Справа № 377/158/15-а
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/158/15-а

Провадження №2-а/377/13/15

12 березня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді МАЛИШЕНКО Т.О., розглянувши у м. Славутичі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області - про визнання дій суб,єкта владних повноважень протиправними та зобов,язання нарахувати і виплатити недоотриману суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік, -

У С Т А Н О В И Л А :

10.02.2015 року до суду звернулася ОСОБА_1, за вищевказаними позовними вимогами, в позовній заяві просить, визнати дії Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області щодо нарахування і виплати їй, компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1, яка стала інвалідом II групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 1986 по 1991 рік, щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік в розмірі 120 гривень - протиправними. Зобов'язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради відшкодувати шкоду - компенсацію за шкоду, заподіяну здоров'ю, їй згідно її статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеній до категорії 1, учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 1986 по 1991 рік, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, нарахувати і виплатити їй, щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік, відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,» від 28.02.1991 року №796-ХІІ у базовій редакції, як інваліду II групи - у розмірі п,ять мінімальних заробітних плат. Мінімальна заробітна плата визначається на момент виплати згідно статті 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,» від 28.02.1991 року №796-ХІІ у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, (з урахуванням виплачених їй незаконно по Постанові КМУ №562 тих 120,00 грн.).

В позовній заяві посилається на те, що 19.08.2014 року вона подала до УСЗН офіційну заяву установленої форми, щоб УСЗН виплатило їй згідно її статусу, щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік відповідно до ч.4 ст.48 ЗУ «Про статус. і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду II групи - у розмірі п'ять мінімальних заробітних плат. На її звернення від 31 жовтня 2014 року від УСЗН вона отримала повідомлення від 11.11.2014 року, в якому УСЗН повідомило її, що їй нарахована і сплачена - щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 120,00 грн., 21.08.2014 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року за № 562, та Закону України «Про державний бюджет» на відповідний рік. 25 грудня 2014року вона повторно звернулася до УСЗН з вимогою про сплату їй щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі п,яти мінімальних заробітних плат. УСЗН повідомило що відповідно до вимог чинного законодавства їй призначено і сплачено 21.08.2014 року щорічну допомогу на оздоровлення у 2014 року в розмірі 120,00 грн. Вважає дії УСЗН протиправними і просила її позовні вимоги задовольнити.

Відповідач подав проти позову письмові заперечення, у яких посилався на те, що при нарахуванні позивачу допомоги на оздоровлення як інваліду 2 групи, захворювання якого пов,язане з роботами по ЛНА на ЧАЕС та відноситься до 1-ї категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в 2014 році вони керувалися положеннями Бюджетного кодексу України, та Постановою Кабінету Міністрів України. Вважають свої дії правомірними, у зв'язку з чим просили у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, у зв'язку з чим суд відповідно до ст. 128 КАС України розглянув справу у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що згідно посвідчення серії НОМЕР_1, копія якого долучена до матеріалів справи, позивач є громадянкою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1 та має другу групу інвалідності. Як вбачається з матеріалів справи позивач знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області як одержувач компенсаційних виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З матеріалів особової справи вбачається, що позивач 19.08.2014 року звернулася до УСЗН із заявою установленої форми про компенсаційну виплату та допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи а саме щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат відповідно до ч.4 с.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,» від 28.02.1991 року №796-ХІІ, у базовій редакції чинність якої було відновлено рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року.

Рішенням про призначення компенсації від 21.08.2014 року ОСОБА_1, призначено одноразова щорічна допомога у розмірі 120 гривень за 2014 рік передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особам які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ч.1 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Згідно до вимог ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб,єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальних дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений роботи те, що не передбачено законодавством. Згідно ч. 2 цієї статті органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно ч.4 ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії виплачується у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Пунктом 9 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014року № 1622-VII, який набрав чинності 03 серпня 2014 року, Прикінцеві положення ЗаконуУкраїни «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено п.6-7, яким установлено зокрема, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Таким чином нормою закону, яка набрала чинності 03 серпня 2014 року, встановлено спеціальні правила застосування у 2014 році, зокрема, ст.48 зазначеного закону, відповідно до якої при здійсненні передбачених ними виплат застосовуються їх розміри, встановлені Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів та бюджету Пенсійного фонду.

Беручи до уваги норму статті 58 Конституції України щодо дії закону в часі та наявність пріоритету норми закону, прийнятої пізніше у разі колізії норм закону, що мають однакову юридичну силу, починаючи з дня набрання чинності п.6.7. Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», тобто з 03 серпня 2014 року, застосуванню у спірних відносинах підлягають норми підзаконного нормативно-правового акта - п. п. 2 п. 13 та п.п.1 п.15 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з цього, суд не вбачає протиправних дій відповідачів відносно позивача, оскільки їх дії щодо спірних виплат за 2014 року є правомірними. Виходячи з цього, підстав для задоволення позовних вимог позивача немає і позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 160 КАС України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Копію постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суд; через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяті днів з дня одержання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційним скарг, якщо вони не були подані.

У разі подання апеляційних скарг постанова, якщо її не скасовано, набирає законно сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Т. О. Малишенко