Справа № 2а-4323/10/1370
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року м. Київ К/800/33528/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Львівської митниці на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.08.2010р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2013р. у справі № 2а-4323/10/1370 за позовом ОСОБА_5 до Львівської митниці про визнання незаконною відмови в здійсненні митного оформлення та зобов'язання здійснити митне оформлення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом якому просив визнати незаконною відмову Львівської митниці в здійсненні митного оформлення транспортного засобу «Toyota Camry» (кузов НОМЕР_1) з наданням пільг в оподаткуванні; зобов'язати Львівську митницю здійснити митне оформлення транспортного засобу «Toyota Camry» (кузов НОМЕР_1) з наданням пільг в оподаткуванні, у зв'язку із ввезенням даного транспортного засобу при переселенні на постійне місце проживання в Україну.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що набув статус особи, яка постійно проживає в іншій країні під час перебування на території США, а саме, з 22.12.2003 року по 25.11.2009 року постійно проживав у США та був знятий з консульського обліку у зв'язку із поверненням на постійне місце проживання в Україну, згідно довідки Генерального консульства у Нью-Йорку № 613110/55-095-1531 від 15.03.2010 року, а відтак у відповідача згідно ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» відсутні підстави для відмови в наданні пільг в оподаткуванні ввезеного ним транспортного засобу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21.08.2010р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2013р., позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

На постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.08.2010р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2013р. надійшла касаційна скарга Львівської митниці, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21 грудня 2009 року позивач звернувся до відповідача з заявою про митне оформлення транспортного засобу «Toyota Camry» (кузов НОМЕР_1) з наданням пільг в оподаткуванні, у зв'язку із ввезенням транспортного засобу при переселенні зі США на постійне місце проживання в Україну.

Листом Львівської митниці № 6/80-209 від 17 січня 2010 року позивачу відмовлено в наданні пільг в оподаткуванні транспортного засобу «Toyota Camry» (кузов НОМЕР_1), з огляду на те, що у пред'явлених ОСОБА_5 закордонних паспортах відсутні відмітки «постійне проживання». Листом від 16 грудня 2009 року № 19/5578 ВГІРФО УМВСУ у Львівський області інформовано Львівську митницю про те, що позивача було документовано паспортами для тимчасових поїздок за кордон. Згідно з постановою Кабінету міністрів України № 231 для оформлення паспорта у разі виїзду громадян на постійне проживання за кордоном паспорт громадянина України з відміткою про зняття з реєстраційного обліку здається міграційній службі. З врахуванням зазначеного, та беручи до уваги те, що, згідно з відмітками у паспорті громадянина України НОМЕР_2, ОСОБА_5 з реєстраційного обліку в Україні не знімався, Львівська митниця не вбачала підстав для здійснення митного оформлення транспортного засобу із звільненням від оподаткування як при переселенні на постійне місце проживання в Україну.

Суди попередніх інстанцій розглядаючи справу та задовольняючи позовні вимоги виходили з того, що у позивача наявні усі, визначені в ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України», підстави для звільнення від оподаткування при ввезенні транспортного засобу на територію України при переселенні на постійне проживання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів, враховуючи наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1 Митного кодексу України від 17.11.2002р. (далі - МК України) ввезення товарів і транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів і транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України у відповідному напрямку.

Відповідно ст. 252 Митного кодексу України товари, які ввозяться громадянами на митну територію України, підлягають оподаткуванню в порядку та на умовах, визначених законами України. Дія ч. 1 цієї статті не поширюється на предмети, що ввозяться (пересилаються) у разі переселення громадян на постійне місце проживання в Україну. Положеннями ч. 2 вказаної статті Митного кодексу України передбачені випадки, на які не поширюється дія ч. 1 даної статті, в п. 3 якої передбачено, що не підлягають оподаткуванню предмети, що ввозяться (пересилаються) у разі переселення громадян на постійне місце проживання в Україну.

Порядок митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів, транспортних засобів та окремих номерних вузлів до них, що ввозяться (пересилаються) в супроводжуваному й несупроводжуваному багажі, вантажних, експрес - та міжнародних поштових відправленнях на митну територію України і належать громадянам встановлює Закон України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» (далі - Закон).

