Справа № П/811/3937/14
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року справа № П/811/3937/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., за участю секретаря Бондар Я.Г. та представників:

позивача : ОСОБА_1;

відповідача : не з'явились;

третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_3
до третя особаГоловного управління державного агентства земельних ресурсів у Кіровоградській області ОСОБА_2
провизнання протиправними дій та скасування наказу №11-228/14-14-СГ від 27.05.2014 року, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області щодо видачі наказу від 27.05.2014р. № 11-228/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної, ділянки, кадастровий №16, загальною площею 30,16 га земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області;

- скасувати наказ від 27.05.2014р. № 11-228/14-14-СГ Головного управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області про затвердження документації iз землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки, кадастровий №16, загальною площею 30,16 га земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

Позивач вважає дії Головного управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області необґрунтованими та незаконними та такими, що грубо порушують ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, уповноваженого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив подавши до суду заперечення (а.с.60-62).

Третя особа в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

З наявних матеріалів справи суд встановив, що відповідно до листа від 17.04.2013 року №4425/05/1813 Головного управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області позивача повідомлено про те, що термін дії договору від 21.11.2008 року спливає 27.10.2013 року, а також, повідомлено про можливість, відповідно до ч.2 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (а.с.87-88).

26.06.2013 року ОСОБА_3 у відповідності до ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» звернувся до Відповідача з листом-повідомленням, який було зареєстровано Відповідачем 04.07.2013 року.

До листа-повідомлення було додано копію договору оренди землі, копію паспорту та ідентифікаційного коду, проект додаткової угоди, копію витягу про присвоєння кадастрового номеру, копію витягу про грошову оцінку землі, оригінал довідки про відсутність заборгованості зі сплати податків, зборів, інших загальнообов'язкових платежів (а.с.75-86).

Відповідно до лист від 31.07.2013 року за №9472/05/05-07 ОСОБА_3 відмовлено у поновленні договору оренди землі (а.с.89).

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Вказані дії Відповідача були оскаржені до Кіровоградського окружного адміністративного суду та постановою від 24.09.2013 року по справі №811/2680/13-а визнано протиправними дії Головного управління Державного агентства земельних ресурсів у Кіровоградській області щодо направлення листа-повідомлення від 31 липня 2013 року №9472/05/05-07 про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки з огляду на неподання агрохімічного паспорту поля та технічної документації з нормативної грошової оцінки земель та зобов'язано Головне управління Державного агентства земельних ресурсів у Кіровоградській області повторно розглянути лист-повідомлення від 26 червня 2013 року щодо поновлення договору оренди землі від 21 листопада 2008 року та вчинити дії, передбачені статтею 33 Закону України „Про оренду землі" (а.с.14-20).

Відповідно до листа Головне управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області від 09 вересня 2013 року №1472/02/1813 повідомлено ОСОБА_3 про заперечення у поновленні договору оренди землі загальною площею 30,16 га, розташованої на території Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

Вказану відмову було оскаржено до Кіровоградського окружного адміністративного суду та постановою від 13.11.2013р. по справі №811/3287/13-а визнано протиправною відмову Головного управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області у поновлені договору оренди земельної ділянки від 21 листопада 2008 року, зареєстрованого 12 грудня 2008 року за №16, загальною площею 30,16 га строком на 5 років за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, надану листом №1472/02/1813 від 09 вересня 2013 року (а.с.10-13).

Вищевказана постанова набрала законної сили.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3, суд виходить з наступного.

До 01.01.2013 року розпорядження землями державної власності відповідно до закону відносилося до повноважень місцевих державних адміністрацій в галузі використання та охорони земель, природних ресурсів і охорони довкілля згідно з пунктом 2 частини 1 статті 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.199 №586-ХІV та пунктом "а" частини 1 статті 10 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ.

Згідно з частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України (в редакції до 01.01.2013 року) обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

З огляду на викладене, до 01.01.2013 року передача земельних ділянок на території Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб відносилася до компетенції Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області.

У подальшому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 №5245-VI, що набрав чинності з 01.01.2013 року, встановлено, що у державній власності залишаються:

а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; які належать до земель оборони;

б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;

в) землі зон відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу.

Згідно з частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 №445/2011, Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Пунктом 7 вказаного Положення встановлено, що Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.

У відповідності до пункту 1 Положення про Головне управління Держземагентства в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 №258 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.05.2012 за №852/21164, Головне управління Держземагентства в області є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

З огляду на викладене, у випадку спірних правовідносин суб'єктом, уповноваженим на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на території Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області являється Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 №161-ХІV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 21.11.2008 року між Новоархангельською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСОБА_3 (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, площею 30,16 га (землі запасу) (а.с.84-86).

Договір оренди землі від 21.11.2008 зареєстрований у Новоархангельському відділі Кіровоградської районної філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.12.2008 року за №16 (а.с.77-81).

Відповідно до пункт 8 договору від 21.11.2008 року, договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право продовження його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Передача вказаної земельної ділянки в оренду оформлена актом прийому-передачі земельної ділянки в натурі від 12.12.2008 року до договору оренди від 21.11.2008 року (а.с.86).

Виходячи зі змісту пункту 8 договору оренди землі від 21.11.2008 року за №16, строк дії останнього мав закінчитися 21.11.2013 року.

Згідно з частинами 1-3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Із матеріалів справи судом встановлено, що до закінчення терміну дії договору позивач звернувся до Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області з листом-повідомленням щодо поновлення дії договору оренди від 21.11.2008 року (а.с.75).

Представник відповідача, у наданих до суду письмових запереченнях, не заперечувала проти надходження від ОСОБА_3 листа-повідомлення від 26.06.2013 року (а.с.60-62).

