Справа № 226/7178/12
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 226/7178/12

Головуючий у 1-й інстанції: Карнаух А.П.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

05 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду у Тульчинському районні Вінницької області на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду у Тульчинському районні Вінницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Управління пенсійного фонду у Тульчинському районні Вінницької області звернулося до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Тульчинського районного суду від 07.07.2011 року.

Тульчинський районний суд Вінницької області ухвалою від 26.01.2015 року залишив заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 13.02.2012 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити вказану заяву в повному обсязі.

В судове засідання учасники процесу не з'явилися. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 07.07.2011 року постановою Тульчинського районного суду Вінницької області, задоволено позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду у Тульчинському районні Вінницької області, а саме: визнано неправомірними дії відповідача та зобов'язано провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 доплату до пенсії відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі однієї мінімальної заробітної плати починаючи з 01.12.2010 року з урахуванням раніше виплачених сум, додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоров»ю відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.12.2010 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26.06.2014 року вказану постанову Тульчинського районного суду Вінницької області залишив без змін.

Відповідач, зазначаючи, що при розгляді справи у Тульчинському районному суді та Вінницькому апеляційному адміністративному суді УПФУ у Тульчинському районі не було враховано, що УПФУ у Тульчинському районі не може виконати постанову суду, бо позивач проживав в зоні посиленого радіологічного контролю лише з 04.08.2011 року по 28.03.2012 року, звернувся до суду із заявою про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями КАС України, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, оскільки вказані заявником підстави не є нововиявленими.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно ст.245 ч.2 п.1 КАСУ підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Тобто, обов'язковою вимогою для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в даному випадку є наявність істотних обставин для справи, які не могли бути відомі особі, на час розгляду справи.

Згідно матеріалів справи, в адміністративній справі № 2а-6495/11 міститься доповнення до апеляційної скарги від 26.11.2012 року, в якому викладені всі обставини, на які УПФУ у Тульчинському районі посилається як на підстави скасування постанови суду за ново виявленими обставинами.

Тобто, вказані заявником у заяві про перегляд постанови за нововиявленими обставинами обставини, були відомі заявнику на час розгляду справи в суді першої інстанції, а також брались до уваги під час апеляційного розгляду вказаної справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення заяви про перегляд постанови Тульчинського районного суду Вінницької області 07.07.2011 року та її скасування, оскільки обставини наведені заявником не є нововиявленими та були відомі як заявнику так і судам, які здійснювали розгляд справи.

Враховуючи те, що висновки суду обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України, - за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду у Тульчинському районні Вінницької області залишити без задоволення, а ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 січня 2015 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г.

Сушко О.О.