Справа № 344/9222/14-а
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 р. Справа № 876/9732/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Шавеля Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови у призначенні пенсії за віком та зобов'язання призначити пенсію за віком,-

В С Т А Н О В И Л А:

24.06.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання незаконним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови у призначенні пенсії та зобов'язання призначити пенсію за віком з 11.06.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.06.2014 р. позивач звернулася до відповідача на призначення дострокової пенсії як мати інваліда з дитинства за нормами п.3 р.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням наявності 15 р. страхового стажу та досягнувши вік 50 років. Однак 20.06.2014 р. їй було відмовлено, оскільки не представлено висновок ЛКК про те, що син мав показники для визнання його дитиною-інвалідом.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (протокол №3459 від 17.06.2014 року) про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 11.06.2014 року.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що позивачкою до заяви про призначення пенсії не був наданий висновок лікарсько-консультаційної комісії медичного закладу в якому хвора дитина перебувала на обліку про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, так як медичний висновок про те, що дитину визнано дитиною-інвалідом було видано після досягнення нею 6-річного віку - у 16 років.

В разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15). Згідно медичного висновку 3119/6 від 24.05.2005р., довідки МСЕК №197160 та № 0272786 ОСОБА_2.є інвалідом з дитинства (а.с.16-18).

11.06.2014 р. позивач звернулася до відповідача на призначення дострокової пенсії як мати інваліда з дитинства за нормами п.3р.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням наявності 15 р. страхового стажу та досягнувши вік 50 років (а.с.6). Проте, 20.06.2014 р. їй було відмовлено, оскільки не представлено висновок ЛКК про те, що син мав показники для визнання його дитиною-інвалідом (а.с.7).

Колегія суддів вважає рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську неправомірним керуючись наступним:

Як вбачається з п.3 р.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

В п.24 постанови правління ПФ України 25.11.2005 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при призначенні пенсій жінкам, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку(чотирнадцятирічного),з01.01.2006шестирічного(чотирнадцятирічного) віку, матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини- інваліда, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини.

Згідно п. 25 цієї ж постанови вбачається, що визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком установи охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку надається висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду N 23-1 від 15.10.2009 .

Таким чином, наведені норми не містять як обов'язкову умову для призначення пенсії на пільгових умовах матері інваліда з дитинства яка досягла 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу, визнання дитини інвалідом з дитинства до досягнення 6-ти річного віку.

Керуючись вищенаведеним колегія суддів вважає, що, управління ПФУ в м. Івано-Франківську безпідставно відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком, вищезазначені дії відповідача є неправомірними.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки права позивача порушено і вони підлягають захисту шляхом задоволення заявлених вимог.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2014 року у справі №344/9222/14-а, 2-а/344/527/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М. Ліщинський

Судді О.І. Довга

Р.М. Шавель