Справа № 127/851/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/851/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Король О. П.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

04 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання неправомірним рішення та зобов'язання призначити та виплатити пенсію,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, в якому просив визнати неправомірними дії щодо відмови йому у призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 27.11.2014.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи з 23.01.1978 по 03.09.1984 позивач працював за спеціальністю "складальник-клепальник" повний робочий день.

27 листопада 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про призначення пільгової пенсії.

Відповідно до витягу з протоколу №32 від 10.12.2014 № 3436/06-33-3/02-2 засідання Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з тим, що відповідно до Списків, затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 28.08.1956 №1173 період роботи позивача за професією "складальник-клепальник" з 23.01.1978 по 03.09.1984 зарахувати не можливо, оскільки зазначеними Списками його професія не була передбачена.

Позивач вважаючи таке рішення управління Пенсійного фонду України м. Вінниці неправомірним, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що спірний період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, достатнього для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом "б" статті 13 Закону України " Про пенсійне забезпечення" визначено, що працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію: чоловіки - по досягненню 55 років і при наявності загального стажу роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років 06 місяців на зазначених роботах.

Відповідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, передбачено, що право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджується довідками, які уточнюють особливий характер роботи, які видані підприємствами на підставі документів про характер виконуваної роботи та умов праці, а також зайнятість протягом повного робочого часу на роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до цієї статті застосовуються "Список N 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список N 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року N 1173.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком N 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 2 (далі - Списки), наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 р. N 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 1 грудня 2005 року за N 1451/11731, затверджено Порядок застосування Списків N 1 та N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Вперше професія "складальник-клепальник" була внесена до Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 № 10, які діяли з 01.01.1992.

Конституційний Суд України в пункті 2 мотивувальної частини Рішення від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказав, що загальновизнаний принцип права про дію нормативно-правових актів у часі закріплено в частині першій статті 58 Конституції України. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. При цьому Конституційний Суд України роз'яснив, що положення частини першої статті 58 Основного Закону України про дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що "вона починається з моменту набрання актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце".

Наведене дає підстави для висновку про те, що дія нормативно-правового акта - Списка № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, яким вперше віднесено до посад та робіт, які дають право на призначення працівникам пенсії за віком на пільгових умовах, професію "складальник-клепальник", не може поширюватися на правовідносини, пов'язані з виконанням трудових функцій на цій посаді позивачем, які мали місце до набрання цим Списком чинності.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України в справі № 21-429а11 від 07.05.2012.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач працював по професії "складальник-клепальник" з 23.01.1978 по 03.09.1984 тобто до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10, вказаний період роботи не може бути зарахований до пільгового стажу роботи згідно із зазначеною постановою.

Таким чином, його не можливо врахувати до стажу за посадою "складальник-клепальник" для призначення пенсії на пільгових умовах, тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання неправомірним рішення та зобов'язання призначити та виплатити пенсію, - скасувати.

В задоволені адміністративного позову відмовити повністю .

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.