Справа № 2а/0570/17944/2011
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року м. Київ К/9991/3862/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Калинінському районі м. Горлівки Донецької області до Калінінського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Калінінського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року Управління Пенсійного фонду України в Калинінському районі м. Горлівки Донецької області (далі - УПФ) звернулося з позовом до Калінінського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Донецькій області (далі - ВДВС), у якому просило визнати протиправною бездіяльність та вчинити усі необхідні дії, передбачені статті 32 Закону України «Про виконавче провадження», та забезпечити виконання вимоги про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 боргу в сумі 720,66 грн. за несплату страхових внесків.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року, позовні вимоги задоволено.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить їх рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, визначається, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди попередніх інстанцій, на підставі наявних у справі даних встановили і правильно виходили з того, що вчасно не вчинені виконавчі дії з примусового виконання вимоги про сплату боргу № Ф-862 від 20 січня 2011 року щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь УПФ страхових внесків в розмірі 720,66 грн., порушують законні права та інтереси останнього та вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Суди дійшли обґрунтованого висновку, що відповідач всупереч положенням частини 2 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» та вимог Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, не виконав у встановлений шестимісячний строк зазначений виконавчий документ УПФ.

Згідно вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, суди правильно встановили, що відповідач в порушення частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не надав належних доказів у підтвердження законності своїх дій.

Таким чином, судами правильно застосовано до спірних правовідносин положення норм чинного Закону, їх рішення відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування судових рішень колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Калінінського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Донецькій області відхилити, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало