Справа № 803/2153/13-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Львів Справа № 876/15361/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

представника позивача - Самолюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Турія-Агро» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року по справі № 803/2153/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Турія-Агро» до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Турія-Агро» (далі - ТзОВ «Турія-Агро») звернулося до суду з адміністративним позовом до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області (далі - інспекція ДАБК у Волинській області), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 04 жовтня 2013 року № 41 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовувало посиланням на те, що ним не було допущено порушень містобудівного законодавства при здійсненні будівництво зерносушильного комплексу, що в свою чергу вказує на те, що оскаржувана постанова винесена відповідачем без повного, всебічного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить її скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на обставини, викладені в позовній заяві, а також те, що поза увагою суду першої інстанції залишився факт порушення відповідачем порядку надіслання йому повідомлення про повернення декларації про початок виконання будівельних робіт.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги поданої позивачем апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідача належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що інспекцією ДАБК у Волинській області проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при здійсненні будівництва елеватора для зберігання 46000 тонн зерна із зерносушильним комплексом по вул. Вокзальна, 156 в с. Чаруків Луцького району Волинської області, за результатами якої складено акт перевірки від 20 вересня 2013 року.

Вказаний акт містить висновок про початок будівництва елеватора для зберігання 46000 тонн зерна із зерносушильним комплексом без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням вимог статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У зв'язку з виявленням вказаного вище порушення, відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 20 вересня 2013 року та за результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності першим заступником начальника інспекції ДАБК у Волинській області Пирогом А.С. винесено постанову від 04 жовтня 2013 року № 41 про накладення на ТзОВ «Турія-Агро» штрафу в сумі 103230.00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні постанови від 04 жовтня 2013 року № 41 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак, така скасуванню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок, накладати штрафи відповідно до закону та видавати обов'язкові для виконання приписи, а також проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Таким чином, відповідач вправі здійснювати перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, розглядати справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок, накладати штрафи відповідно до закону.

Згідно з статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Частинами 1, 2 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Частиною 5 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що у разі якщо орган державного архітектурно-будівельного контролю не зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт або не повернув її в установлений цією статтею строк, право на виконання будівельних робіт виникає на одинадцятий робочий день з дня, коли декларація повинна бути зареєстрована або повернена. У такому разі декларація вважається зареєстрованою.

Крім цього, відповідно до статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру. Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Письмове повідомлення дозвільного органу про відмову у видачі документа дозвільного характеру надається суб'єкту господарювання особисто або надсилається поштовим відправленням з описом вкладення (письмове повідомлення місцевого дозвільного органу надається державному адміністратору) із зазначенням передбачених законом підстав для такої відмови у строк, встановлений для видачі документа дозвільного характеру.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що для здійснення будівельних робіт замовник (його уповноважена особа) повинен подати (надіслати рекомендованим листом) відповідну декларацію до територіального органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об'єкта для її реєстрації в межах п'яти робочих днів, а у випадку відмови у проведенні реєстрації відповідний орган зобов'язаний в межах цього ж строку надіслати замовнику письмове повідомлення із зазначенням причин такої відмови поштовим відправленням з описом вкладення. При цьому, невиконання органом державного архітектурно-будівельного контролю вказаного обов'язку у встановлений законом строк дає замовнику право на виконання будівельних робіт з одинадцятого робочого дня з дня, коли декларація повинна бути зареєстрована або повернена, а сама декларація вважається зареєстрованою.

Як видно з матеріалів справи, позивачем надіслано до інспекції ДАБК у Волинській області для реєстрації декларацію про початок виконання будівельних робіт (будівництво елеватора для зберігання 46000 тонн сировини), яка була отримана останнім 23 липня 2013 року, що підтверджується записами в журналі реєстрації вхідних декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт.

За результатами розгляду вказаної вище декларації про початок виконання будівельних робіт, інспекцією ДАБК у Волинській області листом від 29 липня 2013 року № 1864/04-09 її повернуто позивачу на доопрацювання у зв'язку з некоректним зазначенням коду об'єкта та невідповідністю показників об'єкта найменуванню об'єкта будівництва.

В підтвердження факту надіслання позивачу вказаного повідомлення інспекцією ДАБК у Волинській області надано суду реєстр відправлених рекомендованих листів за 30 липня 2013 року та копію квитанції про оплату послуг Укрпошти.

Відтак, відсутність опису вкладення поштового відправлення та зворотного повідомлення про вручення позивачу такого рекомендованого поштового відправлення свідчить про невиконання відповідачем вимог статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Таким чином, неналежне надіслання позивачу протягом встановленого строку повідомлення про повернення на доопрацювання декларації про початок будівельних робіт дає підстави для висновку, що вказана декларація вважається зареєстрованою.

Отже, оскільки на час здійснення перевірки будівельні роботи виконувались при наявності декларації про початок виконання будівельних робіт, яка вважається зареєстрованою, у інспекції ДАБК у Волинській області були відсутні підстави для накладення штрафу, передбаченого пунктом 6 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Турія-Агро» задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року по справі № 803/2153/13-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Турія-Агро» до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову першого заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області Пирога Андрія Степановича про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04 жовтня 2013 року № 41.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст постанови виготовлено 10 березня 2015 року.