Справа № 344/16689/14-а
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/87/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Гупан Х.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача Заруба В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ при УДАІ УМВСУ в Івано-Франківській області Заруби Володимира Михайловича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом, в якому вказано, що 08/09/2014 року відповідач виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, з тих підстав, що позивачем не надано перевагу в русі пішоходам на пішохідному переході.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні відповідач заперечив позов та надав суду пояснення про те, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем мало місце за обставин, вказаних в постанові, однак у зв`язку зі спливом часу з моменту складення постанови не пам`ятає усіх деталей зазначених обставин. Відповідач заперечив наявність підстав для поновлення позивачу строку для оскарження постанови, оскільки він особисто отримав копії спірної постанови одразу після її складення.

Судом встановлено, що 08/09/2014 року інспектор ВДАІ при УДАІ УМВСУ в Івано-Франківській області Заруба В.М. склав протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача щодо не надання ним переваги в русі пішоходам на пішохідному переході.

Будь-якого обґрунтованого заперечення щодо ухвалення постанови позивач не надав. При цьому в ст. 256 КУпАП для позивача законом передбачена можливість надати обґрунтовані розширені і повні пояснення та заперечення щодо протоколу як в самому протоколі так і на окремому аркуші до нього. Не погоджуючись із протоколом позивач не запросив свідків події, не звертався до працівників ДАІ для забезпечення таких свідків ними. Доказів зазначених дій суду не надав.

Зміст оскаржуваної позивачем постанови не спростовано поясненнями позивача, які вказані в позовній заяві, пояснення позивача засновані на припущеннях і не спростовували змісту постанови. Пояснення позивача оцінюються судом критично, оскільки позивач безпосередньо зацікавлений в результатах вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач з`явився в судове засідання та підтвердив наявність у нього правових підстав для винесення постанови.

Позивач не з`явився в судове засідання, не надав суду доказів на спростування пояснень відповідача. Позивач зазначив в позові, що відповідач не врахував пояснення свідків, однак позивач не надав суду клопотань про виклик і допит очевидців події, про яких він вказує, не надав суду доказів того, що відповідні свідки події були.

В п. 1 ст. 69 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

В п. 1 ст. 71 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 76 КАС України пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників про відомі їм обставини, що мають значення для справи, оцінюються поряд з іншими доказами у справі.

Так відповідачем перед судом доведено наявність у нього компетенції щодо складення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. Відповідач надав суду пояснення про те, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення мало місце, позивач отримав копію постанови одразу після її складення, про що особисто розписався.

Позивач не з`явився особисто в судове засідання для надання пояснень. Не надав учасникам судового розгляду можливості скористатись своїм правом на надання запитань.

З огляду на принцип безпосереднього з`ясування судом обставини та рішення Європейського суду з прав людини в справі "Коробов проти України" (Заява № 39598/03) від 21 липня 2011 року вказані пояснення позивача підлягають критичній оцінці.

Відповідно до національного законодавства та практики ЄСПЛ в справах "Танрікулу проти Туреччини" і "Ґюль проти Туреччини" та інших відповідач вжив усі необхідні засоби доказування для фіксування події правопорушення. Вказаний висновок не спростовано позивачем.

Відповідачем з урахуванням принципу "раціонального сумніву" доведено правові підстави для реалізації наданих йому повноважень, аналогічно цьому в справі ЄСПЛ "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03) від 3 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Тому зазначені в позові пояснення позивача та надані в судовому засіданні пояснення відповідача вказують лише на намагання позивача уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін для зловживання правами та не толерує зловживання ними правом на звернення до суду.

За вказаних обставин позов є необґрунтованим, заснованим на припущеннях, а тому не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст. 162 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

в позові ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ при УДАІ УМВСУ в Івано-Франківській області Заруби Володимира Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС1№779156 від 08/09/2014 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бородовський С.О.