Справа № 806/5237/14
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:Попова О.Г.
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"11" березня 2015 р. Справа № 806/5237/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі Степанській А.В. ,

за участю представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "24" грудня 2014 р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі про стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області звернулось з позовом про стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Житомирі на його користь 7640,26 грн. витрат по основному розміру пенсії, щомісячній цільовій грошовій допомозі, сумі допомоги на поховання, витратах на виплату та доставку пенсій за період з липня по вересень 2014 року щодо зазначених в розрахунках особах.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Житомирі на користь управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області 4721,96 грн. витрат по основному розміру пенсії, щомісячній цільовій грошовій допомозі, сумі допомоги на поховання, витратах на виплату та доставку пенсій за період липень - вересень 2014 року щодо зазначених в розрахунках особах.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі звернулися до суду з апеляційними скаргами, в яких просять: Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області - скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі; Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі - скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду в частині задоволення позову та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову, а в іншій частині залишити без змін.

Представник відповідача підтримав свою апеляційну скаргу і не визнав апеляційну скаргу позивача.

Позивач в засідання суду представника не направив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання позивач повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення сторонам рекомендованою кореспонденцією судової повістки та копій ухвал суду.

Згідно з ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між управлінням Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області та Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Житомирі проведено звірку витрат по особових справах потерпілих, про що складено акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих за період липень-вересень 2014 року.

При підписанні актів звірок за зазначений період, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Житомирі не прийняло до заліку витрати Пенсійного Фонду, що підлягають відшкодуванню, склавши відповідні списки не прийнятих осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань не має обов'язку по відшкодуванню виплат, проведених Пенсійним фондом ОСОБА_15 та ОСОБА_12, так як в актах по особових справах вказаних осіб вина підприємства відсутня. В той же час, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на виплату пенсій ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 є правомірними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 встановлено обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій по інвалідності у зв'язку із втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсійне забезпечення громадян України здійснюється органами Пенсійного фонду України. Призначення та виплати пенсій, в тому числі пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, здійснюється органами Пенсійного фонду.

Спільною Постановою правління Пенсійного Фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року №5-4/4 затверджено Порядок відшкодування Фондом Пенсійному Фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що встановив механізм погодження та відшкодування таких витрат.

Пунктом 4 зазначеного Порядку передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, які виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій

У відповідності до п.5 вказаного Порядку, органи Пенсійного Фонду України щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та списку померлих осіб, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України звірку витрат по особових справах потерпілих. Складають акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню та до 15 числа місяця наступного за звітним подають його відповідним головним управлінням Пенсійного Фонду України і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого постановою Президії ВЦСПС у 1954 році, п.1 Правил відшкодування шкоди підприємствами, установами та організаціями шкоди заподіяної робітникам і службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я пов'язаною із їх роботою", затверджених Постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Президії ВЦРПС від 22.12.1961року №483/25 та п. 1 Правил відшкодування шкоди підприємствами, установами та організаціями збитку заподіяного робітникам і службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я пов'язаним із виконання ними трудових обов'язків, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР №690 від 3 липня 1984 року, Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1994 року №472, що були чинними на період отримання травми потерпілими, підприємство не відшкодовувало шкоду якщо у нещасному випадку не було його вини.

В актах по особових справах: ОСОБА_15 та ОСОБА_12 вина підприємства відсутня.

Наявними у справі доказами підтверджуються обставини, що у нещасних випадках перелічених осіб вини підприємства не було, а відтак за законодавством, що діяло до прийняття Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" такі особи не набули права на відшкодування шкоди підприємством.

З врахуванням встановлених обставин справи та ст.2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" за законодавством СРСР або законодавством України (що діяло на момент травмування на виробництві або професійного захворювання) перелічені особи не мали права на отримання відшкодування підприємством шкоди завданої трудовим каліцтвом, а відтак такі особи відповідно не мають права на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", а відповідно Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань не має обов'язку по відшкодуванню виплат, проведених Пенсійним фондом названим особам.

Статтею 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються, зокрема, акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для призначення пенсійних виплат пов'язаних з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням переліченим особам були не лише акти розслідування нещасних випадків, але й акти огляду (висновки) МСЕК, відносно яких у відповідача зауважень немає. При цьому, актами огляду (висновками) МСЕК було встановлено, що причиною інвалідності названих осіб є трудове каліцтво. Підставою для призначення та здійснення пенсійних виплат пов'язаних з трудовим каліцтвом названих осіб був документ передбачений ст. 35 названого вище Закону (акт огляду - висновок МСЕК) яким встановлено обставини щодо трудового каліцтва та відносно якого у відповідача зауважень немає.

Отже, наявність акта Н-1 або виписки з акта огляду МСЕК у якому зазначено, що причиною інвалідності є трудове каліцтво є підставою для призначення та виплати відповідної пенсії.

В той же час, відповідно до акту про нещасний випадок вбачається, що ОСОБА_16 отримав травму 04.02.1997 року під час навчального процесу, був учнем ПТУ № 5, не перебував з останнім у трудових відносинах, не отримував заробітної плати та не мав укладеного трудового договору.

При цьому, перелік осіб, які підлягають обов'язковому страхуванню від нещасного випадку передбачений статтею 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

У відповідності до вимог ст. 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" обов'язковому страхуванню від нещасного випадку підлягають, зокрема учні та студенти навчальних закладів, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти, залучені до будь-яких робіт під час, перед або після занять; під час занять коли вони набувають професійних навичок; у період проходження виробничої практики (стажування), виконання робіт на підприємствах.

До зазначеного переліку, окрім іншого, належать особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) або на інших підприємствах, передбачених законодавством про працю.

Для страхування від нещасного випадку на виробництві не потрібно згоди або заяви працівника. Страхування здійснюється в безготівковій формі. Всі особи, перелічені у статті 8 цього Закону, вважаються застрахованими з моменту набрання чинності цим Законом незалежно від фактичного виконання страхувальниками своїх зобов'язань щодо сплати страхових внесків (ч.1 ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності").

Страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг (ч.2 ст.13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності").

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що випадок із ОСОБА_16 є нещасним, отриманим не на виробництві і не під час виконання трудових обов'язків, але з підстав, передбачених ст. 8 вказаного вище Закону, тому призначена останньому пенсія виплачується Пенсійним фондом на загальних підставах та має відшкодовуватись за рахунок страхових коштів Фонду.

Крім того, судом встановлено, що згідно розпорядження №508 від 18.09.2014 року, ОСОБА_5 призначено пенсію по втраті годувальника, причиною смерті якого є трудове каліцтво. Пенсію призначено з 01.07.2014 року на підставі отриманої електронної пенсійної справи, оскільки первинні документи в справі відсутні, а отримати їх з УПФУ в м. Єнакієве Донецької області в позивача немає можливості.

За таких обставин, суд прийшов до правомірного висновку, про обов"язок відповідача відшкодувати Пенсійному фонду витрати на пенсію по втраті годувальника виплачені ОСОБА_5

Також, є правильними висновки суду першої інстанції, що відповідач не має обов"язку відшкодувати Пенсійному фонду допомогу на поховання ОСОБА_6, оскільки позивач будь-яких доказів на підтвердження причинного зв'язку смерті ОСОБА_6 з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я не надав.

Так, відповідно до частини 8 статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - Порядок), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 року № 826, регулює питання відшкодування Фондом таких витрат страхувальнику або сім'ї застрахованого, чи іншій особі, яка здійснювала поховання потерпілого, на організацію поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг. Витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких наведено Кабінетом Міністрів України (пункт 2 Порядку).

Згідно з абзацом 2 частини 9 статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів, які мають керуватися наказом МОЗ України від 15.11.2005 N606 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 грудня 2005 року за N1455/11735 Про затвердження Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що відповідач зобов'язаний відшкодовувати виплачені іншими страховиками суми допомоги на поховання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто за умови наявності причинного зв'язку їх смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, однак, позивач будь-яких доказів на підтвердження причинного зв'язку смерті ОСОБА_6 з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я не надав, а тому відповідач не має обов"язку відшкодувати Пенсійному фонду допомогу на поховання ОСОБА_6

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами по справі докази, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги частково.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову судом першої інстанції винесено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Доводи апеляційних скарг Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі висновків суду не спростовують, а тому їх потрібно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "24" грудня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено "13" березня 2015 року

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області вул.Перемоги, 55,м.Житомир,10003

3- відповідачу/відповідачам: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі пров. Львівський,2,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,