Справа № 810/4890/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4890/14 Головуючий у 1-й інстанції: Басай О.В. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі за участю: представника позивача представника відповідачаБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю., Собківа Я.М. Чайка О.С. Писанки А.М. Юрченко М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці Міндоходів на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» звернулося до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Київської митниці Міндоходів в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 25.02.2014 №125120105/2014/000033/1, від 04.03.2014 №125120105/2014/000034/1, від 12.03.2014 №125120105/2014/000035/1, від 25.03.2014 №125120105/2014/010038/2.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Київської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів: від 25.02.2014 №125120105/2014/000033/1, від 04.03.2014 №125120105/2014/000034/1, від 12.03.2014 №125120105/2014/000035/1, від 25.03.2014 №125120105/2014/010038/2.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15.08.2012 між Товариством (Покупець) та ТОВ «Кас Хаус» (Продавець) укладено контракт №420 (далі - контракт) за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує продукцію (живі раки, що живуть у прісній воді) (далі - товар) в асортименті, кількості, за цінами, у відповідності до інвойсів, які є невід'ємною частиною контракту (том 1, а.с.26-29).

Ціни на товар встановлюються у інвойсах на кожну партію товару. Ціна включає в себе вартість продукту, тари, термозбіжної упаковки, маркування, завантаження, витрат на митне оформлення вантажу в країні Продавця, витрати на доставку товару і страхування вантажу. Продавець може переглядати ціни в залежності від сезону (пп. 2.1 контракту).

Згідно із додатковою угодою від 07.11.2013 № 4 до контракту, ціна товару може змінюватися у зв'язку із сезонністю поставок, за взаємним узгодженням сторін, що може підтверджуватися будь-яким із перерахованих документів, в яких зазначена ціна на конкретну партію товару: інвойсом, специфікацією на товар, листом Продавця, додатковою угодою (том 1, а.с.30).

Валютою контракту є долар США, а загальна вартість контракту складає 800 000,00 доларів США (пп. 2.2, пп. 2.3 контракту).

Усі ціни по контракту та умови поставок здійснюються на умовах CIР Бориспіль, Україна, згідно Incoterms 2010. Місце відвантаження товару - аеропорт Єреван, Вірменія (пп. 3.1 контракту).

Продавець зобов'язаний підготувати і передати в узгодженні строки транспортному агенту Покупця товар і забезпечити при поставці наступні документи: інвойс, пакувальний лист, сертифікат якості, ветеринарний сертифікат, сертифікат про походження товару, авіа накладну, митну декларацію Продавця (пп. 7.1 контракту).

На підставі зазначеного вище контракту, Товариство імпортувало товар з розмірним рядом 30г - 50г - 700кг і 800кг та 70г - 90г - 100кг і 150кг, країна виробництва якого є Вірменія, а виробником є ТОВ «Кас Хаус».

25.02.2014 з метою отримання товару на підставі контракту та його митного оформлення Товариство до Митниці подало митну декларацію (далі - МД) №125120105/2014/304001, в якій задекларувало товар (раки живі прісноводні) за загальною митною вартістю для обох розмірних рядів 6,9098 дол. США / кг.

04.03.2014 з метою отримання товару на підставі контракту та його митного оформлення Товариство до Митниці подало МД №125120105/2014/304690, в якій задекларувало товар (раки живі прісноводні) та заявило його вартість у загальній сумі 6887,50 USD, що в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення (курс USD 9,9924) становить 68 949,66 грн. (том 1, а.с.174-175);

12.03.2014 з метою отримання товару на підставі контракту та його митного оформлення Товариство до Митниці подало МД №125120105/2014/35187, в якій задекларувало товар (раки живі прісноводні) та заявило його вартість у загальній сумі 5600,00 USD, що в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення (курс USD 9,2975) становить 52 204,90 грн. (том 1, а.с.193-194);

25.03.2014 з метою отримання товару на підставі контракту та його митного оформлення Товариство до Митниці подало МД №125120105/2014/306316, в якій задекларувало товар (раки живі прісноводні) та заявило його вартість у загальній сумі 6245,00 USD, що в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення (курс USD 10,3762) становить 64965,61 грн. (том 1, а.с.198-199).

