Справа № 820/20373/14
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 березня 2015 р. № 820/20373/14

Суддя Харківського окружного адміністративного суду - Тітов О.М., розглянувши у порядку скороченого провадження у приміщенні суду справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути кошти з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) у сумі 2270,4 грн. на розрахунковий рахунок 0007, банк ГУДКСУ у Харківській області МФО 851011, отримувач - УДКСУ у Московському районі м. Харкова, ГУДКСУ у Харківській області, Код отримувача 37999607, код платежу 18050400, Назва платежу: єдиний податок з фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивачем в позові зазначено наступне. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та перебуває на податковому обліку у ДПІ Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області. Станом на дату судового засідання відповідач має узгоджений податковий борг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 2270,40грн.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження була надіслана відповідачеві за адресою внесеною до ЄДРЮОФОП, але поштове відправлення було повернуто до суду, у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, відповідач є належним чином повідомлений про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду, з огляду на що суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку задоволення позову, виходячи з наступного.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та перебуває на податковому обліку у ДПІ Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

У відповідності до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 19.1.1.1, п.п. 19.1.1.2 п. 19.1 ст. 19 Податкового кодексу України органи державної податкової служби виконують такі функції: здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом; здійснюють контроль за своєчасністю подання передбаченої законом звітності (податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків та зборів), а також перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків та зборів.

Згідно з п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідачем у 2013 році було подано до податкової заяву про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с. 14).

Згідно до п. 291.2. ст. 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до п. 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень. Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої або п'ятої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для таких груп.

Відповідно до п. 293.1, 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Як встановлено судом, відповідачем була обрана ставка єдиного податку 20% по розміру мінімальної заробітної плати.

У встановлений строк відповідачем не було сплачено самостійно визначене зобов'язання зі сплати єдиного податку з фізичних осіб. Станом на 2013 року наявна заборгованість зі слати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1369,60грн.

Також відповідачем у 2014 році було подано до податкової заяву про застосування спрощеної системи оподаткування та була обрана ставка єдиного податку 20% по розміру мінімальної заробітної плати.

У встановлений строк відповідачем не було сплачено самостійно визначене зобов'язання зі сплати єдиного податку з фізичних осіб. Станом на 2014 року наявна заборгованість зі слати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 900,80грн.

Згідно з п. 1.156 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 56.17.5. ст. 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Згідно з п. 1.175 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 56.11. ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п. 1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до п. 1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області стосовно відповідача було сформовано податкову вимогу, яка була надіслана відповідачу за адресою внесеною до ЄДРЮОФОП.

Вказана вимога ФОП ОСОБА_1 в адміністративному та судовому порядку оскаржена не була.

Судом встановлено, що станом на дату розгляду справи у відповідача наявна заборгованість зі сплати самостійно визначеного єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 2270,40грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, заперечень на позов до суду не надав.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст.ст. 11, 94, 160, 161, ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) у сумі 2270,40 (дві тисячі двісті сімдесят грн. 40 коп.) грн. на розрахунковий рахунок 0007, банк ГУДКСУ у Харківській області МФО 851011, отримувач - УДКСУ у Московському районі м. Харкова, ГУДКСУ у Харківській області, Код отримувача 37999607, код платежу 18050400, Назва платежу: єдиний податок з фізичних осіб.

3. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Тітов О.М.