Справа № 344/3319/14-а
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Справа № 876/4589/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про нарахування та виплату разової щорічної грошової допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ :

13 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати неправомірними дії департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (далі - Департамент) щодо відмови у перерахунку та виплаті йому щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати відповідача виплатити таку допомогу за 2013 рік.

Постановою Івано-Франківської області від 31 березня 2013 року вказаний позов задоволено. Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано Департамент виплатити йому таку допомогу за 2013 рік, виходячи з установленого ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» розміру мінімальної заробітної плати на день такої виплати в 2013 році, з урахуванням сум виплаченої йому такої допомоги.

У поданій апеляційній скарзі Департамент просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Департамент належним чином виконало свій обов'язок перед ОСОБА_1 з виплати йому щорічної грошової допомоги на оздоровлення. Стверджує, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення не були враховані положення бюджетного законодавства України та видаткові можливості основного фінансового документу держави.

З урахуванням вимог ч. 8 ст. 1832 та п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, визнаний інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, та відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на одержання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

З урахуванням положень ст. 22 Конституції України і пріоритетності його норм та норм Законів України над урядовими підзаконними нормативно-правовими актами розмір грошової допомоги на оздоровлення, що підлягав виплаті позивачу у 2013 році, необхідно обчислювати саме у кратному відношенні до законодавчо встановленого на цей рік розміру мінімальної заробітної плати, а не з розміру, визначеного постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року.

Даючи правову оцінку заявленим позовним вимогам та оскаржуваному судовому рішенню, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, визнаний інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС.

В 2013 році позивач отримав щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Частиною 4 статті 48 зазначеного закону передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІ групи виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» установлено розміри щорічної допомоги на оздоровлення, зокрема громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - інвалідам III групи - 120 грн.

Зазначені вище положення Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік», що був прийнятий у часі пізніше, ніж Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неконституційними не визнавались; постанова ж Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» також є чинною й підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративними судом України в ухвалі від 05.02.2015 року у справі К/800/59406/14.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2014 року у справі № 344/3319/14-а скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ч.10 ст. 183-2 КАС України постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук