Справа № 804/18334/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання - Германюк Т.В., за участю представників позивача - Гряника О.О., Цвілія Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Селянського (фермерського) господарства «Слава»
до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у
П'ятихатському районі Дніпропетровської області Овчаренко Оксани
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-
Селянське (фермерське) господарство «Слава» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у П'ятихатському районі Дніпропетровської області Овчаренко Оксани Михайлівни про визнання дій протиправними; зобов'язання вчинити дії щодо внесення відомостей до Державного реєстру земель і здійснити державну реєстрацію земельної ділянки площею 25,0 га, яка розташована на території Жовтнянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали та просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини, викладені у позовній заяві.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надіслав суду клопотання про розгляд справи без його участі та заперечення проти позову, у яких зазначено, що відповідач діяв на законних підставах та в межах своєї компетенції, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши доводи представників позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 14.08.2001 року між СФГ «Слава» та Жовтянською сільською радою П'ятихатського району Дніпропетровської області було укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Жовтянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області площею 25 га. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом П'ятихатського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у Жовтнянській сільській раді П'ятихатського району Дніпропетровської області 06.08.2001 року № 23 та у П'ятихатському районному відділі земельних ресурсів № 2 від 14.08.2001 року.
Зі змісту позовної заяви та наданих під час судових засідань представниками позивача пояснень вбачається, що позивач у якості користувача земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 25 га, яка розташована на території Жовтнянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області з метою внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру звернувся 16.09.2014 року із заявою до відповідача.
Суд вважає, що в даному випадку відповідач при прийнятті вищевказаного рішення діяв у спосіб та у межах повноважень, визначених діючим законодавством, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року №445/2011, Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.
Пунктом 7 вказаного Положення встановлено, що Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.
Згідно ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр», внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.
Відповідно до п. 2 розділу 7 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.
Також, п.п. 2 п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» доповнено Земельний кодекс України ст. 79-1, якою визначено порядок формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав.
У відповідності до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).
Відповідно до ч. 4 ст. 24 вищевказаного Закону, для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа; документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки.
Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (ч. 6 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).
На підтвердження права користування земельною ділянкою позивачем до заяви було надано договір оренди земельної ділянки від 03.08.2011 року строком дії до 2011 року та довідку Жовтнянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області № 600 від 29.07.2014 року згідно якої дії щодо припинення вказаного договору сільська рада не вчинила.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди.
Відповідно до ст. 31 вищевказаного Закону, договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.
У відповідності до ст. 34 зазначеного вище Закону, у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати
земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.
Згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.
Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Як встановлено ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право постійного користування та право оренди земельної ділянки.
Таким чином, оскільки відповідно до п. 2 розділу VІІ Прикінцевих положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельних ділянок, право користування на які виникло до 2004 року здійснюється за заявою їх власників або користувачів вказане право має бути підтвердженим та перевіреним, при цьому, судом встановлено, що позивачем до заяви про реєстрацію земельної ділянки надано договір, строк дії якого закінчився, а тому, відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» дія вказаного договору припинена, що у свою чергу свідчить про відсутність у позивача права користування даною земельною ділянкою та, відповідно, позивач не є особою, яка має право на звернення із відповідною заявою про державну реєстрацію такої ділянки та внесення інших змін до відомостей про цю земельну ділянку.
Додаткову угоду № 2 від 14.08.2011 року якою продовжено строк дії договору оренди суд не приймає до уваги, оскільки таку угоду до заяви позивача про реєстрацію земельної ділянки додано не було. Крім того, вказана додаткова угода не була зареєстрована у визначеному законом порядку та відповідно до вимог цієї угоди, про що було зазначено представниками позивача під час судових засідань.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 70, 72, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Селянського (фермерського) господарства «Слава» - відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 18.02.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 18.02.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді М.В. Дєєв М.В.Дєєв Т.С.Журавель