Справа № 816/4476/14
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 р.Справа № 816/4476/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача Чернобая О..В.,

представника позивача Засядька Р.А.,

представника відповідача Орлової М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.12.2014р. по справі № 816/4476/14

за позовом Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія"

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області , Полтавська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання незаконними дій, визнання незаконними податкових повідомлень-рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" (далі за текстом - СП "ПГНК", позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі за текстом - Полтавська ОДПІ, відповідач - 1), Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (відповідач - 2), в якому просив суд:

- визнати незаконними дії Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області щодо прийняття податкових повідомлень-рішень від 12 вересня 2013 року №№, , ;

- визнати незаконними податкові повідомлення-рішення Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 12 вересня 2013 року №№, , ;

- зобов'язати Полтавську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Полтавській області скасувати податкові повідомлення-рішення від 12 вересня 2013 року №№, , .

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.12.2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а саме: п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4, п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, .

Основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД-2010 є добування сирої нафти (06.10).

За змістом пункту 5.3. Статуту СП "ПГНК" компанія здійснює видобуток нафти, газу та конденсату в Україні шляхом розвідки, освоєння, розробки та експлуатації нафтових та газових родовищ, розташованих на території України.

Фахівцями Головного управління Міндоходів у Полтавській області, ДПІ у м. Полтаві, Карлівської ОДПІ, Полтавської ОДПІ у період з 09 липня по 19 серпня 2013 року проведено планову виїзну перевірку СП "ПГНК" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 по 31.12.2012.

За результатами перевірки на бланку ДПІ у м. Полтаві складено акт від 27.08.2013 №757/16-01-22-01-09/20041662, в якому, окрім іншого, вказано на порушення позивачем вимог статті 82 Закону України "Про Державний бюджет на 2010 рік", розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 03.06.2008, пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо організації бюджетного процесу у 2010 році", що призвело до заниження рентної плати загалом в розмірі 308 736 085 грн 78 коп.

На підставі вказаного акта перевірки Полтавською ОДПІ 12.09.2013 року сформовано податкові повідомлення-рішення:

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "рентна плата за газовий конденсат" в розмірі 8 894 127 грн 95 коп. (в тому числі: 7 115 302 грн 37 коп. за основним платежем, 1 778 825 грн 59 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями);

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "рентна плата за природний газ" в розмірі 56 785 707 грн 77 коп. (в тому числі: 45 428 567 грн 02 коп. - за основним платежем, 11 357 141 грн 75 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями);

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "рентна плата за нафту" в розмірі 87 665 368 грн 06 коп. (в тому числі: 70 132 294 грн 45 коп. - за основним платежем, 17 533 073 грн 61 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями).

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та недоведеності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду з наступних підстав.

Так, колегія суддів вважає необґрунтованими позовні вимоги про визнання незаконними дій Полтавської ОДПІ щодо прийняття податкових повідомлень-рішень від 12 вересня 2013 року №№, , .

Згідно ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зобов'язані перевірити оскаржувані дії на предмет вчинення їх на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження дій суб'єктів владних повноважень, умовою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб таких органів є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

У свою чергу, порушенням суб'єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею такого права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона може розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків такої особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Виходячи з предмету спірних правовідносин, позивач просить визнати неправомірними дії контролюючого органу щодо формування податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

При цьому, виходячи з наведених вище положень частини другої статті 55 Конституції України, особа-позивач на власний розсуд визначає, чи порушені її права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

За змістом п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Диспозиція цієї статті передбачає оскарження дій службової особи контролюючого органу, які пов'язані з порушенням порядку проведення перевірки; дій, які полягають у перевищенні повноважень службовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контрольного заходу; дій щодо проведення перевірки без установлених законом підстав та/або з порушенням вимог чинного законодавства тощо.

Водночас, обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Відповідну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року у справі №21-237а13.

Разом з цим, як визначено п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно з п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За таких обставин, в разі незгоди платника податків з донарахованими контролюючим органом грошовими зобов'язаннями належним способом захисту порушеного права є звернення такого платника до контролюючого органу вищого рівня зі скаргою про перегляд цього рішення чи подання позову про визнання протиправним та скасування такого рішення.

