Справа № 826/9353/14
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9353/14 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Романчук О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Вівдиченко Т.Р.,

при секретарі Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНСОЛАР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОДАР ПІВІ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренджи Тростянець» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНСОЛАР», Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Агро Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Праймвуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренджи Томашпіль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренджи Бершадь», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренджи Тростянець», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінниця-Енергосервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Акванова Гідроресурс», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОСОЛАР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОСОЛАР ІНВЕСТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОДАР ПІВІ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста енергія-2011» до Кабінету Міністрів України, за участю третіх осіб Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, Державного підприємства «Енергоринок», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання нечинним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІНСОЛАР» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати нечинним з моменту прийняття та скасувати розпорядження відповідача від 18 червня 2014 року №589-р «Про вдосконалення системи розрахунків за електричну енергію з альтернативних джерел енергії», згідно якого для всіх суб'єктів господарювання, які виробляють електроенергію з альтернативних джерел енергії, за виключенням міні-ГЕС, рекомендовано знизити коефіцієнт пікового періоду часу з 1,8 до 1,01.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/9353/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2014 року в адміністративній справі №826/10692/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Агро Сервіс» до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним розпорядження об'єднано для спільного розгляду та вирішення з адміністративною справою №826/9353/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2014 року в адміністративній справі №826/10694/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Праймвуд» до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним розпорядження об'єднано для спільного розгляду та вирішення з адміністративною справою №826/9353/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2014 року в адміністративній справі №826/10691/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренджи Томашпіль» до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним розпорядження об'єднано для спільного розгляду та вирішення з адміністративною справою №826/9353/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2014 року в адміністративній справі №826/10689/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренджи Бершадь» до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним розпорядження об'єднано для спільного розгляду та вирішення з адміністративною справою №826/9353/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2014 року в адміністративній справі №826/10690/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренджи Тростянець» до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним розпорядження об'єднано для спільного розгляду та вирішення з адміністративною справою №826/9353/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2014 року в адміністративній справі №826/11449/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним розпорядження об'єднано для спільного розгляду та вирішення з адміністративною справою №826/9353/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2014 року в адміністративній справі №826/10990/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінниця-Енергосервіс» до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним розпорядження об'єднано для спільного розгляду та вирішення з адміністративною справою №826/9353/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2014 року об'єднано позовні вимоги в адміністративних справах №826/9353/14, №826/11028/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОСОЛАР» до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним розпорядження, №826/11036/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОСОЛАР ІНВЕСТ» до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним розпорядження та №826/12305/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОДАР ПІВІ» до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним розпорядження в одне провадження і присвоєно справі №826/9353/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2014 року залучено в якості позивачів ТОВ «Акванова Гідроресурс», ТОВ «Токмак Солар Енерджі», ТОВ «Бі Енерджетікс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Чиста енергія-2011».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2014 року позовну заяву ТОВ «Токмак Солар Енерджі» та ТОВ «Бі Енерджетікс» залишено без розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2014 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивачі Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІНСОЛАР», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОДАР ПІВІ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренджи Тростянець» подали апеляційні скарги в якій просять її скасувати, та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18 червня 2014 року №589-р «Про вдосконалення системи розрахунків за електричну енергію з альтернативних джерел енергії», з метою зниження тарифного навантаження на кінцевого споживача електричної енергії рекомендовано Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, під час встановлення «зеленого» тарифу для суб'єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, крім суб'єктів господарювання, які експлуатують мікро-, міні- або малі гідроелектростанції, застосовувати тарифні коефіцієнти для тризонної тарифної класифікації на рівні, що не перевищує такі граничні показники, зокрема тарифний коефіцієнт в піковий період часу становить 1,01.

Позивачі вважають, що вказане розпорядження в частині рекомендації для всіх суб'єктів господарювання, які виробляють електроенергію з альтернативних джерел енергії, за виключенням міні-ГЕС, знизити коефіцієнт пікового періоду часу з 1,8 до 1,01 є незаконним, з підстав його невідповідності нормам статті 171 Закону України «Про електроенергетику» та порушення порядку стимулювання виробництва електроенергії з альтернативних джерел енергії, та прийняте з порушенням порядку, встановленого для регуляторних актів; крім того позивачі зазначають, що Законом України «Про електроенергетику» не передбачено повноважень Кабінету Міністрів України щодо регулювання тарифного коефіцієнту, що застосовується для пікового періоду часу.

Позивачі не погоджуючись з вказаним розпорядженням відповідача звернулися до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою та третьою ст.49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначено, що акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України, а акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Відповідно до роз'яснень Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 року № 02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово (абзац третій пункту 1 наведених роз'яснень).

Згідно листа Вищого адміністративного суду України від 01.06.2010 року №781/11/13-10 «Щодо застосування окремих норм матеріального права під час розгляду адміністративних справ» зазначено, що індивідуальні акти стосуються конкретних осіб та їхніх відносин.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Так, оскаржуваним розпорядженням рекомендовано Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕ) під час встановлення «зеленого» тарифу для суб'єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, крім суб'єктів господарювання, які експлуатують мікро-, міні- або малі гідроелектростанції, застосовувати тарифні коефіцієнти для тризонної тарифної класифікації на рівні , що не перевищує такі граничні показники:

Період часуТарифний коефіцієнтТривалість, годин
Нічний0,357
Денний
Напівпіковий0,9311
Піковий1,016
Відповідач Кабінет Міністрів України наголошує, що:

розпорядження не носить нормативний характер, а є актом індивідуальної дії, оскільки не встановлює не змінює та не скасовує норми права;

розпорядження адресоване лише НКРЕ.

