Справа № 803/2411/13-а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Справа № 876/1134/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2013 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Міндоходів у Волинській області №030406-21 від 13.11.2013 року про застосування фінансових санкцій.

Волинський окружний адміністративний суд постановою від 23 грудня 2013 року в задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова є необґрунтованою та безпідставною.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що 18.04.2013 року позивачу на підставі її заяви анульовано дію ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, починаючи з 21.04.2013 року. Таким чином, з вказаного періоду в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» були відсутні будь-які тютюнові вироби, що могли б бути реалізовані. Дана обставина підтверджується в тому числі і матеріалами перевірки, що була здійснена працівниками Луцького МВ УМВС України у Волинській області, під час якої не було виявлено у приміщенні магазину будь-яких блоків чи пачок з цигарками. Таким чином, висновок відповідача про те, що вказане правопорушення було вчинено в тому числі і суб'єктом господарювання є безпідставним.

Крім того, акцентує увагу на тому, що продавець ОСОБА_2 продала неповнолітньому цигарку з пачки, яка належала їй особисто, зберігалась у неї у власній сумочці, та яку вона придбала у іншому місці для власного споживання. У зв'язку з цим, на її думку, вказане правопорушення вчинено продавцем магазину без будь-якого сприяння на це з боку апелянта, як суб'єкта господарювання та виключно з власної ініціативи продавця, яка діяла всупереч її волі.

З огляду на викладене, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 30.05.2013 року старшим оперуповноваженим ВКМСД Луцького МВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції Галкевичем О. В. в присутності понятих складено протокол огляду місця події, в якому зафіксовано факт реалізації тютюнових виробів поштучно неповнолітньому та вилучення у присутності понятих даного тютюнового виробу у неповнолітнього. ОСОБА_4 пояснив, що дану цигарку «Marlboro Gold Original» продала йому продавець магазину ОСОБА_2 поштучно за одну гривню. Протокол підписано без зауважень продавцем ОСОБА_2, неповнолітнім ОСОБА_4, двома понятими та працівником міліції.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що на час перевірки магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами відсутня, що не заперечує позивач. На дане місце торгівлі 17.10.12 року регіональним управлінням підприємцю ОСОБА_1 видана ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, бланк серії НОМЕР_1, реєстр. № 20318-66-41289 термін дії з 21.10.12 року до 21.10.13 року. На підставі заяви ФОП ОСОБА_1 від 18.04.13 року розпорядженням регіонального управління № 40 від 18.04.13 року дана ліцензія була анульована з 21.04.13 року.

06.06.2013 року на адресу регіонального управління Департаменту САТ ДПС України у Волинській області правонаступником якого є Головне управління Міндоходів у Волинській області надійшли матеріали, сформовані Луцьким МВ УМВС України у Волинській області по торговому павільйону НОМЕР_2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, де здійснює господарську діяльність підприємець ОСОБА_1, за фактом реалізації тютюнових виробів поштучно без наявності відповідної ліцензії особі, що не досягла 18 років щодо застосування фінансових санкцій.

За фактом реалізації тютюнових виробів неповнолітній особі оперуповноваженим ВКМСД Луцького МВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції Прохоруком С.О. складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП на винну особу - продавця ОСОБА_2

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 факт реалізації тютюнових виробів неповнолітній особі визнає.

Статтею 218 КУпАП визначено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських, сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 156 цього Кодексу.

Постановою адміністративної комісії Ратнівської сільської ради від 17.06.2013 року №2 на продавця магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,0 гривень за порушення вимог ч.2 ст.156 КУпАП.

Головним управлінням Міндоходів у Волинській області на підставі матеріалів перевірки Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 30.05.13 року, якими встановлено факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії, продаж тютюнових виробів особі, яка не досягли 18 років та продаж тютюнових виробів поштучно, керуючись Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року №790, прийнято рішення від 13 листопада 2013 року №030406-21 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 15300 грн.

Зокрема, 6800,00 гривень - штраф за порушення вимог ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" - продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років; 6800,00 гривень - за порушення вимог ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" - продаж тютюнових виробів поштучно; та 1700,00 гривень - за порушення вимог ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" - роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" не пов'язує відповідальність суб'єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж тютюнового виробу неповнолітній особі, а визначає, що необхідною умовою для відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 17 Закону №481/95-ВР, є факт продажу забороненого товару особою, яка перебуває в трудових відносинах із суб'єктом господарювання.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 19.12.1995 року № 485/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачена відповідальність за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Згідно з приписами п. 1, п. 8 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «,Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів поштучно та особам, які не досягли 18 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 цього ж Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 153 цього Закону - 6800 гривень.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за оптову і роздрібну торгівлю алкогольними напоями / тютюновими виробами без відповідної ліцензії передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень.

Факт продажу 30.05.2013 року продавцем магазину ОСОБА_2, в якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_1, тютюнових виробів поштучно неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за відсутності відповідної ліцензії підтверджується протоколом огляду місця події ВКМСД Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 30.05.2013 року, поясненнями продавця магазину ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_4, протоколом про адміністративне правопорушення, складеним оперуповноваженим ВКМСД Луцького МВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції Прохоруком С.О. та не заперечується позивачем по справі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку щодо правомірності застосування до позивача фінансових санкцій за порушення вимог п. 1, 8 ч. 1 ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР, а також продаж тютюнових виробів без ліцензії, оскільки відповідач діяв у відповідності до вимог законодавства.

Апеляційна скарга не містять доказів на спростування висновків суду першої інстанції, оскільки факт порушення позивачем Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» доведений належними та допустимими доказами.

При цьому, апеляційний суд не бере до уваги покликання апелянта на те, що продавець магазину, в якому ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність, продала неповнолітній особі тютюновий виріб поштучно виключно з власної ініціативи, без будь-якого сприяння зі сторони апелянта, оскільки відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємствами) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно вимог чинного законодавства, підставою для застосування адміністративно- господарських санкцій є виключно правопорушення, якого припустився суб'єкт господарювання.

З матеріалів справи вбачається, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в павільйоні здійснено продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років. Вина такого суб'єкта не є умовою застосування фінансових санкцій, оскільки ч.2 ст.218 ГКУ, не поширюється на адміністративно - господарські санкції. Позивачем порушено норми законодавства в сфері обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а тому в даному випадку виникають адміністративні правовідносини між підприємцем ОСОБА_1 та контролюючим органом - Головним управлінням Міндоходів у Волинській області.

Таким чином, доводи апеляційної скарги суд визнає безпідставними, позаяк вони не містять жодного доказу на спростування висновків суду першої інстанції.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року у справі № 803/2411/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

М.А. Пліш