Згідно ст. 8 даного Закону дозволяється ввезення у разі переселення на постійне місце проживання на кожного повнолітнього громадянина одного механічного транспортного засобу за кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за умови, що він є власником такого транспортного засобу не менше року та за умови перебування такого транспортного засобу на обліку в країні постійного місця попереднього проживання не менше року.

У розумінні статті 1 Закону постійне місце проживання - це місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом).

Отже, для пільгового оподаткування при митному оформленні механічного транспортного засобу необхідна наявність таких обставин: 1) особа повинна переселятись до України на постійне місце проживання та бути власником такого транспортного засобу не менше року; 2) транспортний засіб мав перебувати на обліку в країні постійного місця попереднього проживання не менше року; 3) той, хто переселяється, мав проживати на території будь-якої держави не менше одного року.

З метою вдосконалення митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, Державною митною службою України прийняті Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України (далі - Правила №1118), які затверджені наказом №1118 від 17.11.2005р., зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.11.2005р. за №1428/11708.

Згідно п.1 розділу І Правил №1118 останні поширюється на транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України громадянами, які не є суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, для вільного обігу (у тому числі з метою розкомплектування на запасні частини) на митну територію України (за її межі) або з метою транзиту, а також тимчасово вивозяться за межі митної території України.

Пунктом 2.1 розділу ІІІ Правил №1118 передбачено, що декларування транспортних засобів проводиться власником (уповноваженою особою) митному органу, у зоні діяльності якого постійно або тимчасово проживає власник транспортного засобу (або має намір проживати власник транспортного засобу, який є громадянином-нерезидентом), шляхом подання ВМД.

Відповідно до п.4.1. Розділу ІІІ Правил №1118, при необхідності вирішення питання про можливість звільнення транспортного засобу від оподаткування посадова особа митного органу, яка здійснює митне оформлення транспортного засобу, перевіряє відомості та відмітки в документах на відповідність вимогам Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України», зокрема, перебування транспортного засобу у власності громадянина не менше одного року з дати набуття права власності на транспортний засіб до дати: для іноземців та осіб без громадянства - отримання посвідки на постійне проживання або отримання паспорта громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні; для громадян України - зняття з постійного консульського обліку, а за відсутності відмітки про зняття з постійного консульського обліку - до дати отримання паспорта громадянина України).

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи факт постійного проживання ОСОБА_5 на території США, а також право власності на транспортний засіб «Toyota Camry» (кузов НОМЕР_1) не менше одного року, підтверджується поданими суду першої інстанції належними та допустимими доказами, а саме: копією посвідчення постійного жителя, згідно з якими позивач є іноземцем, що постійно проживає в США з 19 грудня 2003 року, копією документу про надання позивачу соціального страхування за № 150-13-4792, копією закордонного паспорта позивача серії НОМЕР_3, виданого 27 квітня 2006 року з відмітками про дату поставлення та зняття з постійного консульського обліку, засвідченими гербовою печаткою консульської установи України в країні попереднього проживання, копією Свідоцтва про право власності, згідно з якими позивач є власником транспортного засобу «Toyota Camry» (кузов НОМЕР_1) з 07 жовтня 2008 року, копією документу про реєстрацію транспортного засобу у автоінспекції штату Нью-Йорк.

Згідно з Консульським статутом України, консул веде облік громадян України, які постійно проживають або тимчасово перебувають у його консульському окрузі.

Довідкою № 61310/55-095-1531 від 15 березня 2010 року, виданої Генеральним консульством України в Нью-Йорку, підтверджується, що громадянин України ОСОБА_5 з 22 грудня 2003 року перебував на обліку в Генеральному консульстві України в Нью-Йорку та постійно проживав у США за адресою: АДРЕСА_1 з 25 листопада 2009 року знятий з обліку з поверненням на постійне місце проживання в Україну.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку, що вказаними документами у повній мірі підтверджено те, що позивач постійно проживав на території США більше одного року до дня митного оформлення транспортного засобу.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Львівської митниці відхилити, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.08.2010р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: