Справа № 2а-4221/11
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

02 березня 2015 року м. Київ В/800/952/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії: Головчук С.В. (суддя-доповідач), Іваненко Я.Л., Олексієнка М.М., Швеця В.В., Штульман І.В., перевіривши заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Збаразької міської ради Тернопільської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

20 лютого 2015 року ОСОБА_6 звернулася з заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2014 року, прийнятої за результатами розгляду справи за її позовом до Збаразької міської ради Тернопільської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

У заяві про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстави, установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неоднакове застосування касаційним судом частин 1 та 9 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» при вирішенні спорів про припинення повноважень секретаря виконавчого комітету міської ради.

На обґрунтування заяви додано копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 26 лютого 2009 року № К-6985/08, від 22 червня 2014 року №К/9991/12638/11, від 17 січня 2008 року, від 12 листопада 2014 року №К/800/48147/14, в яких на думку заявника по іншому застосовані норми матеріального права.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом; 3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

Як видно зі змісту заяви ОСОБА_6 посилається на неоднакове застосування Вищим адміністративним судом України одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах у спорах щодо припинення повноважень секретаря виконавчого комітету міської ради.

Проте, з доводами викладеними у заяві колегія суддів погодитись не може, оскільки подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкту та предмету правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2014 року залишені без змін ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року і постанова Збаразького районного суду Тернопільської області від 30 серпня 2011 року про відмову у задоволенні позову. Як видно із змісту вказаної ухвали, суд касаційної інстанції з посиланням на частину 1 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» погодився з висновками судів про правомірне припинення повноважень ОСОБА_6 як секретаря ради на підставі рішення Збаразької міської ради від 06 квітня 2006 року з цієї ж дати у зв'язку із припиненням повноважень міської ради четвертого скликання та її виконавчого комітету, оскільки в цей день сесією міської ради затверджено кількісний і персональний склад виконавчого комітету міської ради, до якого ОСОБА_6 не увійшла.

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 26 лютого 2009 року і від 22 червня 2011 року скасовані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції у зазначеній справі за позовом ОСОБА_6, а справа направлялась на новий розгляд до суду першої інстанції.

У справі за позовом П.Б.С. до Костопільської міської ради Рівненської області про визнання незаконним розпорядження міського голови ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 січня 2008 року залишені без змін постанова Костопільського районного суду від 30 листопада 2006 року та ухвала апеляційного суду Рівненської області від 21 березня 2007 року, якими в задоволенні позову. Суд касаційної інстанції відповідно до частини 1 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визнав законним рішення Костопільської міської ради про припинення повноважень з квітня 2006 року повноважень П.Б.М. на посаді заступника міського голови у зв'язку із закінченням строку повноважень виконавчого комітету ради.

Із змісту ухвали суду касаційної інстанції від 12 листопада 2014 року, якою також залишені без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову про зобов'язання Новокалинівського міського голови припинити повноваження заступника голови міської ради, видно, що предметом спору були вимоги про дострокове припинення повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчого комітету як особи, яка входить до складу виконавчого комітету та працює на постійній основі. Суд касаційної інстанції вважав, що особа не може одночасно бути депутатом самбірської районної ради і обіймати посаду заступника голови Новокалинівської міської ради.

З наведеного слідує, що різні за змістом кінцеві судові рішення у зазначених справах, стали можливими не через неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а через різні фактичні обставини у справах.

Таким чином, підстави для допуску справи до провадження для перегляду судових рішень Верховним Судом України відсутні.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України,

у х в а л и в :

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_6 до Збаразької міської ради Тернопільської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Я.Л. Іваненко
М.М. Олексієнко
В.В. Швець
І.В. Штульман