розпорядження носить рекомендаційний характер, оскільки воно встановлює необов'язкові, а бажані з точки зору інтересів держави варіанти врегулювання суспільних відносин, а відтак не є регуляторним актом.

Колегія суддів з наведених Кабінетом Міністрів України аргументів вважає зазначити, що у відповідності з частиною другою статті 4 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» Кабінет Міністрів України та інші уповноважені органи виконавчої влади в межах повноважень, визначених законом, реалізують державну політику в галузі альтернативних джерел енергії та здійснюють управління нею.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» встановлено, що державне регулювання у сфері альтернативних джерел енергії здійснює Кабінет Міністрів України чи за його дорученням спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у відповідній сфері в порядку, визначеному законодавством.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» встановлено, що державне регулювання у сфері альтернативних джерел енергії здійснюється, зокрема, шляхом встановлення тарифів на електричну енергію, вироблену на об'єктах альтернативної енергетики, а також на теплову енергію, видобуту з альтернативних джерел.

Таким чином, Кабінет Міністрів України наділений повноваженням щодо здійснення державного регулювання у сфері альтернативних джерел енергії, що спростовує доводи апелянтів про відсутність компетенції у Кабінету Міністрів України у сфері альтернативної енергетики, а також видання розпорядження з перевищенням компетенції.

Згідно ст.1 Закону України «Про електроенергетику» «зелений» тариф - спеціальний тариф, за яким закуповується електрична енергія, вироблена на об'єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблена лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями).

У відповідності до ст.17№ Закону України «Про електроенергетику» «зелений» тариф встановлюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, на електричну енергію, вироблену на об'єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями).

«Зелений» тариф встановлюється для кожного суб'єкта господарювання, який виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії, за кожним видом альтернативної енергії та для кожного об'єкта електроенергетики.

«Зелений» тариф для суб'єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з енергії сонячного випромінювання, встановлюється на рівні роздрібного тарифу для споживачів другого класу напруги на січень 2009 року, визначеного із застосуванням тарифного коефіцієнта, що застосовується для пікового періоду часу (для тризонної тарифної класифікації), помноженого на коефіцієнт «зеленого» тарифу для електроенергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання (частина сьома).

Аналізуючи частину сьому статті 17№ Закону України «Про електроенергетику» вбачається, що складовими формули «зеленого» тарифу є:

а) роздрібний тариф для споживачів другого класу напруги на січень 2009 року, який вираховується із застосуванням тарифного коефіцієнта для пікового періоду часу;

б) коефіцієнт «зеленого» тарифу для електроенергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання.

Пунктом 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20.12.2001 року № 1241 «Про тарифи, диференційовані за періодами часу» встановлено, що енергопостачальні компанії, які визначають роздрібні тарифи на електричну енергію для споживачів формують тарифи, диференційовані за періодами часу, виходячи із рівня роздрібних тарифів на електричну енергію, встановлених для відповідних класів споживачів.

У відповідності до п.3 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20.12.2001 року № 1241 «Про тарифи, диференційовані за періодами часу» встановлені тарифні коефіцієнти та тривалість періодів для визначення рівня ставок тарифів, диференційованих за періодами часу, для кожного періоду (нічний, денний, напівпіковий, піковий) та всіх сезонів з метою стимулювання споживачів до зниження споживання електроенергії у пікові для енергосистеми періоди доби та вирівнювання графіку навантаження Об'єднаної енергетичної системи України.

Однак, колегією суддів встановлено, що на сьогодні жодними нормативно-правовими актами Верховної Ради України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не встановлено, що «зелений» тариф для суб'єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, розраховується виходячи із тризонних тарифів, диференційованих за періодами часу.

З огляду на викладене, вбачається, що метою прийняття оскаржуваного розпорядження є:

а) рекомендування НКРЕ встановлювати тарифні коефіцієнти для пікового періоду часу, що мають застосуватися для розрахунку «зеленого» тарифу;

б) рекомендування НКРЕ привести тарифи на електричну енергію,вироблену з енергії сонячного випромінювання, до європейського досвіду,оскільки «зелений» тариф для електроенергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання наземними об'єктами електроенергетики в України, в 2-4 рази перевищує рівень відповідних тарифів в країнах Європейського Союзу.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт - це:

прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання;

прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

З аналізу наведеної статті Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» вбачається, що регуляторний акт:

а) є нормативно-правовим актом;

б) змінює чи скасовує норми права;

в) застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб;

г) спрямований на правове регулювання господарських відносин, а також

адміністративних відносин між регуляторними органами.

Однак, колегія суддів вважає, що оскаржуване Розпорядження не є нормативним актом, а є актом індивідуальної дії.

Колегією суддів, в судовому засіданні в судді апеляційної інстанції було встановлено, що Розпорядження не змінює та не скасовує норми права, а його положення носять рекомендаційний характер, крім того, таке рішення, не розповсюджується на широке коло осіб та є актом «одноразового» застосування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване розпорядження носить рекомендаційний характер, та не суперечить актам законодавства, що мають вищу юридичну силу.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНСОЛАР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОДАР ПІВІ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренджи Тростянець» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 05.03.2015 року.

Головуючий суддя: О.М. Романчук

Судді: Я.Б. Глущенко

Т.Р.Вівдиченко

Головуючий суддя Романчук О.М

Судді: Глущенко Я.Б.

Вівдиченко Т.Р.