Справа № 640/1830/15-а
Суддя: Сенаторов В. М.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/1830/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сенаторова В.М.

при секретарі - Сергєєвій Н.С.

представника - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій посадових осіб в часті нарахування та виплати пенсії не законними.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова в зарахуванні до трудового стажу періоду моєї роботи з 07.07.1983 року по 05.08.1986 рік в Філії «ВНИПИ морнефтегаз» та з 01.09.1989 року по 01.04.1996 рік у Виробничому кооперативі «Вибір» Житлово- експлуатаційної дільниці №31 Дзержинського району м. Харкова та зобов'язати відповідача УПФУ в Київському районі м. Харкова врахувати позивачу стаж роботи з 07.07.1983 року по 05.08.1986 рік в Філії «ВНИПИ морнефтегаз» та з 01.09.1989 року по 01.04.1996 рік у Виробничому кооперативі «Вибір» Житлово- експлуатаційної дільниці №31 Дзержинського району м. Харкова з моменту призначення пенсії.

В обґрунтування адміністративного позову ОСОБА_2 вказав, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Харкові. Свою трудову діяльність розпочав на Харківському релейному заводі з 31 серпня 1972 року і 4 вересня 1972 року цим підприємством була заведена трудова книжка, в яку в подальшому вносились записи про його трудовий стаж.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 досяг пенсійного віку і з відповідними документами звернувся до Управління пенсійного фонду в Київському районі м. Харкова для призначення пенсії.

Однак, дослідивши його трудову книжку у відповідача виникло спірне питання щодо зарахування до загального трудового стажу запису про період моєї роботи в Філії «ВНИПИ морнефтегаз» з 07.07.1983 року по 05.08.1986 рік у зв'язку з тим, що заповнення графи 4 розділу «відомості про роботу» трудової книжки в запису дати прийому «рік» видання наказу є виправленим, виконаним неналежним чином.

Крім того, відповідач відмовляє ОСОБА_2 в зарахуванні до загального трудового стажу період праці на посаді постачальника у Виробничому кооперативі «Вибір» Житлово - експлуатаційної дільниці №31 Дзержинського району м. Харкова починаючи з 01.09.1989 року по 28.08.2001 рік, посилаючись на те, що запис про звільнення завірений печаткою, яка на момент звільнення не відповідала діючому законодавству / не мала ідентифікаційного коду ЄДРПОУ /.

Така невідповідність печатки Виробничого кооперативу «Вибір» діючому законодавству не є його виною, але вимушений погодитись з таким висновком лише частково і вважаю за правильне включити до його загального трудового стажу період роботи з 01.09.1989 року по 01.04.1996 рік, тобто з дати, з якої така печатка стала вважатись недійсною.

В судовому засіданні ОСОБА_2, підтримав адміністративний позов, вказав, що вважає дії відповідача незаконними, фактично в трудовій книжці було зроблене виправлення помилки в написанні року прийому на роботу.

Для підтвердження дати прийому та виданого приказу про прийом на роботу до Філії «ВНИПИ морнефтегаз» позивач звертався до всіх архівів, які є в м. Харкові для отримання довідки в підтвердження моєї праці на даному підприємстві, однак ні до одного архіву документи від цього підприємства на зберігання не надходили.

Письмові відповіді на запитання позивача архіви не надавали, оскільки одразу перевіривши по комп'ютеру відсутність надходження документації з цього підприємства, у позивача не приймали заявку про розшук необхідних документів, які містять відомості про вказаний період роботи. В м. Харкові знаходилась лише філія «ВНИПИ морнефтегаз», а головне підприємство було в м. Москві, яке зараз є іншою державою, тому отримати якісь підтвердження з цих підстав та враховуючи існуючі обставини між двома державами позивач не має можливості.

Представник Пенсійного Фонду України Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова проти задоволення адміністративного позову заперечувала, вказала, що у трудовій книжці міститься запис №16 про те, що 07.07.1983 року позивача було зараховано на роботу на посаду електрика до філії "ВНИПИ морнефтегаз". При цьому заповнення графи 4 розділу "Відомості про роботу" трудової книжки було проведено неправильно, а саме неналежним чином виправлений рік видання наказу;

Крім цього, представник відповідача вказала, що згідно із записами у трудовій книжці ОСОБА_2 працював з 01.09.1989 року по

28.08.2001 рік на посаді постачальника у Виробничому кооперативі "Вибір" Житлово-

експлуатаційної дільниці №31 Дзержинського району м. Харкова. При цьому запис

про звільнення завірений печаткою, яка на момент звільнення не відповідала діючому

законодавству (не мала ідентифікаційного коду ЄДРПОУ). та системі персоніфікованого обліку відсутні відомості про застраховану особу

ОСОБА_2 за період з 01.01.2000 року по 03.12.2014 рік.

Суд, вислухав пояснення позивача, представника відповідача, перевірив матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

На підставі ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком, мінімальний розмір пенсії за віком._

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Частиною першою статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1.6. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005р. №22-1 / у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 рік №13-1 /, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.07.2014р. за №895/25672 (далі за текстом - Порядок подання документів), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Згідно з пунктом 1.7. Порядку подання документів днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 4.1. Порядку подання документів встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Відповідно до пункту 4.2. Порядку подання документів орган, що призначає пенсію при прийманні документів у тому числі перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів. При цьому орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтування їх видачі.

Частиною третьою статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" також встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтування їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який діяв в частині призначення та перерахунків пенсій з 01.01.1992 року по 31.12.2003 рік, встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати внесків; творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону; військова служба незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі тощо.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року./ Порядок підтвердження стажу /.

Пунктом 1 Порядку підтвердження стажу встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку підтвердження стажу за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

02.12.2014 року на особистому прийомі позивач надав головному спеціалісту відділу з призначення пенсій трудову книжку.

Додаткових документів, підтверджуючих стаж роботи, ОСОБА_2 не надавав.

Проти факту не надання документів підтверджуючих стаж роботи ОСОБА_2 не заперечував.

В судовому засіданні перевірці записів у трудовій книжці встановлені окремі записи, що потребують надання уточнюючих документів, а саме:

· у трудовій книжці міститься запис №16 про те, що 07.07.1983р.

позивача було зараховано на роботу на посаду електрика до філії "ВНИПИ морнефтегаз". При цьому заповнення графи 4 розділу "Відомості про роботу" трудової книжки було проведено неправильно, а саме неналежним чином виправлений рік видання наказу;

- згідно із записами у трудовій книжці ОСОБА_2 працював з 01.09.1989р. по 28.08.2001р. на посаді постачальника у Виробничому кооперативі "Вибір" Житлово - експлуатаційної дільниці №31 Дзержинського району м. Харкова. При цьому запис про звільнення завірений печаткою, яка на момент звільнення не відповідала діючому законодавству (не мала ідентифікаційного коду ЄДРПОУ). Відповідно до пункту 7 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996р. №118 ідентифікаційний код є обов'язковим для використання в усіх видах звітних та облікових документів суб'єкта і зазначається на його печатках та штампах. У пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №118 зазначено, що Державним податковим інспекціям з 01.04.1996 року вважати недійсними і не приймати звіти, декларації, розрахунки і платіжні доручення підприємств та організацій без ідентифікаційних кодів з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Крім цього, на запит Пенсійного фонду прийшла відповідь проте, що в системі персоніфікованого обліку відсутні відомості про застраховану особу ОСОБА_2 за період з 01.01.2000 року по 03.12.2014 рік.

Про необхідність додаткового підтвердження окремих періодів стажу позивача було попереджено під час перевірки трудової книжки, однак бажання надати уточнюючі довідки ОСОБА_2 не виявив, про що свідчить заява від 02.12.2014 року в якій позивач відмовляєтесь від до оформлення документів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 також не надав доказів про підтвердження окремих періодів стажу позивача.

По наявним записам у трудовій книжці, які не викликають сумнівів, страховий стаж позивача становить 8 років 3 місяці 2 дні, що не дає права на призначення пенсії за віком.

Для підтвердження стажу роботи ОСОБА_2 з 01.09.1989 року по 20.09.2001 року у Виробничому кооперативі "Вибір" Житлово-експлуатаційної дільниці №31 Дзержинського району м. Харкова управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова було зроблено запит до Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова за місцем реєстрації підприємства.

Крім того, було перевірено інформацію, що міститься в системі персоніфікованого обліку за період з 01.01.1998 року по 19.12.2014 рік.

За запитуваний період відомості про застраховану особу ОСОБА_2 відсутні.

За інформацією, що надійшла з Пенсійного фонду України в Дзержинському

районі м. Харкова, кооператив "Вибір" знаходиться на обліку з 2 березня 1991 року.

На початку діяльності керівником підприємства - ОСОБА_2 було надано два листи про відсутність господарської діяльності за період з 1991 року по четвертий квартал 1992 рік. У подальшому листи або звіти підприємство не надавало, заробітна плата не нараховувалась, страхові внески не перераховувались.

Таким чином, на думку суду, оскільки підприємство не проводило діяльність, заробітна плата за виконану роботу не нараховувалась, внески не нараховувались та не сплачувались, зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 01.09.1989 року по 28.08.2001 рік у Виробничому кооперативі "Вибір" Житлово-експлуатаційної дільниці №31 Дзержинського району м. Харкова законних підстав немає. / а. с. 20- 31 /

Крім цього управлінням було направлено запити до архівів м. Харкова, проте отримало відповіді, що необхідні документи на зберіганні не знаходяться.

Таким чином, наявність виправлення у наказі про роботу в Філії « ВНИПИ морнефтегаз», , відсутність діяльності Виробничого кооперативу « Вибір», відсутність перерахування страхових внесків, відсутність доказів про спростування вищевказаних недоліків, не дають можливості Пенсійному фонду на законних підставах зарахувати в до трудового стажу періоду роботи позивача з 07.07.1983 року по 05.08.1986 рік в Філії «ВНИПИ морнефтегаз» та з 01.09.1989 року по 01.04.1996 рік у Виробничому кооперативі «Вибір» Житлово- експлуатаційної дільниці №31 Дзержинського району м. Харкова. З урахуванням наведеного, суд вважає дії відповідача УПФУ в Київському районі м. Харкова в частині відмови врахувати позивачу вищевказаний стаж роботи, а тому у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст., 18, 19, 71, 104, 105, 106, 162 КАС України, Законом України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України « Про пенсійне забезпечення», суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій посадових осіб в часті нарахування та виплати пенсії не законними відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

Суддя -