Також заперечення мотивовано тим, що надіслання орендарем повідомлення про намір поновити договір оренди не означає його автоматичного поновлення. В даному випадку орендодавець наділений правом на законних підставах заперечувати проти поновлення оренди землі.

Головним управлінням Держземагенства в Кіровоградській області надано відповідь на лист-повідомлення від 26.06.2013 року та запропоновано заявнику не пізніше, ніж за місяць до сплину строку договору оренди землі, повторно звернутись із відповідним листом - повідомленням про поновлення договору оренди землі, а також подати всі необхідні документи передбачені земельним законодавством.

Вказаних дій позивачем здійснено не було і тому головним управлінням Держземагенства в Кіровоградській області 27.05.2014 року затверджено документацію із землеустрою ОСОБА_2 з врахуванням статей 123, 124 Земельного Кодексу України, ЗУ «Про фермерське господарство» на підставі заяви про затвердження проекту землеустрою та відповідних документів що додавались до заяви (а.с.21).

Разом з тим, твердження відповідача суперечать та спростовуються фактичними обставинами справи встановлені судом.

Так, постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.09.2013 року лист-повідомлення відповідача від 31 липня 2013 року №9472/05/05-07 про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки скасовано та зобов'язано повторно розглянути лист-повідомлення від 26.06.2013 року.

Під час розгляду справи №811/2680/13-а відповідачем листом від 09.09.2013 року №1472/02/1813 повідомлено ОСОБА_3 про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.11.2013 року у справі №811/3287/13 визнано протиправною відмову відповідача у поновленні договору оренди землі викладену вищезазначеним листом від 09.09.2013 року №1472/02/1813. Судом встановлено, що лист-заперечення Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області від 09.09.2013 року у поновленні договору оренди є протиправним та не містить підстав, що перешкоджають поновленню договору.

Таким чином, після прийняття постанови від 13.11.2013 року обставини щодо прийняття рішення про поновлення або відмови укладення договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_3 фактично повернуті до попередніх стану та стадії, тобто розгляду листа-повідомлення позивача від 26.06.2013 року згідно норм земельного законодавства.

З огляду на викладене суд зазначає, що позивач не повинен був повторно звертатися до відповідача з листом-повідомленням, оскільки відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною першої статті 255 Кодексу адміністративного суду України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, посадових чи службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Проте, Головне управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області ухилилося від розгляду заяви позивача листа-повідомлення від 26.06.2013 року згідно норм земельного законодавства.

Суд звертає увагу на те, що підстава припинення переважного права на укладення договору оренди землі закріплена у частині 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі", згідно якої, при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Відповідно до частини 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

- власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

- уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

З аналізу частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" слідує, що умова за наявності якої договір вважається поновленим, щодо відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, є підставою припинення такого договору лише в разі відсутності повідомлення орендаря про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.

Враховуючи викладене, Головне управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області після прийнятої постанови від 13.11.2013 року у справі №811/3287/13 у місячний термін лист-повідомлення з запереченнями щодо поновлення договору оренди землі позивачу не направило, тому орендар мав законні підстави вважати, що договір оренди землі був поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано суду доказів та пояснень щодо розгляду листа-повідомлення позивача від 26.06.2013 року після скасування відмови від 09.09.2013 року.

Окрім того, статтею 127 Земельного кодексу України (далі - ЗК) наголошується, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу, тобто на конкурсних засадах у формі аукціону.

Проте, судом встановлено, що проведення аукціону щодо вищезазначеної земельної ділянки не мало місця.

Оскільки Україна визнала юрисдикцію Європейського суду з прав людини, то його рішення також є обов'язковими для застосування. Це підтверджує і стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують практику цього Суду як джерело права. Це стосується не лише рішень Суду стосовно України.

Розглядаючи справи, Європейський суд з прав людини перевіряє, чи дотримані принципи, які випливають з його рішень з аналогічних питань, навіть якщо вони ухвалені стосовно інших держав. Тобто висновки цього Суду, зроблені у рішеннях стосовно іншої держави, повинна враховувати й держава, у правовій системі якої існує така сама принципова проблема.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Стреч проти Сполученого Королівства» (Stretch v. The United Kingdom) рішення від 24 червня 2003 року установив порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції. Як зазначено у рішення заявнику у справі не було продовжено договір оренди земельної ділянки після закінчення строку його дії, не дивлячись на те, що договір таке право передбачав, порушень зобов'язань з боку заявника допущено не було. Національні суди не захистили право заявника. У рішенні наголошується, що «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». Виходячи зі змісту пунктів 32-35 цього рішення, майном у значенні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції».

Виходячи з наведених норм права та встановлених по справі дійсних обставин, суд дійшов висновку, на думку Кіровоградського окружного адміністративного суду, Головним управлінням Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області не доведено правомірність прийняття спірного наказу, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд також вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 146,16 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов - задовольнити.

2.Визнатипротиправними дії Головного управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області щодо видачі наказу від 27.05.2014р. № 11-228/14-14-СГ про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної, ділянки, кадастровий №16, загальною площею 30,16 га земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області;

3.Скасувати наказ від 27.05.2014р. № 11-228/14-14-СГ Головного управління Державного агентства земельних ресурсів в Кіровоградській області про затвердження документації iз землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки, кадастровий №16, загальною площею 30,16 га земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Копенкуватської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

4.Присудити на користь ОСОБА_3 (ід. код - НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 146,16 грн. зобов'язавши Державне казначейство України в Кіровоградській області стягнути 146 (сто сорок шість) грн. 16 коп. з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Жук