Справа № 2а-17768/11/2670
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 березня 2015 року № 2а-17768/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Центренерго» до Державної фінансової інспекції в Київській області за участю третіх осіб - Державної фінансової інспекції в Донецькій області, Державної фінансової інспекції в Харківській області про визнання протиправними дій та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Київській області за участю третіх осіб - Державної фінансової інспекції в Донецькій області, Державної фінансової інспекції в Харківській області в якій просить:

- визнати неправомірними дії Контрольно-ревізійного управління в Київській області в частині проведення ревізії діяльності ПАТ "Центренерго" і складення акту з таких питань: "Розділ 2. Відповідність фактичної діяльності Товариства видам діяльності, передбаченим Статутом, регуляторними актами та дозвільними документами"; "Розділ 3. Дотримання законодавства при складанні, затвердженні та виконанні фінансових планів, в тому числі внесенні змін до них"; "Розділ 4. Відповідність положень наказу про облікову політику підприємства вимогам чинного законодавства"; "Розділ 5.Повнота, достовірність і правильність відображення в бухгалтерському обліку доходів від усіх видів діяльності"; "Розділ 6.Достовірність та законність здійснених витрат"; "Розділ 8. Виконання затверджених інвестиційних планів та/або інших планів розвитку. Дотримання Державних будівельних норм України при розрахунках вартості та здійсненні витрат з капітального будівництва (створення нових, розширення, реконструкція, модернізація пускових комплексів, об'єктів виробничого та невиробничого призначення)"; "Розділ 9. Дотримання законодавства при проведенні безготівкових операцій в національній та іноземній валюті"; "Розділ 10. Дотримання законодавства при здійсненні довгострокових та поточних фінансових інвестицій"; "Розділ 11. Ревізія готівкових операцій в національній та іноземній валюті"; "Розділ 12. Правильність відображення дебіторської та кредиторської заборгованості. Стан претензійно-позовної роботи"; "Розділ 13. Дотримання законодавства при здійсненні державних закупівель"; "Розділ 18. Правильність визначення фінансових результатів та законність використання чистого прибутку"; "Розділ 20. Ревізія фінансово-господарської діяльності відокремлених структурних підрозділів";

- скасувати вимогу Контрольно-ревізійного управління в Київській області про усунення порушень, викладену в листі від 31 жовтня 2011 року №10-15-13-14/8134 року в частині: пункту 7.1 вимоги щодо пред'явлення позовів відокремленим підрозділом ПАТ "Центренерго"Вуглегірською ТЕС до ТОВ "Інтер-Компанія"та ТОВ "Ізопрон"; пунктів 7.4, 7.5 вимоги щодо усунення порушень, пов'язаних із завищеною сумою нарахованої амортизації; пункту 8.1 вимоги щодо пред'явлення позовів відокремленим підрозділом ПАТ "Центренеро" Зміївською ТЕС до ПП "Науково-виробничої фірми "Спецрембудналадка"та ПП НВП "Будметалопроект"; пункту 8.10 вимоги щодо відображення в обліку Зміївської ТЕС вартості основних засобів, викладених в залишку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2012 року, залишеною без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2012 року, позов задоволено.

Визнано протиправними дії Контрольно-ревізійного управління в Київській області щодо проведення ревізії фінансово-господарської діяльності публічного акціонерного товариства "Центренерго" за період з 01 квітня 2008 року по 30 червня 2011 року та щодо складення акту ревізії від 29 вересня 2011 року № 15-27/52 в частині розділів 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 12, 13,18,20.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Контрольно-ревізійного управління в Київській області, оформлену листом від 31 жовтня 2011 року № 10-15-13-14/8134 в частині:

- пункту 7.1 вимоги щодо пред'явлення позовів відокремленим підрозділом ПАТ "Центренерго" Вуглегірською ТЕС до ТОВ "Інтер-Компанія" та ТОВ "Ізопрон";

- пунктів 7.4, 7.5 вимоги щодо усунення порушень, пов'язаних із завищенням Вуглегірською ТЕС суми нарахованої амортизації;

- пункту 8.1 вимоги щодо пред'явлення позовів відокремленим підрозділом ПАТ "Центренерго" Зміївською ТЕС до ПП "Науково-виробничої фірми "Спецрембудналадка" та ПП НВП "Будметалопроект";

- пункту 8.10 вимоги щодо відображення в обліку Зміївської ТЕС вартості основних засобів, викладених в залишку.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.01.15р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2012 року у справі - скасувано. Справу за позовом публічного акціонерного товариства "Центренерго" до Державної фінансової інспекції в Київській області, треті особи: Державна фінансова інспекція в Донецькій області, Державна фінансова інспекція в Харківській області, про визнання протиправними дій та скасування вимоги - повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами розгляду даної справи Вищий адміністративний суд України прийшов до висновку про наявність у позивача ознак суб'єкта господарювання державного сектору економіки, у зв'язку з чим суду першої інстанції необхідно перевірити правомірність дій відповідача при проведенні ревізії та винесення оскаржуваної вимоги.

Позивач обґрунтовує адміністративний позов тим, що він не є суб'єктом господарювання державного сектору економіки, а тому не є підконтрольним відповідачу в розумінні частини 1 статті 2, статті 11 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні". У зв'язку з чим відповідач не мав повноважень на проведення перевірки його фінансово-господарської діяльності. Крім того, позивач посилається на необґрунтованість вимог відповідача щодо усунення порушень, відображених в акті ревізії фінансово-господарської діяльності позивача від 29 вересня 2011 року № 15-27/52.

Представник відповідача, в судовому засіданні, проти позову заперечував посилаючись на правомірність дій відповідача в частині проведення ревізії та складення акту ревізії, оскільки останній діяв в межах повноважень, передбачених статті 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні".

Треті особи не забезпечили явку уповноважених представників в судове засідання, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

У період з 01 серпня по 22 вересня 2011 року Контрольно-ревізійним управлінням в Київській області за участю працівників Контрольно-ревізійних управлінь в Харківській, Донецькій, Черкаській областях проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності ПАТ "Центренерго" та його структурних підрозділів за період з 01 квітня 2008 року по 30 червня 2011 року, за результатами якої складено акт від 29 вересня 2011 року №15-27/52, в якому зафіксовано виявлені порушення фінансової діяльності позивача.

Згідно з актом ревізії від 29 вересня 2011 року № 15-27/52, відповідач перевіряв фінансово-господарську діяльність позивача з таких питань: стан усунення порушень, недоліків, виявлених попередніми контрольними заходами (розділ 1); відповідність фактичної діяльності товариства видам діяльності, передбаченим статутом, регуляторними актами та дозвільними документами (розділ 2); дотримання законодавства при складанні, затвердженні та виконанні фінансових планів, в тому числі внесенні змін до них (розділ 3); відповідність положень наказу про облікову політику підприємства вимогам чинного законодавства (розділ 4); повнота, достовірність і правильність відображення в бухгалтерському обліку доходів від усіх видів діяльності (розділ 5); достовірність та законність здійснення витрат (розділ 6); ревізія адміністративних послуг (розділ 7); використання затверджених інвестиційних планів та/або інших планів розвитку. Дотримання Державних будівельних норм України при розрахунках вартості та здійсненні витрат з капітального будівництва (створення нових, розширення, реконструкція, модернізація пускових комплексів, об'єктів виробничого та невиробничого призначення) (розділ 8); дотримання законодавства при проведенні безготівкових операцій в національній і іноземній валюті (розділ 9); дотримання законодавства при здійсненні довгострокових та поточних фінансових інвестицій (розділ 10); ревізія готівкових операцій в національній та іноземній валюті (розділ 11); правильність відображення дебіторської та кредиторської заборгованості. Стан претензійно-позовної роботи (розділ 12); дотримання законодавства при здійсненні державних закупівель (розділ 13); стан збереження державного майна, використання оборотних та необоротних активів (розділ 14); законність здійснених господарських операцій з власним та залученим капіталом. Дотримання термінів погашення кредитних ресурсів, у тому числі отриманих під гарантію Уряду, вплив несвоєчасно погашених сум на фінансові результати діяльності

(розділ 15); дотримання законодавства при використанні бюджетних коштів та інших надходжень, що мають цільовий характер (розділ 16); дотримання вимог розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 травня 2008 року № 703-р "Питання укладання договорів"(розділ 17); правильність визначення фінансових результатів та законність використання чистого прибутку (розділ 18); ревізія фінансово-господарської діяльності відокремлених структурних підрозділів (розділ 20).

Відповідач, в порядку пункту 7 частини 1 статті 10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", 31 жовтня 2011 року пред'явив ПАТ "Центренерго" вимогу про усунення порушень, виявлених за результатами ревізії.

Не погоджуючись з виявленими порушеннями, позивач 11 жовтня 2011 року на адресу відповідача направив заперечення на акт ревізії.

Статус державної контрольно-ревізійної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, регулює Закон України від 26.01.1993, № 2939-XII "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" ( в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

За змістом ст. 2 Закону № 2939-XII, головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Таким чином, в розумінні вказаної норми позивач може бути підконтрольною установою, якщо він є суб'єктом господарювання державного сектору економіки або в період, який перевірявся, отримував бюджетні кошти або державне чи комунальне майно.

Згідно з частиною 2 статті 22 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання державного сектора економіки є суб'єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб'єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів.

Відповідно до інформаційної довідки ПАТ "Національний депозитарій України" від 11 листопада 2011 року № 7681ід., акціонерами публічного акціонерного товариства «Центренерго» є Національна акціонерна компанія «Енергетична компанія України» (власник 78,29% акцій), інші суб'єкти господарювання (власники 21.71 % акцій).

Національна акціонерна компанія «Енергетична компанія України» утворена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 червня 2004 року № 794 «Про утворення Національної акціонерної компанії «Енергетична компанія України», пунктом 2 якої визначено, що статутний фонд компанії формується шляхом передачі до нього пакетів акцій, що належать державі у статутних фондах господарських товариств, зазначених у додатку 1 та 100 відсотків акцій, що належать державі у статутних фондах господарських товариств, зазначених у додатку 2.

До переліку господарських товариств, зазначених в додатку 1 вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України, віднесено, зокрема ДЕК «Центренерго», правонаступником якого, відповідно до пунктів 1.1,3.4 Статуту публічного акціонерного товариства «Центренерго», є позивач.

Розмір пакета акцій ДЕК «Центренерго», який був переданий до статутного фонду Національної акціонерної компанії «Енергетична компанія України» склав 78,29 %.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 22 червня 2004 №794 зобов'язано Фонд державного майна передати у місячний строк компанії за номінальною вартістю акції, що належать державі у статутних фондах господарських товариств, зазначених у додатку 1, а пунктом 6 - забезпечити у тримісячний строк проведення оцінки пакетів акцій господарських товариств, зазначених у додатках 1 і 2.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2007 року №824 до постанови Кабінету Міністрів України від 22 червня 2004 року №794 внесено зміни, якими встановлено, що розмір пакету акцій, що передається до статутного фонду компанії визначається у кількості акцій та їх номінальній вартості, а не у відсотковому відношенні.

За змістом ст.12 Закону України від 19.09.1991, № 1576-XII "Про господарські товариства", товариство є власником: майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Ризик випадкової загибелі або пошкодження майна, що є власністю товариства або передане йому в користування, несе товариство, якщо інше не передбачено установчими документами.

Згідно зі статтею 85 Господарського кодексу України господарське товариство є власником: майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески; продукції, виробленої в результаті господарської діяльності товариства; доходів, одержаних від господарської діяльності товариства; іншого майна, набутого товариством на підставах, не заборонених законом.

Стаття 115 Цивільного кодексу України встановлює, що господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пунктів 18, 19, 21 Статуту Національної акціонерної компанії "Енергетична компанія України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2004 року № 794 "Про утворення Національної акціонерної компанії "Енергетична компанія України", майно Компанії складається з оборотних засобів, основних фондів, обігових коштів, акцій, переданих до її статутного фонду, та інших активів, вартість яких відображається у бухгалтерському балансі Компанії.

Компанії належить майно, передане засновником Компанії до статутного фонду.

Компанія несе ризик випадкової втрати або пошкодження майна, що їй належить.

Компанія в порядку, визначеному цим Статутом, володіє, користується та розпоряджається належним їй майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству та меті діяльності Компанії.

Відповідно до пункту 3.8. Статуту ПАТ "Центренерго", затвердженого загальними зборами акціонерів ВАТ "Центренерго"від 29 березня 2011 року (протокол №1), Товариство є власником майна та майнових прав, які передані йому засновником, акціонерами або іншими особами у власність; продукції, виробленої Товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законодавством України.

У відповідності до ст.1 Закону України від 21.09.2006, № 185-V « Про управління об'єктами державної власності», управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Згідно п.8 ст.10 Закону №185, корпоративні права держави, передані уповноваженим особам в управління, не можуть бути відчужені з державної власності без дозволу Кабінету Міністрів України. Стосовно них не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути відчуження цих корпоративних прав з державної власності. Відчуження корпоративних прав держави здійснюється відповідно до законодавства з питань приватизації.

Отже, однією з обов'язкових умов віднесення тієї чи іншої юридичної особи до категорії суб'єктів господарювання державного сектора економіки є наявність у статутному фонді такого суб'єкта частки держави. При цьому частка держави в статутному фонді такого суб'єкта має надавати державі право вирішального впливу на господарську діяльність цього суб'єкта.

Відтак, викладене свідчить про те, що позивач належить до суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а тому на цій підставі являється підконтрольною установою органам державної контрольно-ревізійної служби.

За змістом положень ст.10 Закону №2939, головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право: перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); безперешкодного доступу при проведенні ревізій на склади, у сховища, виробничі та інші приміщення, що належать підконтрольним установам, для їх обстеження і з'ясування питань, пов'язаних з ревізією; призупиняти бюджетні асигнування, зупиняти операції з бюджетними коштами у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.1 ст.11 Закону№2939, плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державної контрольно-ревізійної служби і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія. Планова виїзна ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної контрольно-ревізійної служби не частіше одного разу на календарний рік. Право на проведення планової виїзної ревізії підконтрольних установ надається лише у тому разі, коли їм не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної ревізії надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Проведення планових виїзних ревізій здійснюється органами державної контрольно-ревізійної служби одночасно з іншими органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів. Порядок координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів, визначається Кабінетом Міністрів України.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" до завдань державної контрольно-ревізійної служби належить також здійснення державного фінансового контролю на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно.

Таким чином, з викладеного вбачається, що Контрольно-ревізійне управління в Київській області при проведення ревізії діяльності ПАТ "Центренерго" і складення відповідного акту, діяло в межах повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства.

Що стосується позовних вимог ПАТ "Центренерго"про часткове оскаржуваної вимоги відповідача, а саме: пункту 7.1 вимоги щодо пред'явлення позовів відокремленим підрозділом ПАТ "Центренерго"Вуглегірською ТЕС до ТОВ "Інтер-Компанія"та ТОВ "Ізопрон"; пунктів 7.4, 7.5 вимоги щодо усунення порушень, пов'язаних із завищеною сумою нарахованої амортизації; пункту 8.1 вимоги щодо пред'явлення позовів відокремленим підрозділом ПАТ "Центренеро"Зміївською ТЕС до ПП "Науково-виробничої фірми "Спецрембудналадка"та ПП НВП "Будметалопроект"; пункту 8.10 вимоги щодо відображення в обліку Зміївської ТЕС вартості основних засобів, викладених в залишку, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 7.1. вимоги, позивача зобов'язано пред'явити позов до ТОВ «Інтер-Компанія» щодо відшкодування понесених зайвих витрат (збитків) в жовтні 2010 року Вуглегірською ТЕС в сумі 43768,8грн., через порушення підрядником п.3.3.10.1 ДБН Д.1.1-2000, внаслідок оплати підрядникові ТОВ «Інтер-Компанія» вартості ремонтних робіт у завищених обсягах по капітальному ремонту покрівель житлових будинків №1, №47а, №24 м. Світлодарськ; та до ТОВ «Ізопрон» щодо відшкодування понесених зайвих витрат (збитків) в сумі 4455,6грн. внаслідок проведення Вуглегірською ТЕС в 2010 р. підряднику при завищенні фактичних обсягів робіт, пов'язаних з ремонтом покрівель житлових будинків №46, №56, №80 м. Світлодарськ, з порушенням п.3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000, п.20 П(с) БО 16, п.1.2, п.2.1, п.2.2, 2.14-2.16 «Положення про документальне забезпечення записів і бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88.

Таким чином, при проведенні ревізії, відповідачем встановлено, що Вуглегірською ТЕС, в період жовтень 2010 року зайво проведено оплату підряднику ТОВ «Інтер-Компанія» за виконані роботи по капітальному ремонту покрівель на загальну суму 43768,8 грн., що є порушенням п.3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000, затвердженого наказом Держбуду, архітектури та житлової політики України від 27.08.2000№174 (далі - ДБН Д.1.1-1-2000). Порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків) підприємству на загальну суму 43 768,8 гривень.

Вуглегірською ТЕС, внаслідок проведення оплати у 2010 році підряднику ТОВ«Ізопрон» при завищенні фактичних обсягів робіт, чим порушено п.3.3.10.1 ДБН Д. 1.1 -1-2000, затвердженого наказом Держбуду, архітектури та житлової політики України від 27.08.2000 №174, п. 20 П(с)БО 16, п.1.2, п.2.1., п.2.2., 2.14-2.16 «Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88 (Далі-Положення №88), зайво витрачено коштів на загальну суму 4 455,6 грн. та завдано матеріальної шкоди (збитків) підприємству на цю суму.

Щодо п. 7.4, п. 7.5 вимоги щодо усунення порушень, пов'язаних із завищеною сумою нарахованої амортизації за період перебування енергоблоку №5 «Вуглегірсько» ТЕС на консервації.

Ревізією правильності нарахування амортизації Вуглегірською ТЕС встановлено нарахування амортизації, за період з 01.04.2008 по 30.06.2011 на енергоблок №5 Вуглегірської ТЕС тоді як, відповідно до наказів Міністерства Палива та енергетики України від 18.04.2008 року № 231 «Про підготовку обладнання електростанцій і теплових мереж до їх надійної та ефективної роботи в 2008 році та в осінньо-зимовий період 2008/2009 року», від 04.03.2009 року №130 «Про підготовку обладнання електростанцій і теплових мереж до їх надійної та ефективної роботи в 2009 році та в осінньо-зимовий період 2009/2010 року», від 26.03.2010 року №118 «Про підготовку обладнання електростанцій і теплових мереж до їх надійної та ефективної роботи в 2010 році та в осінньо-зимовий період 2010/2011 року», від 11.02.2011 року №6 «Про підготовку обладнання електростанцій і теплових мереж до їх надійної та ефективної роботи в 2011 році та в осінньо-зимовий період 2011/2012 року», визначено та затверджено склад обладнання для несення навантаження в 2008-2011 роках та згідно умов договорів та додатків до них визначено перелік обладнання генеруючих компаній та ТЕЦ, яке знаходиться в консервації або виводиться в довгостроковий резерв з елементами консервації або у реконструкції.

Відповідно до наказу Міністерства Палива та енергетики України від 18.04.2008 року №231 (у додатку № 1) на період з 01.04.2008 по 31.12.2008 стан енергоблоку № 5 Вуглегірської ТЕС визначено - як консервація.

В констатуючий частині наказів Міністерства Палива та енергетики України (№231 від 18.04.2008 p., №130 від 04.03.2009 p., №118 від 26.03.2010 p., №6 від 11.02.2011 р.) - визначено, що протягом періоду, що підлягав ревізії, по Міністерству - 7 енергоблоків (2909 МВт) знаходились в консервації, у тому числі згідно додатків до наказів - 1 енергоблок (800 МВт) - Вуглегірської ТЕС.

Таким чином, відповідно до вищезазначених наказів за період з 01.04.2008 по 30.06.2011 стан 5 енергоблоку Вуглегірської ТЕС визначено - як консервація і на який відповідно до п. 23 П(С)БО № 7 „Основні засоби", затвердженого наказом Мінфіну України від 27.04.2000 № 92, п.14 наказу ВАТ «ДЕК «Центренерго» «Про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику» - амортизація нараховуватися не повинна.

Таким чином, в порушення п.4,5 Постанови про порядок перерахування у 2009 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з водопостачання та водовідведення тарифам, затверджувалися або погоджувалися відповідними органами держаної влади чи органами місцевого самоврядування» від 05.03.2009 №193, ст.53 Закону України «Про Державний бюджет України на2009 рік» від 26.12.2008 № 835-VI Вуглегірською ТЕС завищено обсяг заборгованості з різниці в тарифах, що призвело до зайвого отримання коштів субвенції на погашення різниці в тарифах виділених по КФК 250383, КЕКВ 1320 за 2008 рік на суму 12 189,46 грн., внаслідок чого завдано матеріальної шкоди (збитків) державі на загальну суму 12 189,46 гривень.

Протягом періоду, що підлягає ревізії, підрядником Приватним підприємством Науково-виробничою фірмою „Спецрембудналадка" роботи з ремонту корпусів Зміївської ТЕС.

Внаслідок неогрунтованого застосування коефіцієнту умов праці для ресурсних елементних кошторисних норм в актах по формі №КБ-2в за 2008 рік вартість виконаних підрядник робіт необґрунтовано завищена на 12458грн., що є порушенням п.3.3.9 Правил визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1.-1-2000, затверджених наказом Держбуду України від 27.08.00грн. №174.

Ревізією встановлено, що відповідно до Акта на списання екскаватора за №1 від 30.04.2010 вага списаного екскаватора 30-4112 «Драглайн» за інвентарним номером 3273 складає 23600 кг., відповідно до накладної на І перевезення екскаватору Південною залізничною дорогою з м. Донецьк за №1 5 Л 18.12.1992 вага екскаватора визначена 23000 кг (маса нетто).

Згідно даних бухгалтерського обліку при списанні зазначеного екскаватора (акту оприбуткування брухту, оприбуткування запасних частин та огляду противовісу) вага становила 21415 кг.

Розбіжність ваги металобрухту складає 1585 кг., який з урахуванням 3% засміченості вагою 1537 кг. за даними бухгалтерського обліку оприбутковано не було.

Згідно даних щорічної інвентаризації матеріальних цінностей лишки металобрухту по підприємству встановлені не були.

Внаслідок зазначеного металобрухт в кількості 1537 кг. є нестачею. Відповідно до ціни реалізації металобрухту сталевого за видом 501, яка становила 2200 грн. за 1 т., сума нестачі становить 3381,40 грн.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 №116 «Про порядок визначення збитків від розкрадання, нестачі, знищення псування матеріальних цінностей» у розмірі 6762,80 грн. повинна бути відшкодована матеріально-відповідальними особами в касу Товариства.

Відповідно до п.10 Порядку №166, сума прямих збитків, завданих підприємству, складає 3381,40 грн., а отже повинна бути зарахована на відповідний рахунок Зміївської ТЕС, решта коштів в сумі 3381,40 грн. підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Таким чином, контролюючим органом при проведенні ревізії встановлені порушення вимог законодавства, в свою чергу, позивачем не надано доказів щодо спростування встановлених ревізією порушень.

За змістом, п.3 ст.8 Закону № 2939, орган державного фінансового контролю вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб;

Відповідно до п.7 ст.10 Закону № 2939, органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства;

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими до виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Отже, виходячи з системного аналізу правових норм, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення, прийняте відповідачем, в межах повноважень, та у відповідності до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийнятих рішень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Центренерго» - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилаються особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов