Справа № 426/364/13-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" лютого 2015 р. м. Київ К/800/34977/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 Сєліна Андрія Ігоровича на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2013 року,

в с т а н о в и л а :
У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати незаконними дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області щодо відмови у прийнятті довідки про заробітну плату та зобов`язати відповідача провести ОСОБА_1 з 22 лютого 2013 року перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно довідки про заробітну плату у зоні відчуження від 11 липня 1997 року № 61, виданої Старобільським ПМК-87, врахувавши при перерахунку пенсії заробітну плату у зоні відчуження за жовтень 1987 року у сумі 802,12 крб.

Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 23 квітня 2013 року позов задоволено. Визнано незаконними дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області щодо відмови у прийнятті довідки про заробітну плату. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області провести ОСОБА_1 з 22 лютого 2013 року перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно довідки про заробітну плату у зоні відчуження від 11 липня 1997 року № 61, виданої Старобільським ПМК-87, застосувавши при перерахунку пенсії заробітну плату у зоні відчуження за жовтень 1987 року у сумі 802,12 крб.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2013 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено позивачу у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_1 в 1987 році перебував у трудових відносинах з ВАТ «Сватівське ПМК-231».

З 05 вересня 1987 року по 22 листопада 1987 року позивач у складі військової частини №73413 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 21 вересня 2000 року №51/1/12090 із зазначенням періодів та днів виїзду в зони та отриманих доз опромінення.

26 квітня 2006 року ВАТ «Сватівське ПМК-231» було ліквідовано за судовим рішенням.

Старобільським ПМК-87 позивачу надана довідка № 61 від 11 липня 1997 року, згідно якої заробітна плата ОСОБА_1 за час його роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС складала 802,12 крб.

22 лютого 2013 року позивач із зазначеною довідкою про заробітну плату звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області для перерахунку пенсії.

Проте, відповідачем вказана довідка не прийнята у зв`язку з невідповідністю її вимогам постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при перерахунку пенсії безпідставно не враховано довідку про заробітну плату позивача у зоні відчуження від 11 липня 1997 року № 61, видану Старобільським ПМК-87.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що оскільки розмір заробітної плати позивача, зазначений у довідці №61 від 11 липня 1997 року, яка видана Старобільським ПМК-87, не підтверджений первинними документами про нараховану заробітну плату, відсутні підстави для призначення (перерахунку) позивачу пенсії, виходячи із розміру заробітної плати, зазначеного у цій довідці.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року №1210 зобов`язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно частини 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 7 цього Порядку №1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Перелік документів, які додаються до заяви про перерахунок пенсії, визначаються відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 14 Порядку до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу та заробітної плати після призначення пенсії, у зв`язку із зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами «б», «в», «ґ» пункту 7, пунктом 13.

Відповідно до пункту «в» пункту 7 Порядку до заяви про перерахунок пенсії додається довідка про заробітну плату особи.

Пунктом 17 Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Як було встановлено судом першої інстанції, відповідно до довідок Сватівської районної державної адміністрації та Старобільської районної державної адміністрації ВАТ «Сватівська ПМК-231», на якому працював позивач, згідно із судовим рішенням від 26 квітня 2006 року ліквідоване, а згідно з листом Трудового архіву Сватівського району, архівні справи ВАТ «Сватівська ПМК-231» на зберігання не надходили. В трудовій книжці позивача містяться відомості про реорганізацію підприємства Сватівська ПМК-231 в Старобільську ПМК-87.

При цьому, відповідач не надав жодних доказів, що дані, які містяться в довідці про заробіток позивача, виданій Старобільським ПМК-87, містять неправдиві або недостовірні дані. В судовому порядку вказана довідка недійсною також не визнавалася.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача у прийнятті для перерахунку пенсії позивача довідки про заробітну плату у зоні відчуження від 11 липня 1997 року № 61, виданої Старобільським ПМК-87 є протиправною.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За таких обставин, колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що апеляційний суд помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції, а тому постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 Сєліна Андрія Ігоровича задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2013 року скасувати, а постанову Сватівського районного суду Луганської області від 23 квітня 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало