Справа № 813/859/15
Суддя: Тертичний Віталій Григорович
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

813/859/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року № 813/859/15

11 год. 00 хв. м. Львів, вул. Чоловського, 2

Зал судових засідань № 5

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Тертичного В.Г.

за участю секретаря судового засідання Олійника Ю.В.

представників сторін:

від позивача – не з’явився

від відповідача – не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Управління пенсійного фонду України у Яворівському районі Львівської області до Державного підприємства «Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство» «Сірка» про стягнення заборгованості у розмірі 236728,88 грн.,-

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України у Яворівському районі Львівської області звернулося до суду з позовом до Державного підприємства «Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство» «Сірка», в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених по Списку № 2, що виникла за січень 2015 року на загальну суму - 236728,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач всупереч вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003 року, Закону України “Про пенсійне забезпечення” № 1788-XII від 05.11.1991 року, за січень 2015 року не здійснив компенсацію витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2 і заборгував позивачу 236728,88 грн. Оскільки станом на день звернення до суду відповідач понесених позивачем витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, не відшкодував, просить суд їх стягнути.

В судове засідання представник позивача не з’явився хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце судового розгляду справи. 03 березня 2015 року за вх. № 282ел. через канцелярію суду позивачем подано клопотання, в якому просить розглянути дану справу без участі уповноваженого представника управління, за наявними у матеріалах справи документами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотань процесуального характеру до суду не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням визначених ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України строків розгляду справи, така відповідно до ч.6 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України розглядається на основі наявних доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд даючи правову оцінку спірним правовідносинам виходив з наступного.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 зазначеного Закону для платників збору об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. “б-з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 цього Закону.

Відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими i важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом шостим Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України” (далі –Інструкція).

Відповідно до п.6.1 Інструкції, витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підлягають повному (100%) відшкодуванню.

Згідно з п.6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Згідно з п. 6.8. Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

За період роботи зі шкідливими та важкими умовами праці працівники Державного підприємства «Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство» «Сірка» набули право на пільгову пенсію за Списком № 2. Загальна сума заборгованості відповідача, що виникла внаслідок невідшкодування фактичних витрат понесених позивачем на виплату і доставку працівникам пільгових пенсій, що призначені таким відповідно до п. “б” - “з” Закону України “Про пенсійне забезпечення” становить - 236728,88 грн.

Позивач – Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області у відповідності до п. 6.4 Інструкції, направило на адресу відповідача розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б-з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Докази направлення та отримання відповідачем розрахунків з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням того, що відповідач, станом на дату судового розгляду справи, не виконав вимог ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, а саме: не відшкодував в повному обсязі понесені позивачем фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам Державного підприємства «Новояворівське державне гірничо-хімічне підприємство» «Сірка» за січень 2015 року, доказів на спростування доводів позивача не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що належить задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи те, що спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача – суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 17-19, 69-71, 151-154, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

3. Судовий збір зі сторін стягувати не слід.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений 10 березня 2015 року.

Суддя Тертичний В.Г.