Справа № 643/17106/14-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 р. Справа № 643/17106/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 25.11.2014р. по справі № 643/17106/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку основної та додаткової пенсії, як інваліду, особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.01.2014 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова нарахувати та виплатити позивачу основну та додаткову пенсії як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 01.01.2014 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, передбачені ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням ч.3 ст.67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше сплачених сум (проведених виплат); зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів згідно зі статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", враховуючи 8-кратний розмір пенсії згідно зі статтею 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", але своєчасно не сплаченої пенсії у розмірі, обчисленому згідно з Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року за період з 01.01.2014 року по 21.10.2014 року.

Постановою Московського районного суду м. Харкова у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до статті 183-2 КАС України справу розглянуто в порядку письмого провадження.

Згідно зі статтею 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, з 24.09.2001 року - інвалідом 2 групи безстроково.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що нарахування позивачу пенсій має визначатись відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 та від 25.03.2014 року №112.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на такі обставини.

Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам ІІ групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було встановлено будь-яких обмежень щодо застосування ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів зазначає, що посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 не може вважатися підставою для обмеження такої виплати згідно із Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки відповідно до ч.4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Проте, колегія суддів також зазначає, що Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року № 1622-VІІ у Прикінцевих положеннях доповнено пунктом 6-7, згідно з яким встановлено, серед іншого, що норми і положення, в тому числі і ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України, виходячи з наявних фінансових бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду та бюджетів інших фондів загальноообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Зазначений Закон набрав чинності з 03 серпня 2014 року.

На підставі викладеного колегія суддів зазначає, що в період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року включно позивачу повинні нараховуватись і виплачуватись державні пенсії (основна і додаткова) в порядку та в розмірах відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом с тим колегія суддів зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом 04.11.2014 року із вимогами щодо захисту його порушених прав, що мали місце з 01.01.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 04.05.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Доказів поважності причин пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Виходячи із зазначених обставин справи колегія суддів вважає, що права позивача підлягають захисту з 04.05.2014 року.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів згідно зі ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати" колегія суддів зазначає таке.

Порядок та умови компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати врегульовано Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати".

Відповідно до статті 1 зазначеного Закону підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтею 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" встановлено, що компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З аналізу зазначених вище норм законодавства колегія суддів приходить до висновку, що втрата частини доходів підлягає компенсації лише у випадку затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності зазначеним Законом, а тому підстави для задоволення зазначеної позовної вимоги відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 25.11.2014р. по справі № 643/17106/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку основної та додаткової пенсії, як інваліду, особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з 04.05.2014 року по 02.08.2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 основну та додаткову пенсії як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 04.05.2014 року по 02.08.2014 року в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, передбачені ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням ч.3 ст.67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше сплачених сум (проведених виплат).

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії з 01.01.2014 року по 03.05.2014 року - залишити без розгляду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.