Справа № 826/18106/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 березня 2015 року 17:30 № 826/18106/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А. розглянув в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві
до Приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «Віпос»
про стягнення податкового боргу у розмірі 3 418 631,00 грн.,-
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з позовом до Приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «Віпос» про стягнення податкового боргу у розмірі 3 418 631,00 грн.

В обґрунтування позову позивач у позовній заяві зазначає, що Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Києва Державної податкової служби було проведено виїзну позапланову перевірку ПрАТ "Автомобільна група "Віпос" з питань дотримання вимог чинного валютного законодавства України при здійсненні імпортних операцій по Контракту від 28.10.2010 року № 2010-215 за період з 01.01.2012 року по 20.06.2012 року.

За результатами перевірки складено акт від 26.06.2012 року № 665/2260/24581332, яким, зокрема, встановлено порушення позивачем положень статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме ненадходження товару на загальну суму 551 344,00 доларів США.

На підставі акта перевірки від 26.06.2012 року № 665/2260/24581332 прийнято податкове повідомлення - рішення від 16.07.2012 року № , яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання у розмірі 3 418 631,00 грн., а саме пеню за порушення строків розрахунків у іноземній валюті.

За вказаних обставин, а також з посиланням на п. 57.3. ПК України ДПІ зазначає, що спірні грошові зобов'язання є узгодженими та у зв'язку з їх несплатою у встановлений десятиденний строк з дати їх узгодження набули статусу податкового боргу.

На підставі вищенаведеного ДПІ просить стягнути з відповідача суму податкового боргу у розмірі 3 418 631,00 грн.

Відповідно до ухвали від 27.11.2014 р. відкрито скорочене провадження у даній справі.

Відповідачем 12.12.2014 р. подано заперечення проти позову, які зводяться до незгоди відповідача з податковим повідомленням-рішенням на підставі якого у даній справі заявлено вимоги про стягнення суми податкового боргу.

Крім того, відповідачем було подано клопотання про зупинення провадження у даній справі, яке мотивовано тим, що в провадженні ВАС України знаходиться справа за касаційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2014 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 р. у справі № 2а-15961/12/2670 за позовом ПрАТ "Автомобільна група "Віпос" до ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про скасування податкового повідомлення - рішення від 16.07.2012 року № .

Так, ухвалою суду від 23.12.2014 року було задоволено клопотання позивача та на підставі п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України зупинено провадження у даній справі до набранням законної сили рішенням Вищого адміністративного суду України за результатами розгляду касаційної скарги ПрАТ «Віпос» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2014 р. та на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 р. у справі № 2а-15961/12/2670.

У той же час, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2015 року скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.12.2014 року про зупинення провадження у даній справі, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відтак, враховуючи вищенаведене та висновки суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції продовжено розгляд даної справи в порядку скороченого провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до п/п. 19-1.1.4. ПК України контролюючі органи здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до п/п. 14.1.39. ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п/п. 14.1.157. ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно з п/п. 14.1.175. ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.1. ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.153. ПК України передбачено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Враховуючи наведене, а також положення ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 255 КАС України (щодо обов'язковості судових рішення, які набрали законної сили), а також положень Податкового кодексу України, а саме: п. 58.1., п. 58.3 (щодо умов направлення та порядку вручення податкових повідомлень), п. 56.18. (при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили), п. 59.3. (щодо строку направлення податкових вимог), п/п. 14.1.137. (щодо визначення органів стягнення), п/п. 20.1.34. (щодо права ДПІ на звернення до суду з приводу стягнення податкового боргу), п. 41.5. (щодо органу стягнення), п. 95.1. (щодо права податкових органів звертатися до суду про стягнення податкового боргу), п. 95.2. (щодо стягнення коштів та продаж майна платника податків не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги), п. 95.3. (щодо стягнення податкового боргу за рішенням суду), суд зазначає наступне.

В даному випадку, позовні вимоги у даній справі ґрунтуються, зокрема, на прийнятому ДПІ податковому повідомленні-рішенні від 16.07.2012 року № , яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання у розмірі 3 418 631,00 грн. за платежем «пеня ЗЕД за порушення вимог валютного законодавства», а саме: за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД.

Відповідачем оскаржено зазначене рішення у судовому порядку.

Так, згідно з постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2013 р. у справі № 2а-15961/12/2670, яка залишена без змін відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013 р., у задоволенні позову про скасування зазначеного рішення відмовлено.

Згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.05.2014 р. рішення судів попередніх інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2014 р. у справі у справі № 2а-15961/12/2670, прийнятою за результатами нового розгляду, яка залишена без змін відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду 07.10.2014 р., у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «Віпос» відмовлено.

Відтак, станом на момент звернення ДПІ із даним позовом до суду та станом на момент розгляду даної справи, грошові зобов'язання, визначені податковим повідомленням-рішенням, вважаються узгодженими.

У той же час, зазначені грошові зобов'язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, та, відповідно, набули статусу податкового боргу, який не сплачений станом на час звернення до суду та розгляду справи.

Щодо дотримання позивачем вимог п. 95.2. ПК України, слід зазначити, що 24.01.2014 р., тобто в період, коли грошове зобов'язання було узгоджено внаслідок прийняття вищезгаданих судових рішень та не було сплачено у встановлений строк, відповідачу вручено податкову вимогу № 1-00 від 22.01.2014 р., в якій визначено суму податкового боргу у розмірі 3 418 631,00 грн. Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано.

З наведеного у сукупності вбачається дотримання позивачем вимог п. 95.2. ПК України, а відтак і про дотримання встановленої ПК України процедури, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу.

Відтак, враховуючи вищенаведене у сукупності та те, що зазначене рішення позивача не виконано відповідачем у добровільному порядку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на положеннях згаданих вище правових актів та є обґрунтованими, з урахуванням чого надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку скороченого провадження про задоволення адміністративного позову.

У той же час, викладені у запереченнях відповідача доводи не спростовують наведеного та не доводять зворотного.

З урахуванням судового рішення, яке набрало законної сили та яким встановлено законність рішення на підставі якого заявлено вимогу про стягнення боргу, суд не вбачає підстав для розгляду справи за звичайними правилами КАС України та, крім того, зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення боргу, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення даної заборгованості у судовому порядку, встановлення факту її сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

При цьому, питання правомірності нарахування податкових зобов'язань не може бути предметом доказування у межах даного позову, оскільки рішення суб'єкта владних повноважень, яким такі зобов'язання визначені, не є предметом позову у даній справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз. Відтак, подані відповідачем заперечення, як зазначено вище, не стосуються предмету доказування у даній справі та не можуть братися судом до уваги у даній справі.

Наведене відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалі від 09.04.2012 р. № К-10088/09 (номер рішення в ЄДРСР - 23599386) та в постанові від 16.05.2013 р. № К/9991/11648/11 (номер рішення в ЄДРСР 31340157).

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-162, ст.ст. 183-2, 254, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «Віпос» (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Сім'ї Хохлових, 9-А) на користь бюджету (р/р № 0011, УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код ЄДР 37995466) суму податкового боргу у розмірі 3 418 631,00 грн. (три мільйони чотириста вісімнадцять тисяч шістсот тридцять одна гривня нуль коп.).

3. Постанова підлягає негайному виконанню на підставі ч. 1 ст. 256 та п. 8. ч. 6 ст. 1832 КАС України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ч 8 ст. 183-2, ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя О.А.Кармазін