На підтвердження задекларованої митної вартості ТОВ «Фоззі-Фуд» разом з МД від 25.02.2014 №125120105/2014/304001 надало наступні документи, які відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України підтверджують митну вартість (перелік вказано у графі 44 МД від 25.02.2014 №125120105/2014/304001 та у картці відмови у митному оформленні до неї):

1) декларація митної вартості, що подається у випадках визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу - від 25.02.2014 №125120105/2014/304001;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює та додатки до нього у разі їх наявності - контракт №420 від 15.08.2012 між ТОВ «Кас Хаус» та ТОВ «Фоззі-Фуд» та додаткова угода до нього №4 (код 4103);

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу) - рахунок-фактура від 20.02.2014 №53 (код 3105);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару - рахунок не було сплачено на момент митного оформлення, оскільки відповідно до п. 8.1 контракту №420 від 15.08.2012 передбачена післясплата через 45 календарних днів з моменту отримання товару Покупцем;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару - відсутні у зв'язку з передбаченою п. 8.1 контракту №420 від 15.08.2012 післяплатою за товар;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів - постачання здійснювалось за умовами поставки CIР UA Бориспіль, які відповідно до Правил Інкотермс зобов'язують Продавця нести витрати по транспортуванню. Отже, витрати на транспортування були включені у вартість товару;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню - імпорт не підлягав ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування - страховий поліс від 21.02.2014 №635 (код 3008).

Відповідач шляхом вчинення напису на зворотному боці декларації митної вартості від 25.02.2014 №125120105/2014/304001 було повідомлено ТОВ «Фоззі-Фуд» про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме:

1) копію митної декларації країни відправлення;

2) прайс-лист виробника товару;

3) виписка з бухгалтерської документації;

4) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

25.02.2014 декларантом ТОВ «Фоззі-Фуд» шляхом вчинення напису на декларації митної вартості від 25.02.2014 №125120105/2014/304001 було письмово повідомлено відповідача про надання копії митної декларації країни відправлення від 23.02.2014 № С 2240, видаткової накладної від 26.04.2013 №, податкової накладної від 04.04.2013 №7000174; прайс-лист виробника від 09.02.2014 б/н, платіжного доручення №239 від 21.05.2013 за попередні поставки, а також письмово повідомлено митницю про неможливість надання на даний час висновків експертних організацій.

Подібні додаткові документи були подані декларантом ТОВ «Фоззі-Фуд» по іншим оскаржуваним поставкам.

Відповідачем прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товарів:

- від 25.02.2014 №125120105/2014/000033/1 (Поставка 420-53);

- від 04.03.2014 №125120105/2014/000034/1 (Поставка 420-54);

- від 12.03.2014 №125120105/2014/000035/1 (Поставка 420-55);

- від 25.03.2014 №125120105/2014/010038/2 (Поставка 420-56).

Відповідно до вказаних рішень, митна вартість товару була визначена митницею за методом 2-а (за ціною договору щодо ідентичних товарів).

ТОВ «Фоззі-Фуд» не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями про коригування митної вартості, вважаючи їх протиправними та необґрунтованими, звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано всі необхідні документи на підтвердження повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, а тому рішення про коригування митної вартості є протиправними та підлягають скасуванню.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно із частиною 8 статті 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про митну вартість товарів та метод її визначення.

Відповідно до частини 2 статті 264 Митного кодексу України, митна декларація та інші документи подаються до органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із статтею 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положень статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур» від 15 лютого 2011 року, якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.

