Справа № 522/15576/14а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/15576/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Л.М.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Яковлева Ю.В.,

- Вербицької Н. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 (далі - позивач, або ОСОБА_2.) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (далі - відповідач, або УПФУ в Приморському районі м. Одеси), в якому, з урахуванням уточнень, позивач просила суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити їй перерахунок пенсії з 20 лютого 2014 року з урахуванням інших виплат згідно довідок Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі Державної податкової служби від 03.09.2012 року № 108 та № 110 про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2014 року заявлений адміністративний позов задоволено. Визнано противоправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про відмову у перерахунку пенсії позивача. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01 березня 2014 року з урахуванням інших виплат згідно довідок Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Одесі Державної податкової служби від 03.09.2012 року № 108 та № 110 про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, а також враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Приморському районі м. Одеси з 18 жовтня 2010 року та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу».

15.01.2014 року позивач звернулась до УПФУ в Приморському районі м. Одеси з заявою про перерахунок пенсії із врахуванням усіх виплат, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом УПФУ в Приморському районі м. Одеси від 28.01.2014 року № 20/Ч-11 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що інші виплати (індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально побутових питань) не входять до складу заробітної плати державних службовців згідно ст. 33 Закону України «Про державну службу», а тому не враховуються при обчисленні пенсії державного службовця.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Доводи апелянта про те, що матеріальна допомога, суми разових премій і суми індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, у той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначена правова позиція висловлена в рішеннях Верховного Суду України № 21-84а12 від 24.04.2012 року, № 21-125а13 від 14.05.2013 року, яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування в судовій практиці. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 237 цього Кодексу.

Разом з тим, вирішуючи спірне питання, судом першої інстанції було помилково визначено період, з якого позивач має право на перерахунок пенсії згідно заявлених вимог.

Так, як вбачається зі змісту заяви позивача про уточнення позовних вимог, остання просила суд зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок пенсії з 20.02.2014 року з урахуванням інших виплат згідно довідок СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі ДПС від 03.09.2012 року № 108 та № 110 про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зі змісту рішення суду першої інстанції вбачається, що вирішуючи спірне питання суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Проте, зі змісту саме резолютивної частини постанови Приморського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2014 року вбачається, що суд першої інстанції фактично задовольнив заявлені позивачем вимоги частково та зобов'язав відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.03.2014 року.

При цьому, в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції не зазначено з яких підстав суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача саме з 01.03.2014 року.

Водночас, колегія суддів зазначає, що вимоги позивача заявлені останньою в межах строку позовної давності, визначеною ст. 99 КАС України, а тому, з урахуванням наведених вище висновків суду щодо протиправності дій відповідача щодо відмови у здійсненні позивачу перерахунку пенсії із врахуванням усіх виплат, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тобто з 20.02.2014 року, як того просила позивач.

Таким чином, оскаржувана постанова суду першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України підлягає зміні в частині визначення строку, за який необхідно здійснити перерахунок пенсії позивачу, оскільки суд по суті правильно вирішивши справу, помилково застосував норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - змінити, зазначивши в абзаці третьому її резолютивної частини період, за який позивачу необхідності здійснити перерахунок та виплату пенсії: «з 20 лютого 2014 року» замість «з 01 березня 2014 року».

В іншій частині постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2014 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: /М.П. Коваль/

Суддя: /Ю.В. Яковлев/

Суддя: /Н.В. Вербицька/