Колегія суддів зазначає, що дотримання контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку формування податкового повідомлення-рішення (зокрема, наявності у контролюючого органу повноважень на прийняття такого рішення) входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність такого рішення. Так, прийняття рішення неповноважним суб'єктом є підставою для визнання такого рішення протиправним та його скасування.

Виходячи із загальних засад адміністративного судочинства, задоволеними можуть бути лише ті вимоги, що фактично відновлюють порушене право особи у взаємовідносинах з суб'єктом владних повноважень. Судове рішення, як завершальний акт здійснення правосуддя, має бути спрямованим на безпосередній захист та відновлення оспорюваних і порушених прав/законних інтересів особи-позивача, адже його метою є досягнення юридичної визначеності у спірних відносинах сторін.

Між тим, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом визнання незаконними дій Полтавської ОДПІ щодо прийняття податкових повідомлень-рішень від 12.09.2013 №№, , не призведе до відновлення такого права, оскільки вказані дії контролюючого органу самі по собі не створюють будь-яких юридично значимих наслідків, а є лише засобом службової діяльності відповідача, у зв'язку з чим жодним чином не породжують, не змінюють не припиняють права та обов'язки особи-позивача у сфері публічно-правових відносин.

За викладених обставин колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову щодо визнання незаконними дій Полтавської ОДПІ щодо прийняття податкових повідомлень-рішень від 12 вересня 2013 року №№, , .

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність у Полтавської ОДПІ повноважень на формування податкових повідомлень-рішень від 12.09.2013 №№, , , оскільки акт перевірки складено саме ДПІ у м. Полтаві, в якому позивач перебуває за основним місцем обліку, враховуючи наступне.

Згідно з п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

З матеріалів справи встановлено, що СП "Полтавська газонафтова компанія" як платник податків за основним місцем обліку, перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві, а як платник за неосновним місцем обліку, в Новосанжарському відділенні Полтавської ОДПІ, у зв'язку з наявністю підрозділу (об'єкта) - завод, виробнича ділянка (39300, Полтавська обл., Новосанжарський район, с. Соколова Балка), про що свідчить повідомлення форми №16-ОПП (т. І, а.с. 181).

Новосанжарське відділення Полтавської ОДПІ у спірних відносинах є контролюючим органом, що здійснює функції адміністрування рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат, що видобуваються в Україні.

Колегія суддів звертає увагу, що саме до Новосанжарського відділення Полтавської ОДПІ позивач подавав податкові розрахунки рентної плати за видобуті нафту, природний газ і газовий конденсат (т. І, а.с. 179-180).

Розпорядженням Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 02.08.2013 №34-р "Про залучення працівників Полтавської та Карлівської ОДПІ до перевірки СП "Полтавська газонафтова компанія" зобов'язано залучити для участі у проведенні планової документальної перевірки СП "Полтавська газонафтова компанія" заступника начальника управління - начальника відділу організації та супроводження перевірок платників податків управління податкового аудиту Полтавської ОДПІ Садового С.М. (т. ІІ, а.с. 13).

Наказом ДПІ у м. Полтаві від 05.08.13 №386 до участі у проведенні перевірки СП "Полтавська газонафтова компанія" залучено заступника начальника управління - начальника відділу організації та супроводження перевірок платників податків управління податкового аудиту Полтавської ОДПІ Садового С.М. (т. ІІ, а.с. 14). Копію наказу разом з направленням від 06.08.2013 №230 вручено головному бухгалтеру СП "ПГНК" Головахіній Н.П. 06.08.2013 (т. ІІ, а.с. 16).

В акті перевірки від 27.08.2013 №757/16-01-22-01-09/20041662 зазначено про участь у проведенні перевірки Садового С.М. (т. І, а.с. 37). Наданий позивачем примірник вказаного акта перевірки підписано Садовим С.М. (т. І, а.с. 114).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що до проведення перевірки залучався фахівець Полтавської ОДПІ.

У відповідності до п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

За змістом п.п. 1.6.3 п. 1.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової служби України від 31 жовтня 2012 року №948, (чинних на момент виникнення та реалізації спірних відносин) у разі встановлення за результатами перевірки порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за розглядом матеріалів перевірки керівником (заступником керівника) органу ДПС, на обліку в якому перебуває платник податків, приймаються та надсилаються платнику податків податкові повідомлення-рішення за формами, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Таким чином, прийняття податкового повідомлення-рішення віднесено до повноважень того контролюючого органу, на обліку в якому перебуває платник податків.

З огляду на те, що у спірних відносинах контролюючими органами проведено планову виїзну документальну перевірку СП "Полтавська газонафтова компанія", в ході якої досліджувались питання дотримання вимог податкового законодавства щодо сплати всіх податків, платником яких є позивач, а тому таку перевірку очолювала ДПІ у м. Полтаві, в якій позивач перебуває за основним місцем обліку, а питання щодо правильності нарахування та сплати рентних платежів досліджено фахівцем Полтавської ОДПІ, на податковому обліку в якій позивач перебуває як платник за неосновним місцем обліку.

Враховуючи перебування позивача за неосновним місцем обліку у Новосанжарському відділенні Полтавської ОДПІ та подання позивачем розрахунків рентної плати за видобуті нафту, природний газ і газовий конденсат саме до вказаного контролюючого органу, податкові повідомлення-рішення про від 12 вересня 2013 року №№ про донарахування суми грошового зобов'язання за рентну плату за нафту в розмірі 87665368,06 грн., про донарахування суми грошового зобов'язання за рентну плату за природний газ в розмірі 87665368,06 грн., про донарахування суми грошового зобов'язання за рентну плату за газовий конденсат в розмірі 8894127,96 грн., прийняті повноважним контролюючим органом - Полтавською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Полтавській області.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову СП "Полтавська газонафтова компанія" в частині визнання незаконними податкових повідомлень-рішень Полтавської ОДПІ від 12.09.2013 №№, , , з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення Полтавської ОДПІ від 12.09.2013 №№, , , прийняті за наслідками перевірки, оформленої актом від 27.08.2013 №757/16-01-22-01-09/20041662.

За результатами розгляду адміністративної справи №816/539/14 постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2014 у задоволенні позовних вимог СП "Полтавська газонафтова компанія" відмовлено повністю (т. І, а.с. 157-159).

В силу вимог ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2014 у справі №816/539/14 прийнято за результатами розгляду справи у відкритому судовому засіданні, а тому, дане судове рішення набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто 24.06.2014.

Колегія суддів зазначає, що доказів скасування даного судового рішення судом касаційної інстанції сторонами не надано.

Отже, на момент розгляду даної справи з того самого спору і між тими самими сторонами є така, що набрала законної сили, постанова суду про відмову у задоволенні позовних вимог СП "Полтавська газонафтова компанія".

Згідно з приписами ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Оскільки на дату розгляду судом даної адміністративної справи вже є обов'язкове до виконання судове рішення, ухвалене у справі про той самий спір і між тими самими сторонами, що набрало законної сили та яким встановлено правомірність донарахування платнику податків грошових зобов'язань, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання незаконними податкових повідомлень-рішень Полтавської ОДПІ від 12.09.2013 №№, , .

Також колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог СП "Полтавська газонафтова компанія" про зобов'язання Полтавської ОДПІ скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.09.2013 №№, , , оскільки у Полтавської ОДПІ відсутні повноваження щодо скасування податкових повідомлень-рішень про донарахування платникам податків грошових зобов'язань.

У разі незгоди платника податків з донарахованими контролюючим органом грошовими зобов'язаннями належним способом захисту порушеного права є звернення такого платника до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення чи подання позову про визнання протиправним та скасування такого рішення.

Крім того, виходячи з положень ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неправомірності рішення суб'єкта владних повноважень таке рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню судом.

Отже, у інший спосіб підстави для задоволення позову в даній частині - відсутні.

В силу вимог ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Отже, керуючись приписами наведених норм процесуального закону, оцінивши надані позивачем до матеріалів справи докази, а також враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову та необхідність закриття провадження в частині позовних вимог.

Таким чином, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів підтверджує, що при її прийнятті суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.12.2014р. по справі № 816/4476/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 06.03.2015 р.