В силу частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зі змісту рішень контролюючого органу про коригування митної вартості товарів вбачається, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем не подано додаткові документи для підтвердження митної вартості та у зв'язку із невиконанням вимог статті 53 Митного кодексу України.

Проте, вищевказаним положенням чітко встановлено, що контролюючий орган витребовує у декларанта додаткові документи у разі якщо документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів включає в себе контроль правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості товарів.

Згідно частини 6 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Із написів на зворотному боці декларації митної вартості від 25.02.2014 №125120105/2014/304001 та декларації митної вартості від 25.03.2014 №125120105/2014/306316 вбачається, що посадова особа Митниці 25.02.2014 витребувала від позивача додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: 1) копію митної декларації країни відправлення; 2) прайс-лист виробника товару; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, а 25.03.2014 - 1) банківські платіжні документи з ідентифікаційними ознаками ввезеного товару; 2) виписки з відповідної бухгалтерської документації; 3) прайс-листи виробника товару (в порівнянні з попередніми поставками); 4) копії митної декларації країни відправлення; 5) висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (том 1, а.с.119, 202).

04.03.2014 та посадова особа Митниці, шляхом надіслання електронного запиту, витребувала від Товариства додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) прайс-лист виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновок про якісні та вартісні характеристики товару підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, а 12.03.2014 - 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) прайс-лист виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (том 2, а.с.79, 80).

Таким чином, із вищенаведеного випливає, що Митницею страхові документи від Товариства не витребовувались, як це зазначено Митницею у листі від 26.05.2014 №06.1-47/1/16.5-3824.

У інвойсах, які подавалися до митного оформлення, постачальник товарів ТОВ «Кас Хаус» зазначив, що страхування товару ним не здійснювалося. Оскільки постачальник не здійснив страхування вантажу не дивлячись на погодження умов поставки СІР (страхувальники у Вірменії відмовились страхувати живий вантаж у зв'язку з високою смертністю), то Товариство самостійно здійснило страхування вантажу по всім поставкам в даній справі та надало разом з митними деклараціями страхові поліси (в графі 44 МД код 3008), які містять вартість такого страхування, а тому, вартість зазначеного страхування Товариство включило до митної вартості товару (том 1, а.с.123, 161, 182, 219, 245).

Отже, з вищезазначеного випливає, що Товариством дотримано норми Митного кодексу України щодо порядку визначення митної вартості товарів та задекларовано всі складові такої вартості, у тому числі вартість страхування товарів, що підтверджується інвойсами з інформацією про відсутність страхування товару та страховими полісами про наявність страхування товару по кожній поставці.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ «Фоззі-Фуд» надані на підтвердження заявленої митної вартості товару документи, передбачені ст. 53 МКУ, не містили жодних розбіжностей та в повній мірі підтверджували заявлену вартість товару.

Відносно відсутності висновку експертної організації щодо якісних характеристик товару, то за правилами частини третьої статті 53 МК, такі документи надаються на письмову вимогу митниці виключно у випадку їх наявності в декларанта. При цьому, Митницею не доведено, що їх відсутність не дала змогу визначити митну вартість за основним методом.

Щодо визначення митної вартості товарів за другорядним методом, а саме, за ціною договору щодо ідентичних товарів необхідно зазначити наступне.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена частиною другою статті 58 МК. Відповідно до вказаної норми, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Ненадання позивачем всіх запитуваних Митницею документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем коригування митної вартості. Також, Митницею не надано доказів існування обмежень для визначення митної вартості задекларованих товарів за ціною договору, наведених у статті 58 МК.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2014 року у справі № К/800/23098/14.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ «Фоззі-Фуд» та скасування рішення Київської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів: від 25.02.2014 №125120105/2014/000033/1, від 04.03.2014 №125120105/2014/000034/1, від 12.03.2014 №125120105/2014/000035/1, від 25.03.2014 №125120105/2014/010038/2.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Міндоходів на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано - 06.03.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.