Справа № 817/2251/13-а
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2015 р. м. Київ К/800/50155/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Степашка О.І.

Суддів Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 19.07.2013

та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2013

у справі №817/2251/13-а

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, СПД-ФО ОСОБА_2В.) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач, ДПІ у м. Рівному Рівненської області ДПС) про визнання протиправними та скасування повідомлень за формою 25-ОПП від 22.11.2012 №26094/17-109/20, формою 27-ОПП від 08.01.2013 №10 та податкових повідомлень-рішень від 20.05.2013 №, №.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.07.2013 позов задоволено частково. Скасовано повідомлення від 22.11.2012 за формою 25-ОПП №26094/17-109/20 про неможливість проведення позапланової перевірки, призначеної у зв'язку з рішенням про припинення юридичної особи (припиненням підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням) та від 08.01.2013 за формою 27-ОПП №10 про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи (підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2013 рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано, прийнято в цій частині нове рішення яким позовні вимоги задоволено: визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення від 20.05.2013 № та №.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що було прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності у зв'язку з чим державним реєстратором виконкому Рівненської міської ради 08.11.2012 до Єдиного державного реєстру внесено запис про прийняття рішення про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, повідомлення про що опубліковано 09.11.2012.

22.11.2012 ДПІ у м. Рівному Рівненської області ДПС підготувало та направило державному реєстратору повідомлення за формою 25-ОПП про неможливість проведення позапланової перевірки, призначеної у зв'язку з рішенням про припинення юридичної особи (припиненням підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням).

08.01.2013 ДПІ у м. Рівному Рівненської області ДПС підготувало та направило повідомлення за формою 27-ОПП №10 про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи (підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця).

В період з 15.04.2013 по 24.04.2013 податковим органом було проведено перевірку, за наслідками якої було складено акт №102/17-117/ від 26.04.2013, яким встановлено наступні порушення: включення в декларацію перекручення даних, що призвело до заниження оподатковуваного доходу за період IV квартал 2010 року на суму 1119149,00 грн., чим порушено ст. 13 Декрету Кабінету міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» №13-92 від 26.12.1992; включення в декларацію перекручених даних, що привело до заниження оподатковуваного доходу за 2011 pік на 407275,00 грн., чим порушено ст. 138, ст. 177 Податкового кодексу України (із змінами і доповненнями); пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97 від 03.04.1997 (із змінами та доповненнями) та п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5 та п. 44.6 ст. 44, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (із змінами і доповненнями) завищено податковий кредит на суму 384185,00 грн., в т.ч. за жовтень 2010 року - 164117,00 грн., за листопад 2010 року - 188512,00 грн.. за січень 2011 року - 8100,00 грн., за лютий 2011 року - 17883,00 грн., за березень 2011 року - 5350,00 грн., за квітень 2011 року - 223,00 грн.; пп.7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та на порушення п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI занижено суми ПДВ, які підлягають нарахуванню до сплати в бюджет на загальну суму ПДВ - 322909,00 грн., в т.ч.: за жовтень 2010 року - на суму ПДВ 128367,00 грн., за листопад 2010 року - на суму ПДВ 114208,00 грн., за січень 2011 року на суму ПДВ 56878,00 грн., за лютий 2011 року - на суму ПДВ 17883,00 грн., за березень 2011 року - на суму ПДВ 5350,00 грн. та за квітень 2011 року - на суму ПДВ 223,00 грн.

За результатами перевірки податковим органом було винесені податкові повідомлення-рішення від 20.05.2013: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними санкціями в сумі 234870,04 грн. основного платежу та 17259,51 грн. штрафних санкцій; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 322909,00 грн. основного платежу та 60 647,75 грн. штрафних санкцій.

Згідно із пп.. 11.3.5 п. 11.3 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300 (далі по тексту - Порядок №1588), у разі направлення державному реєстратору повідомлення за формою 25-ОПП таке повідомлення не пізніше двох місяців з дати публікації повідомлення про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи має бути замінено органом державної податкової служби повідомленням про проведення позапланової перевірки за формою 26-ОПП або повідомленням про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи (підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця) за формою 27-ОПП із зазначенням причин заперечень органу державної податкової служби щодо здійснення державної реєстрації припинення платника податків згідно з пп. 11.9.1 п. 11.9 цього розділу.

Повідомлення за формою 27-ОПП направляється підрозділом інформатизації та обліку платників податків до завершення двомісячного строку з дати публікації повідомлення про прийняття рішення про припинення юридичної особи або припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця державному реєстратору (у паперовому та електронному вигляді) та платнику податків (у паперовому вигляді) з доданням рішення про відмову в видачі довідки за формою 22-ОПП.

Відповідачем повідомлення про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою 27-ОПП направлено державному реєстратору 16.08.2013 за №18245.

Згідно із п. 11.9.1 Порядку №1588, причинами заперечень органу державної податкової служби щодо здійснення державної реєстрації припинення платника податків можуть бути:

1) неможливість проведення документальної перевірки із зазначенням обґрунтованих обставин, які підтверджують неможливість її проведення. Це положення не застосовується, якщо керівником органу державної податкової служби прийнято рішення про непроведення документальної позапланової перевірки платника податків згідно з пп. 11.3.2 або пп. 11.3.3 п. 11.3 цього розділу;

2) наявність податкового боргу, грошових зобов'язань, щодо яких проводиться адміністративне або судове оскарження, грошових зобов'язань та податкового боргу та несплати податку з доходів фізичних осіб із сум доходів, нарахованих (виплачених) найманим працівникам;

3) наявність об'єктів оподаткування або об'єктів, пов'язаних із оподаткуванням, зокрема, земельних ділянок, які надані у власність або користування юридичній особі чи для здійснення підприємницької діяльності фізичній особі - підприємцю;

