Справа № 214/4817/14-а
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"25" лютого 2015 р.справа № 214/4817/14-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Кругового О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2014 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 06 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу щодо перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу зробити перерахунок позивачу довічного грошового утримання судді у відставці при збільшенні заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», починаючи з 01.10.2013 року до 01.06.2014 року без обмеження максимального розміру, з урахуванням сум фактично проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а в задоволенні позовної заяви позивача відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною діяльність відповідача щодо перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці за період з 01.10.2013 року по 01.06.2014 року, зобов'язати відповідача провести йому перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при збільшені заробітної плати працюючого судді, стягнути з відповідача на його користь заборгованість у зв'язку з невиконаним перерахунком довічного щомісячного грошового утримання як судді у відставці за період з 01.10.2013 року по 01.01.2014 року в сумі 16952 грн. 06 коп. та за період з 01.01.2014 року по 01.06.2014 року в сумі 27134 грн. 60 коп., зобов'язати відповідача негайно виконати постанову суду у частині стягнення на його користь недоплаченої суми щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 39734 грн. 66 коп.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції посилався на наступне.

Згідно ст. 126 Конституції України, однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Конституції України, в Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання суддів.

Згідно ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч. 5 ст. 138 цого ж Закону виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як встановлено п. 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень ч.2,3 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

03.06.2013 року Конституційним Судом України було прийнято рішення №3-рп/2013, згідно якого визнано неконституційними ч. 3, перше, друге та третє речення ч. 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. 2 цього Закону в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів», абзац другий п. 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень ч. 2, 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством.

Отже, згідно вищевказаного рішення Конституційного Суду України законодавство повернулося до раніше встановленого розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, яке не передбачало обмеження розміру, а відтак відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого обмеження реформування пенсійної системи», який визнаний неконституційним) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Так, згідно довідок №Б-с-1050 від 03.07.2013 року, №Б-с-242 від 13.02.2014 року та №Б-с-243 від 13.02.2014 року, виданих Територіальним Управлінням державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області ОСОБА_2, заробітна плата діючого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу станом на січень 2013 року складала 18352 грн., станом на грудень 2013 року та січень 2014 року - 19488 грн.

Отже, суд першої інстанції правомірно вважає, що відповідач, не здійснюючи перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання позивачу, як судді у відставці у зв'язку із зміною заробітної плати працюючого судді, вчинив бездіяльність, як суб'єкт владних повноважень, а тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: О.О. Круговий