Справа № 759/513/15-а
Суддя: Ключник А. С.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/513/15-а

пр. № 2-а/759/90/15

03 березня 2015 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С. розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. На думку позивача, відповідачем під час призначення пенсії допущено порушення вимог статей 33, 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу», ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», статтю 41 Закону України від 09.07.2005 № 1058-1V «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та додатково не включено до заробітку для обчислення пенсії позивача суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, та компенсації за невикористану відпустку, за період з 2012 року по 2014 рік з квітня 2014 року з подальшою виплатою.

Тому позивач 14.01.2015 року звернулася із заявою до відповідача про проведення їй перерахунку пенсії.

Листом від 13.01.2015 року № 59/8-П Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва поінформовано позивача про відмову у проведенні перерахунку. Прийняте рішення відповідач обґрунтував тим, що чинним законодавством не передбачено включення до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати.

З огляду на зазначене, позивач змушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва направив до суду свої заперечення та вказав, що позов не визнає, обґрунтовуючи тим, що чинним законодавством не передбачено включення до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 перебуває на пенсії і знаходиться на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, як державному службовцю. Однак, при призначені пенсії під час розрахунку не враховано матеріальну допомогу та індексацію.

Даний факт також підтверджується листом-відмовою відповідача від 13.01.2015 року № 59/8-П (а.с.6) та довідкою про складові заробітної плати (а.с.12, 13-14).

Відповідно до довідки № 59/8-П від 13.01.2015 року про складові заробітної плати за формою, затвердженою Постановою правління ПФУ від 14 лютого 2011 року № 5-1, за період часу з квітня 2012 р. по березень 2014 р. на користь ОСОБА_1 сплачено надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, інші виплати. На всі виплати, які включені у довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с. 12, 13-14).

В Україні на конституційному рівні закріплено право громадян на соціальний захист, що включає, зокрема, і право на одержання пенсій, інших видів соціальних виплат та допомоги (стаття 46 Конституції України). Цьому конституційному праву громадян кореспондує обов'язок держави щодо виплати відповідних грошових коштів.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції чинній на день призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до частини першої ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином суд, аналізуючи положення статті 37 Закону № 3723-XII, статті 41 Закону № 1058-IV та статті 66 Закону № 1788-XII, дійшов висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Позивач просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця, врахувавши при обчислені пенсії зазначених у довідці отриманих позивачем сум, які включені у довідку, за які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з квітня 2012 року по квітень 2014 рік, починаючи з 09.01.2015 року. Дана вимога позивача підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з заяви, яку позивач направляв до відповідача, заяву про перерахунок пенсії, остання датована 09.01.2015 року. (а.с.5).

Тому, в позивача виникло право на перерахунок та виплату пенсії державного службовця, врахувавши при обчислені пенсії зазначених у довідці отриманих позивачем сум, які включені у довідку, за які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з квітня 2012 року по квітень 2014 рік, починаючи з 09.01.2015 року - з моменту звернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 46, 64, 124, Конституції України, ст.ст. ст. 33, 35, 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції чинній на день призначення пенсії), ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 10, 11, 71, 86, 99, 159-163,183-2, 186 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо неврахування ОСОБА_1 при обчислені пенсії матеріальної допомоги та індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва здійснити ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) перерахунок та виплату пенсії державного службовця, врахувавши при обчислені пенсії зазначених у довідці №6675/03 від 18.04.2014 року отриманих позивачем сум, які включені у довідку, за які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з квітня 2012 року по квітень 2014 рік, починаючи з 09.01.2015 року - з моменту звернення.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. Ключник