4) наявність судових спорів між платником податків та органом державної податкової служби чи кримінальних справ за фактами умисного ухилення від сплати податків, зборів, вчинених службовими особами юридичної особи чи фізичною особою - підприємцем;

5) неповернення в Україну у передбачені законом строки виручки в іноземній валюті від реалізації на експорт товарів (робіт, послуг) платником податків або інших матеріальних цінностей, отриманих від цієї виручки;

6) наявність в органі державної податкової служби даних про непогашені платником податків іноземні кредити, залучені державою або під державні гарантії;

7) неподання юридичною особою копії ліквідаційного балансу, передавального акта або розподільчого балансу, складеного комісією з припинення (ліквідаційною комісією, ліквідатором), або фізичною особою - підприємцем виписки про рух коштів на рахунках, які на дату завершення документальної перевірки фізичної особи - підприємця не були закриті;

8) відсутність повідомлень від фінансових установ про закриття всіх рахунків такого платника податків, у тому числі відкритих через відокремлені підрозділи. Це положення не застосовується, якщо у разі припинення платника податків, поточний рахунок якого відкритий у банку, який ліквідується, і за яким не задоволені кредиторські вимоги, платник податків надав довідку про суму визнаних ліквідатором банку кредиторських вимог та черговість їх задоволення. Також це положення не застосовується до рахунків фізичних осіб - підприємців, відкритих для зарахування коштів на вимогу фізичних осіб;

9) неповернення до органу державної податкової служби оригіналів документів, що видані платнику податків та його відокремленим підрозділам (свідоцтва, патенти, довідки тощо) і підлягають поверненню відповідно до законодавства, а також засвідчених копій цих документів, якщо такі видавались та підлягають поверненню до органу державної податкової служби. Це положення не застосовується, якщо у разі втрати таких документів платник податків надав пояснення, у яких викладені обставини втрати документів або до яких додані документи, що підтверджують факт втрати документів;

10) інші заперечення відповідно до законодавства в межах повноважень органів державної податкової служби.

Причини заперечень органу державної податкової служби щодо здійснення державної реєстрації припинення платника податків формуються за результатами аналізу даних про платника податків відповідних підрозділів органу державної податкової служби за основним місцем обліку та органами державної податкової служби за неосновним місцем обліку платника податків і за місцями обліку відокремлених підрозділів платника податків - юридичної особи.

Задовольняючи позовні вимоги щодо скасування повідомлення за ф. №27-ОПП від 08.01.2012 про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності позивача, суди попередніх інстанцій виходили з того, що податковий орган як на правову підставу для заперечень, посилається на «неможливість провести документальну позапланову перевірку». При цьому жодних доказів наявності таких причин податковим органом не надано, а тому повідомлення за формою 27-ОПП, яким замінено повідомлення за формою 25-ОПП підлягають скасуванню

Проте, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що вказані висновки судів не можна вважати такими, що зроблені на підставі повно та всебічно досліджених встановлених фактичних обставин справи. Так, судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки існуванню інших обставин для заперечень органу державної податкової служби щодо здійснення державної реєстрації припинення платника податків, зокрема наявність судових спорів, податкового боргу та відсутність повідомлень від фінансових установ про закриття всіх рахунків.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.05.2013 № та № суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки наказ про проведення перевірки позивача винесений з численними порушеннями, то всі дії податкового органу, які виразилися в проведенні перевірки на підставі такого наказу є такими, що вчинені поза межами правового поля, а результати такої перевірки не могли бути покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень.

Проте, з такою позицією суду апеляційної інстанції колегія суддів не може погодитись, оскільки реалізація певних етапів перевірки як то встановлення підстав для проведення перевірки, прийняття наказу про проведення перевірки, допуск до перевірки, вивчення наданих платником податків документів, оформлення результатів перевірки означає наявність податкової перевірки як юридичного факту, а певні процедурні недоліки проведення перевірок, без спростування факту вчинення порушення суб'єктом господарювання, самі по собі не є такими, що звільняють останнього від відповідальності за вчинені ним порушення податкового та іншого законодавства.

Так, судами попередніх інстанції не були враховані приписи ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України щодо здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У той же час судами не було витребувано та досліджено належних доказів, як то відповідних документів бухгалтерського, складського обліку, інших первинних документів та пояснень відповідальних осіб, з метою підтвердження, або спростування доводів позивача щодо періоду та обсягу вчинення останнім порушень норм чинного податкового законодавства у межах спірних правовідносин. Судами попередніх інстанцій не встановлено, обставини ненадання позивачем податковому органу первинних фінансово-господарських документів та навіть їхній перелік.

При цьому, для встановлення факту реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами, судам попередніх інстанцій необхідно було встановити: рух коштів між позивачем та його контрагентами при виконанні умов укладених договорів; зміст проведених позивачем операцій, їх обсяг, форми викладення; чи пов'язані проведені позивачем операцій з його господарською діяльністю; чи відбулися реальні зміни в майновому статі платника податку внаслідок використання результатів отриманих товарів та послуг, як то, наприклад, збільшення валового доходу в наступних податкових періодах.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що первинні документи в підтвердження здійснення господарських операцій позивачем контролюючим органом не досліджувалися, отже у разі встановлення судом обставин, що свідчать про обґрунтованість причин відсутності первинних документів під час перевірки, висновки контролюючого органу про заниження податкового кредиту та безпідставного збільшення валових витрат є формальними.

Вищевказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Вищим адміністративним судом України правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору в частині оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки, передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, ухвала та постанова у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно врахувати, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір відповідно до норм матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 19.07.2013 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2013 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)М.О. Федоров