земельної ділянки від 27.06.2007р., укладений Татарбунарською районною державною адміністрацією з ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4

Скасовуючи реєстрацію 17.10.2013р. Інспекцією ДАБК в Одеській області Декларації про готовність об'єкта до експлуатації - комплекс будівель і споруд (причал) НОМЕР_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що при реєстрації Декларації Інспекцією ДАБК в Одеській області не перевірено достовірність даних, зазначених у ній, що призвело до введення в експлуатацію об'єкту нерухомості на земельній ділянці, яка не передавалась в користування або у власність замовнику. Колегія суддів погоджується з таким висновком Одеського окружного адміністративного суду.

Процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначає Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461.

Відповідно до п.п. 20, 21 вказаного Порядку Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. У разі, коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Згідно п.29 Порядку у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією. Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом. Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили. Про скасування реєстрації декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування. Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими законодавством.

З вказаного слідує, що законодавством передбачена можливість скасування реєстрації декларації за рішенням суду у разі, якщо в ній виявлені недостовірні дані.

Згідно ч.6 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, якщо така декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.

Вказаним Законом, також, встановлено, що посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право на усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, чинним законодавством на територіальні інспекції ДАБК покладений прямий обов'язок перевіряти повноту даних, зазначених у деклараціях, та в разі виявлення недоліків, - повертати такі декларації на доопрацювання.

Статтею 126 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону, або договором оренди землі та договором відчуження права оренди землі, зареєстрованими відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як зазначалось вище, в розділі 7 поданої на реєстрацію ОСОБА_1 Декларації документом, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою замовником вказано договір оренди землі від 28.09.2006р. №б/н.

Однак, ні під час розгляду справи в суді першої, а ні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не доведено факту існування договору оренди землі від 28.09.2006р. №б/н. Вказане, на думку колегії суддів, дає підстави для висновку, що зазначений ОСОБА_1 у розділі 7 Декларації договір не існує. Тобто, документ, що засвідчує право власності (користування) земельною ділянкою несільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території 2-го Піщаної коси Чорного моря, Тузлівська с/р у ОСОБА_1 відсутній.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що право користування земельною ділянкою було підтверджено договором суборенди земельної ділянки від 16.08.2007р., укладеним між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Колегія суддів не бере до уваги такі твердження апелянта, оскільки в Декларації про готовність об'єкта до експлуатації зазначено саме договір оренди земельної ділянки від 28.09.2006р., а не договір суборенди земельної ділянки від 16.08.2007р.

В поданих скаргах апелянти посилаються, також, на те, що скасування реєстрації Декларації у разі виявлення недостовірних відомостей можливе лише у разі наявності спору між відповідачем та позивачем і суд не може заміняти функції органів державної влади та місцевого самоврядування у разі відсутності спору. Колегія суддів критично ставиться до таких тверджень апелянтів, оскільки скасування Інспекцією реєстрації декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації передбачено п.29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461. У даній справі прокурор звернувся з позовом в інтересах держави, у відповідності до ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, оскільки встановлено недостовірність даних, зазначених ОСОБА_1 при реєстрації17.10.2013р. Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, тому таку реєстрацію правомірно скасовано Одеським окружним адміністративним судом.

Більше того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 визнав, що декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від імені замовника ОСОБА_1 заповнено ним особисто.

12.11.2013р., за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_1 від 05.11.2013р., державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області проведено державну реєстрацію прав власності, форма приватна розмір частки: 1/1 на комплекс будівель і споруд НОМЕР_1 (причал) адмінбудівлю під л. «А», будівля літ «Б» з навісом літ. «б», будівля літ. «В» за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, 2-й км. Піщаної коси Чорного моря, Тузлівська с/р.

Державна реєстрація права власності проведена з прийняттям рішення від 12.11.2013р. №7845017 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.11.2013р. підставою виникнення у ОСОБА_1 права власності на комплекс будівель і спору (причал НОМЕР_1) є свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.11.2013р. №12622485.

В свою чергу, згідно ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.42, п.46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011р. №703, Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видається у разі, якщо заявником подано документ, що відповідно до законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності є похідним результатом проведення Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Оскільки в даній справі реєстрація 17.10.2013р. Інспекцією ДАБК в Одеській області Декларації про готовність об'єкта до експлуатації скасована судом, тому вона не може породжувати будь-яких правових наслідків, у тому числі у вигляді рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на комплекс будівель і споруд (причал) НОМЕР_1.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, громадянка ОСОБА_2 є власником комплексу будівель і споруд (причал), що в цілому складається з літ. «А» - адмінбудівля 63,6 кв.м., літ. «Б» - будівля 32,0 кв.м., літ. «В» - будівля 18,8 кв.м., цифри 1-4 - дворові споруди, розташовані на земельній ділянці 0,4999 га., кадастровий номер :01:003:0003, що знаходиться за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с/рада Тузлівська, комплекс будівель і споруд НОМЕР_1. У встановленому законом порядку приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 право власності ОСОБА_2 на вище зазначений об'єкт нерухомого майна зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що їй приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 17.02.2014р. видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №17895449. Вищезазначений договір укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та продаж здійснено за 310 815 гривень, які ОСОБА_2 повністю перерахувала на рахунок продавця ОСОБА_1

Колегія суддів вважає, що зазначені обставини не впливають на правовідносини, що виникли до обставин, на які посилаються апелянти, та не можуть бути підставою для скасування законного судового рішення. Варто зазначити, що укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мало місце 17.02.2014р., тобто після звернення прокурором Татарбунарського району Одеської області з даним позовом до суду.

Щодо посилань апелянтів на те, що в порушення ч.2 ст.53 КАС України, ОСОБА_2, як власник комплексу будівель і споруд (причал) НОМЕР_1, не була залучена судом до участі у розгляді справи, то суд апеляційної інстанції не бере їх до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо обізнаності Одеським окружним адміністративним судом про продаж ОСОБА_1 спірного об'єкту нерухомості ОСОБА_2

Судова колегія, також, не бере до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, що судом першої інстанції не вирішено заявленої в позові прокуратурою позовної вимоги щодо зобов'язання Реєстраційну службу Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області скасувати запис про реєстрацію права власності від 05.11.2013р. за ОСОБА_1 на комплекс будівель та споруд (причал) НОМЕР_1, оскільки прокурором Татарбунарського району Одеської області 17.06.2014р. було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказана вимога позивачем не заявлялася.

Порушення норм процесуального права, у відповідності до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, є підставою для скасування рішення суду лише у випадку, якщо це призвело до неправильного вирішення справи чи питання. Вказаного у справі, що розглядається, встановлено не було.

На підставі викладеного вище колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана відповідна правова оцінка.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційних скарг не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційних скарг на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 02.03.2015р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Димерлій О.О.

Скрипченко В.О.