Справа № 2а-1207/1118/12
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2015 р. м. Київ К/800/14768/13

К/800/14340/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Стародуба О.П.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська про визнання дій неправомірними за касаційними скаргами ОСОБА_4 та Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати неправомірною відмову відповідача провести перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2012 року з урахуванням заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді відповідно до ч.3 ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Постановою Жовтневого районного суду м. Луганська від 14 травня 2012 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано дії Пенсійного фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська незаконними.

Зобов'язано Пенсійний фонд України в особі Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська здійснювати позивачу виплату довічного грошового утримання з 01.01.2012 року в розмірі 11330,88 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2013 року скасовано постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 14 травня 2012 року та прийнято нову, якою адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська розглянути заяву ОСОБА_4 від 24 січня 2012 року про перерахунок довічного грошового утримання.

Не погоджуючись постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2013 року, ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2013 року та залишити в силі постанову Жовтневого районного суду м.Луганська від 14 травня 2012 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Не погоджуючись постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2013 року, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2013 року та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 та залишення без задоволення касаційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

Згідно наказу №126-к від 28.10.2010 року Луганського апеляційного господарського суду ОСОБА_4, звільнена з посади судді 22.10.2010 року, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. ОСОБА_4 мас стаж роботи станом на 22.10.2010 року - 20 років 9 місяців 15 днів.

Згідно листа Луганського апеляційного господарського суду № 2 від 18.01.2011 року, заробітна плата для обчислення щомісячного довічного грошового утримання становить 10451,60 грн.

24.021.2012 року, ОСОБА_4 зверталась до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська з заявою про здійснення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням окладу та встановленням заробітку судді на підставі ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Однак, листом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська від 03.02.2012 року №45/6-7, позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Вважаючи вказану відмову неправомірною, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позові вимоги, Жовтневий районний суд м.Луганська дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з того, що перерахунок довічного грошового утримання позивачу повинен бути здійснений з 1 січня 2012 року в межах і розмірі, передбаченому ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, Донецький апеляційний адміністративний суд дійшов протилежного висновку з посиланням на відсутність в матеріалах справи довідки про розмір заробітної плати працюючого судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання на січень 2012 року та рішення відповідача, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо відмови в перерахунку пенсії.

Проте, з даним висновком суду апеляційної інстанції не можна погодитися з огляду на наступне.

Особливий статус судді, гарантії його незалежності визначено Конституцією і законами України.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України «Про статус суддів» судді є посадовими особами судової влади, які відповідно до Конституції України наділені повноваженнями здійснювати правосуддя і виконувати свої обов'язки на професійній основі в Конституційному Суді України та судах загальної юрисдикції.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» державна служба в Україні визначена як професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що суддя, на якого поширюється дія положень статей 1, 2 Закону України «Про державну службу», є державною службовою особою, яка здійснює функції представника державної судової влади на постійній основі, наділений повноваженнями здійснювати правосуддя та одержує суддівську винагороду за рахунок державних коштів.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 37 Закону України «Про державну службу», яка, зокрема, визначає підстави для виходу на пенсію державних службовців та її розмір, а також передбачає, що пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

Конституцією України та Законом України «Про статус суддів» визначено граничний вік перебування судді на посаді - 65 років.

Крім того, визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання суддям за рахунок держави матеріального забезпечення та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до них високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Про це неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.

Відповідно до частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Аналіз статті 43 Закону України «Про статус суддів» свідчить про те, що вона регулює відносини, пов'язані з відставкою судді, яка, у свою чергу, є підставою для виникнення спеціальної правоздатності у судді для набуття особливого соціального забезпечення.

Зазначена стаття, як і в цілому Закон України «Про статус суддів», посилює гарантії незалежності суддів порівняно з іншими категоріями державних службовців, право на пенсію яких передбачено статтею 37 Закону України «Про державну службу». Зокрема, вона передбачає можливість вибору суддею одного з двох варіантів соціального забезпечення у разі виходу у відставку - отримання пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону України «Про державну службу», або неоподаткованого щомісячного довічного грошового утримання.

Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя. Про це зазначив Конституційний Суд України в Рішенні від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013.

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» змінено порядок оплати праці працюючим суддям, яким виплачується суддівська винагорода.

Статтею 129 вказаного Закону визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з 01 січня 2012 року працюючим суддям підвищено посадові оклади.

Вказане дає підстави для здійснення перерахунку пенсій суддям, що вийшли на пенсію і які отримують пенсії як державні службовці.

Отже, підвищення розміру заробітної плати працюючим суддям з 01 січня 2012 року дає підстави для перерахунку пенсій суддям, що отримують пенсії як державні службовці, а тому позивач набув право на перерахунок пенсії згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу».

Конституційним Судом України викладені правові позиції стосовно гарантій незалежності суддів у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 та від 3 червня 2013 року №3-рп/2013.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4.

Відповідно до частини першої статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 222, 226, 231 КАС України ,-

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська залишити без задоволення.

Постанову - Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2013 року скасувати, а постанову Жовтневого районного суду м.Луганська від 14 травня 2012 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

О.П. Стародуб

В.В. Швець