Справа № 211/2896/14-а (2-а/211/178/14)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"19" січня 2015 р.справа № 211/2896/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради

на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 липня 2014 року

у справі № 211/2896/14-а

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради

про визнання дій незаконними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті різниці одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоровю між ІІ та ІІІ групами інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, стягнення різниці одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоровю між ІІ та ІІІ групами інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі 18175,20 грн.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 липня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії, зобовязано управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату різниці одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в звязку зі встановленням інвалідності ІІ групи, відповідно до положень статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням виплачених сум. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є особою, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мав інвалідність ІІІ групи та з 28 листопада 2013 року, у звязку з повторним оглядом медико-соціальною експертною комісією, встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання повязане з виконанням обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

25 січня 2014 року позивачу виплачена доплата компенсації при зміні групи інвалідності у розмірі 94,80грн.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах, зокрема, інвалідам II групи 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам IIІ групи 30 мінімальних заробітних плат. У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Таким чином, позивач має право на виплату різниці у компенсаціях визначених статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, виплата різниці у компенсаціях позивачу здійснювалась згідно положень постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою, всупереч вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (який встановив розмір одноразової компенсації як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) для інвалідів установлено конкретні розміри такої компенсації в твердій грошовій сумі, зокрема, для інвалідів ІІ групи 284 гривень 40 копійок, для інвалідів ІІІ групи 189 гривень 60 копійок.

У Рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, повязується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону повязані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Так, з 01 січня 2014 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким і визначено, зокрема, доходи і видатки Державного бюджету України у 2014 році.

Проте, положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не передбачено інших умов для реалізації положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ніж ті, які визначені останнім. Зміни, зокрема, до статті 48 Закону в частині визначення розмірів виплат одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не вносилися, не делеговано права на встановлення розмірів таких виплат і Кабінету Міністрів України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що застосування відповідачем у 2014 році, на час виплати позивачу різниці одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи в звязку із встановленням інвалідності ІІ групи, положень постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є безпідставним.

Також, суд першої інстанції вірно зазначив, що належним способом захисту прав позивача є саме зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 різниці одноразової компенсації відповідно положень статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням виплачених сум.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим