Справа № 2а-1970/2529/11
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 р. Справа № 2098/13/876
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2012 року в справі за позовом Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України в Тернопільській області (правонаступник Головне управління Міндоходів у Тернопільській області) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2011 року Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України в Тернопільській області (далі - Управління) звернулося до суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП) про стягнення з відповідача на користь державного бюджету фінансові санкції в сумі 6800грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням від 08.07.2011 №190437 (далі - Рішення) до ФОП застосовано фінансові санкції за порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-ВР), однак такі ним у встановленому порядку не сплачені.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2012 року в справі №2а-1970/2529/11 заявлений позов задоволено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що рішення про застосування штрафних санкцій є чинним та у встановленому порядку не скасоване, а також залишається не виконаним, у зв'язку із чим стягнення застосованих санкцій за рішенням суду є обґрунтованим.

Постанову оскаржив ФОП, який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також тим, що рішення яким до нього було застосовано фінансові санкції на його думку прийнято протиправно, що безпідставно не взято до уваги судом.

Управління у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому апеляційний суд, у відповідності до ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем проведено перевірку ФОП за дотриманням вимог законодавства під час провадження діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якою встановлено, зокрема порушення відповідачем ст.15-3 Закону №481/95-ВР у зв'язку продажем тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років, про що складено акт від 05.07.2011 №150/32-1/НОМЕР_1 (далі - Акт) (а.с.7-8).

На підставі вказаного Акта позивачем прийнято Рішення, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 6800грн (а.с.6), однак такі останнім у добровільному порядку не сплачені, що зумовило звернення Управління до суду із цим позовом.

Як слідує з матеріалів справи, предметом розглядуваного позову є примусове стягнення застосованих штрафних санкцій за порушення вимог Закону №481/95-ВР, а тому під час його розгляду суд повинен перевірити правильність обчислення штрафних (фінансових) санкцій.

Однак, питання правомірності винесеного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, а також наявності допущених порушень законодавства, яке регулює порядок здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, у цьому випадку складають предмет окремого позову і суд не вправі робити щодо них висновків.

Більше того, як встановлено апеляційним судом, правомірність прийнятого позивачем Рішення була підтверджена постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2011 року в справі №2а-1970/2137/11 за позовом ФОП до Управління про скасування Рішення, якою відмовлено у задоволенні позову ФОП.

Вказане судове рішення було залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2012 року та набрало законної сили.

В подальшому Вищим адміністративним судом України ухвалою від 19 грудня 2012 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження на зазначені судові рішення.

Статтею 15-3 Закону №481/95-ВР передбачено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно ст.17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону у розмірі 6800 гривень.

Статтею 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що штрафи передбачені цією статтею спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством. У разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що сума застосованих штрафних (фінансових) санкцій податковим органом обчислена вірно та залишається не сплаченою ФОП до бюджету, а тому у позивача виникло право на звернення до суду із цим позовом.

За таких обставин, загальна сума застосованих штрафних (фінансових) санкцій склала 6800грн, така на час розгляду справи в суді першої інстанції не сплачена відповідачем до бюджету, винесене позивачем рішення про застосування фінансових санкцій є дійсним на час розгляду справи, не скасоване судом чи іншим уповноваженим органом (доказів протилежного сторонами не представлено), а тому заявлений позов є обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін