Справа № 2а-0870/860/11
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2011-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2011 року Справа № 2а-0870/860/11

(16 гол. 22 хв.)

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Татаринова Д.В.

при секретарі Сандига В.М.

розглянув в відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2, м. Запоріжжя,

до: Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, м. Запоріжжя,

третя особа: Ліквідатор СВК «Юльєвка» Баранов Олександр Валерійович,

про: визнання бездіяльності протиправної та зобов'язання вчинити певні дії,-

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4 (довіреність б/н від 26.03.2010);

від відповідача: Пухтій І.О. (довіреність № 01-07/0598 від 20.05.2010); від третьої особи: не прибув;

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2011 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа Ліквідатор СВК «Юльєвка» Баранов Олександр Валерійович, у якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Запорізької державної адміністрації Запорізької області щодо не здійснення внесення відповідних змін до Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0176219 від 11 квітня 1997 року, у зв'язку з передачею права на земельну частку ОСОБА_2 та виготовлення державного акту про право власності на земельну ділянку.

зобов'язати Запорізьку державну адміністрацію Запорізької області учинити відповідні зміни про право на земельну частку (пай) розміром 7,45 га, яка належала на праві колективної власності СВК «Юльєвка», та видати відповідне рішення про дозвіл на виготовлення державного акту про право власності на земельну ділянку за ОСОБА_2.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що12 квітня 2007 року між СВК «Юльєвка», в особі ліквідатора Баранова О. В. та ОСОБА_2, був укладений договір купівлі-продажу права на земельну ділянку розміром 7,45 га та 13 квітня 2007 року за актом приймання-передачі до договору купівлі-продажу позивачка прийняла від СВК «Юльєвка» сертифікат серії ЗП № 0176219, виданий Запорізькою районною державною адміністрацією 11 квітня 1997 року про право на земельну частку, у зв'язку з чим 23 квітня 2007 року звернулась до останньої з письмовою заявою стосовно внесення відповідних змін до сертифікату у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай) та виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку.

Вказав, що у передбачений законодавством строк, позивачка не отримала від Запорізької районної державної адміністрацією відповіді на своє звернення. Але, в телефонному режимі позивачки стало відомо що на її адресу була направлена відповідь на звернення, відповідно до якої їй було відмовлено у задоволенні заяви, у зв'язку з тим, що документів, які були надані до заяви, недостатньо для прийняття такого рішення.

Представник позивача вважає, що відмовивши позивачки в реєстрації, відповідач не визнав за позивачем права власності на земельну частку (пай), порушивши тим самим ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і обмежень», відповідно до якої право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

На підставі викладеного просить задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив у повному обсязі, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просить відмовити у задоволені адміністративного позову у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Документи направлені третій особі, разом з повісткою про виклик, повернулись на адресу суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Заслухавши пояснення представників сторін судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, 12 квітня 2007 року Філією Державної госпрозрахункової установи Агентства з питань банкрутства у Запорізькій області та ліквідатором Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Юльєвка» було повідомлено про проведення публічних торгів (аукціону) з реалізації майна підприємства-банкрута СВК «Юльєвка».

Відповідно до Протоколу № 1 проведення аукціону від 12 квітня 2007 року, аукціон з реалізації майна підприємства-банкрута СВК «Юльєвка» не відбувся в зв'язку з наявністю тільки однієї заявки, поданої позивачкою, ОСОБА_2 на підставі чого ліквідатору було рекомендовано продати виставлене на аукціон майно заявленій учасниці, уклав із нею відповідний договір купівлі-продажу.

12 квітня 2007 року між СВК «Юльєвка», в особі ліквідатора Баранова О. В. що діяв на підставі постанови Господарського суду Запорізької області по справі № 19/229/05 від 10 квітня 2006 року та позивачкою був укладений договір купівлі-продажу права на земельну ділянку (пай на землю), розміром 7,45 га без визначення меж цієї частки в натурі, яка належала на праві колективної власності СВК «Юльєвка», що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0176219 від 11 квітня 1997 року.

13 квітня 2007 року за актом приймання-передачі до договору купівлі-продажу від 14 квітня 2007 року позивачка прийняла від СВК «Юльєвка» сертифікат серії ЗП № 0176219, виданий Запорізькою районною державною адміністрацією 11 квітня 1997 року про право на

земельну частку (пай) розміром 7,45 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

У зв'язку з цим, 23 квітня 2007 року позивачка звернулася з письмовою заявою до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області стосовно внесення відповідних змін до сертифікату у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай) та виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку.

18 травня 2007 року Запорізькою районною державною адміністрацією позивачу надано відповідь за № 01-12/1580 з повідомленням, що наданих до заяви документів недостатньо для прийняття рішення.

Але, представник позивача, в судовому засіданні стверджує, що зазначеної відповіді довіритель не отримувала, тому 01 квітня 2010 року ОСОБА_2 письмово знову звернулась до відповідача з метою переоформлення права власності на земельний пай, додатково повідомив про те, що окрім документів доданих до попередньої заяви, інших їй не надавалося попереднім власником земельного паю й, відповідно, у неї вони відсутні, яка отримана відповідачем 06 квітня 2010 року та залишена останнім без задоволення.

Представником відповідача суду надано копію відповіді Запорізької районної державної адміністрації № 1464/05-12 від 27 квітня 2010 року, відповідно до якої позивачу відмовлено у задоволені заяви згідно з п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Як стверджує представник позивача, не отримавши відповіді від Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області на звернення від 01 квітня 2010 року, 08 червня 2010 року позивачка втретє звернулась до відповідача з вищевказаним зверненням.

Але, у зв'язку з тим, що відповіді на звернення від Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області на адресу позивачки не надійшло, остання звернулась із позовом до Запорізького окружного адміністративного суду.

В судовому засіданні представником відповідача надано пояснення, що на вищезазначені звернення позивача Запорізькою районною державною адміністрацією надано відповіді у встановлений законом строк, про що свідчать копії долучених до матеріалів справи відповідей. Причину неотримання позивачем вказаних відповідей пояснити не може, але зазначила, що Запорізька районна державна адміністрація направляє відповіді заявникам простою поштовою кореспонденцією, реєстри відправлень у відповідача не збереглись, у зв'язку з їх знищенням.

Розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши представників сторін, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» систему органів державної реєстрації прав становить спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань Державної реєстрації прав - Міністерство юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та його територіальні органи, які с органами державної реєстрації прав. Держателем Державного реєстру прав є спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань державної реєстрації прав - Міністерство юстиції України. Адміністратором Державного реєстру прав є державне підприємство, що належить до сфери управління Міністерства юстиції України, здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав та відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, що містяться у Державному реєстрі прав.

Згідно з пп. «б» п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 01 січня 2012 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

Вказаною правовою нормою встановлено, що купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами «а» та «б» цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 01 січня 2012 року, визначивши особливості обігу земель державної та комунальної власності і земель товарного сільськогосподарського виробництва.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю - продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами «а» та «б» цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Отже, Закон імперативно визначив недійсність з моменту укладення (посвідчення) угод, в т.ч. довіреностей, укладених на час дії заборони на купівлю-продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє.

Враховуючи вищезазначене, посилання представника позивача на договір купівлі-продажу № 2 від 12 квітня 2007, укладений СВК «Юльївка» з ОСОБА_2, як на підставу своїх позовних вимог, є безпідставним.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність Запорізької державної адміністрації Запорізької області щодо не здійснення внесення відповідних змін до Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0176219 від 11 квітня 1997 року, у зв'язку з передачею права на земельну частку ОСОБА_2 та виготовлення державного акту про право власності на земельну ділянку та зобов'язання Запорізьку державну адміністрацію Запорізької області учинити відповідні зміни про право на земельну частку (пай) розміром 7,45 га, яка належала на праві колективної власності СВК «Юльєвка», та видати відповідне рішення про дозвіл на виготовлення державного акту про право власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 необґрунтованими, документально не підтвердженими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо зазначення представником відповідача про порушення позивачем строків звернення до адміністративного суду встановлені ст. 99 КАС України слід зазначити наступне.

В судовому засіданні досліджувалось питання отримання позивачем листів Запорізької районної державної адміністрації. Відповідачем надані відповідні копії листів на звернення позивача. Судом встановлено факт надання відповідачем відповідних відповідей, але останнім не надано доказів дати відправлення позивачу листів, що підтверджується відповідними поштовими реєстрами, які знищені за терміном зберігання.

Звернення ОСОБА_2 від 01 квітня 2010 року отримано відповідачем 06 квітня 2010 року, тому відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, шестимісячний строк обчислюється з 07 травня 2010 року, тобто з дня коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Зазначений шестимісячний строк спливає 7 листопада 2010 року.

Представником позивача до позовної заяви надано копію ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя, відповідно до якої ОСОБА_2 звернулась з зазначеним позовом у листопаді 2010 року, але з порушенням предметної підсудності адміністративних справ.

Тому судом, з урахуванням ч. 1 ст. 2 КАС України, визнано пропущений позивачем шестимісячний строк звернення до суду поважним.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2, 4 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 26 квітня 2011 року.

Суддя Д.В. Татаринов