Справа № 815/7093/14
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року 15 год. 35 хв. м. Одеса Справа № 815/7093/14

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

секретар Сакара М.М.,

за участю представників: позивача Шарко Р.М.

відповідача Мальцева Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДІУМ-ІМПОРТ» до Південної митниці Міндоходів, за участю третьої особи без самостійних вимоги на предмет спору на боці відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАДІУМ-ІМПОРТ» (далі - ТОВ «КАДІУМ-ІМПОРТ») звернулося до суду з позовом до Південної митниці Міндоходів в Одеській області в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення прийняте Південною митницею Міндоходів про коригування митної вартості товарів №500060001/2014/610206/2 від 26.09.2014 року; визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00617 від 26.09.2014 року складену Південною митницею Міндоходів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 червня 2014 року між ТОВ «КАДІУМ-ІМПОРТ», як покупцем та «YIWU SALAM IMPORT & EXSPORT., LTD» як продавцем укладено зовнішньоекономічний договір - договір купівлі-продажу №20140612. В межах цього договору декларантом ТОВ «КАДІУМ-ІМПОРТ» неодноразово здійснювались переміщення товару через митний кордон України. При здійсненні переміщення вказаного товару через митний кордон України у вересні 2014 року, декларантом ТОВ «КАДІУМ-ІМПОРТ» з метою дотримання митного контролю та митного оформлення товару до Південної митниці Міндоходів подано митну декларацію №500060001/2014/032422 від 25.09.2014 року, в якій товар був задекларований у митний режим «імпорт». Відповдіно до специфікації №2 від 14.08.2014 року до Договору, товаром є тканина в рулонах, шириною 220 см., довжиною 198130 м., вартістю 0,48 доларів США за 1 метр погоний. Митна вартість товарів була визначена за основним методом, - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у відповідності до п. 1, ч. 1, ст. 57 МК України, та складала 95102,40 доларів США. При цьому Південною митницею Міндоходів без будь-яких об'єктивних для цього підстав було відмовлено у митному оформленні товару за заявленою митною вартістю та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2014/610206/2 від 26.09.2014 рок, яким митна вартість товарів, була відкоригована та визначена згідно ст. 64 МК України резервним методом на рівні 5,00 доларів США за 1 кг. нетто. Проте позивач вважає вказане рішення протиправним та просить скасувати та зазначає, що звернувся до митного органу про випуск товарів у вільний обіг. При здійсненні розмитнення товару, застосовано процедуру надання фінансової гарантії у формі сплати різниці між сумою митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом (20 % ПДВ = 246326,10 грн.) та сумою митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом (20 % ПДВ = 313860,50 грн.). Товар випущено у вільний обіг України за відкоригованою митною декларацією №500060001/2014/032639 від 26.09.2014 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні та підтримав заперечення проти позову у письмовому вигляді, які мотивовані тим, що 25.09.2014р. уповноваженою особою ТОВ «Кадіум-Імпорт» до митного поста «Одеса -порт» була подана митна декларація форми МД-2 №500060001/2014/032422 від 25.09.2014р. з доданими до неї документами. За результатами розгляду поданих документів митний орган 26.09.2014р. видав позивачу картку відмови у митному оформлені (випуску товарів) №500060001/2014/00617 (а.с.90) та рішення про коригування митної вартості №500060001/2014/610206/2 від 26.09.2014р. (а.с.28) згідно якого митна вартість визначена митним органом склала 1569 302,50 грн., замість визначеної декларантом 1231630,48 грн., та відповідно сума ПДВ що підлягає сплаті збільшилась на 67534,40 грн. з підстав того, що згідно з програним комплексом ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) «Інспектор-2006» на МД 500060001/2014/032422 від 25.09.2014р спрацювали профілі ризику, щодо можливості заниження митної вартості.

Представник третьої особи, в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про день час та місце проведення судового засідання, причин неявки не повідомив та заперечення не надав.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 25.09.2014р. уповноваженою особою ТОВ «Кадіум-Імпорт» до митного поста «Одеса -порт» була подана митна декларація форми МД-2 №500060001/2014/032422 від 25.09.2014р. (а.с.86) до якої було додано: висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи, морська накладна, СMR, коносамент, банківський платіжний документ, прейскурант (прас-лист виробника товару), рахунок фактура (інвойс), пакувальний лист, зовнішьоекономічний договір купівлі-продажу та додаток до нього, копія митної декларації країни відправлення.

Після перевірки відомостей у наданих документах працівник митного органу зобов'язав надати додатково виписку з бухгалтерської документації, каталоги виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та або інформація біржових організацій про вартість товару (а.с.88 обор.стор.).

Підставами для даної вимоги працівник митниці вказав спрацювання профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та у зв'язку з тим, що у поданих документах містяться розбіжності, а саме: у платіжному дорученню від 15.09.2014р. №б/н відсутнє посилання на інвойс (комерційний документ), у копії митної декларації країни відправлення від 15/08/2014 №18103420 зазначені умови постачання інші ніж у товаросупровідних документах.

Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом було надано додатково митному органу: специфікацію на поставку давальницької сировини (додаток №2 до договору підряду №г-39), та 5-ть видаткових накладних ( у переробку), та письмово пояснено, що більше ніяких додаткових документів надати не мається можливості (а.с. 88 - 89).

За результатами розгляду поданих документів митний орган 26.09.2014р. видав позивачу картку відмови у митному оформлені (випуску товарів) №500060001/2014/00617 (а.с.90) та рішення про коригування митної вартості №500060001/2014/610206/2 від 26.09.2014р. (а.с.28) згідно якого митна вартість визначена митним органом склала 1569 302,50 грн., замість визначеної декларантом 1231630,48 грн., та відповідно сума ПДВ що підлягає сплаті збільшилась на 67534,40 грн. (а.с.92).

При цьому для визначення митної вартості відповідачем був застосований резервний метод.

В наступному позивач подав нову митну декларацію №№500060001/2014/032639 від 26.09.2014 року за якою товар випущено у вільний обіг з урахуванням сплати фінансової гарантії відповідно до ст. 305-306 МК України.

Як встановлено, судом між позивачем (покупець) та «YIWI SALAM IMPORT & EXPORT CO.LTD" (Китай) 12.06.2014р. був укладений договір купівлі -продажу №20140612 (а.с.20-22) за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупця товар - необроблену тканину, оброблену тканину або махрові вироби, за якістю, кількістю та іншою деталізацією зазначеною у додаткових угодах до цього договору(специфікаціях) на кожне постачання Товару.

У розділі другому Договору сторони встановили, що постачання товару здійснюється на умовах, вказаних в кожній конкретній Специфікації до даного Договору згідно правилам Інкотермс 2010 (а.с.20 обор.стор.).

В специфікації №2 до Договору №20140612 від 12.06.2014р. за якою оформлювалась митна декларація зазначено, що ціна товару включає вартість його зберігання, навантаження, тари, упаковки, маркування та доставки та складає 95102,40 доларів США(а.с.23).

Вказаний обсяг обов'язків та витрат покладений на продавця відповідає умовам CFR (за правилами Інкотермс).

Також в інвойсі №140814 доданого до ВМД в умовах поставки (Delivery conditions) зазначено CFR.

На час митного оформлення та укладання Договору діяла нова редакція статті 265 Господарського кодексу України ( зі змінами від 05.07.2012р.) у ч.4 якої передбачено, що сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Для надання оцінки запереченням відповідача, щодо розбіжностей у наданих декларантом відомостей, а саме зазначення в митний декларації країни відправлення (Китай) умови поставки абревіатури - С&F, тоді як в усіх інших CFR, слід звернутися до Правил Інкотермс.

Як визначено в Офіційних правилах тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року) видання МТП N 560 (введені в дію з 01.01.2000 р.) Інкотермс є офіційними правилами Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, що полегшують ведення міжнародної торгівлі. Посилання на Інкотермс-2000 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов'язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень.

За правилами Інкотермс як в редакції 2000 р. так й 2010р. які є чинними одночасно абревіатура CFR означає - COST AND FREIGHT (... named port of destination) вартість та фрахт (... назва порту призначення).

Термін "вартість і фрахт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження.

Продавець зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця.

Термін CFR зобов'язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом.

При порівнянні умов поставки вказаних у специфікації №2 до Договору та Інкотермс вбачається, що вони відповідають умовам CFR.

Кабінет Міністрів України 21 травня 2012 р. прийняв постанову N 450 якою врегульовані питання, пов'язані із застосуванням митних декларацій, та в неї передбачено що в рядку 20 МД зазначається умови поставки.

В митній декларації №№500060001/2014/032422 у рядку 20 в умовах поставки зазначено CFR.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

З огляду документів наданих разом з митною декларацією та які підтверджують митну вартість товарів згідно ч.2 ст.53 МК України вбачається, що вони не містять розбіжностей, щодо умов поставки.

Суд критично ставиться до аргументу відповідача щодо абревіатури С&F (COST AND FREIGHT) в МД країни відправлення в рядку умови поставки, яка нібито відрізняється від умов в інвойсі, так як цей до документ не відноситься до обов'язкових для подання до митного органу при визначенні митної вартості, та як зазначено у п.9.3 Розділу 9 Правил Інкотермс "C"-терміни вимагають від продавця укласти договір перевезення на звичайних умовах за свій власний рахунок. Слід підкреслити, однак, що "C"-терміни мають ту ж природу, що "F"-терміни в тому відношенні, що продавець здійснює виконання договору в країні відвантаження або відправлення. Таким чином, договори купівлі-продажу на умовах "C"-термінів, як і договори на умовах "F"-термінів, входять до категорії договорів відправлення.

Та у абз.9 п.9.3 Розділу 9 Правил Інкотермс Міжнародна торгова палата також звертає увагу на те, що в практиці сторони часто продовжують використовувати стару абревіатуру C&F (або C і F, C+F). Проте в більшості випадків виявляється, що вони розглядають ці вирази як еквіваленти CFR. Сторонам, на уникнення труднощів тлумачення їх договору, слід застосовувати правильний термін Інкотермс - CFR, що є єдиною прийнятою в усьому світі стандартною абревіатурою терміна "вартість і фрахт (... назва порту призначення)".

Таким чином, суд доходить висновку, що розбіжностей щодо умов поставки в розумінні ч.2 ст..53МК України відсутні.

Також іншою розбіжністю в наданих документах відповідач зазначив відсутність в платіжному дорученні №б/н від 15.09.2014р. номеру інвойсу.

Водночас з копії банківського платіжного документу від 15.09.2014р. (а.с.15) вбачається, що підставою для перерахування суми 95102,40 дол. США є договір №20140612 від 12.06.2014р. та специфікація від 14.08.2014р.(а.с.15), та відсутність номеру специфікації не є розбіжністю, тому що термін «розбіжность» в словниках означає «неспівпадіння», «неоднаковість».

З урахуванням того, що документи для визначення митної вартості були надані в повному обсязі та в них не містять розбіжності, наявні ознаки підробки та навпаки містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, то відповідач не мав підстав для вимагання додаткових документів, та їх ненадання позивачем за даних обставин не слід вважати підставою для застосування митним органом інших методів крім першого.

Відповідно до підпунктів 2.4, 2.5 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів здійснюється шляхом: - порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Суд зазначає, що аналіз законодавчих положень щодо визначення митної вартості товарів дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом із тим дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких обмежень, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом і декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого (основного) до шостого (резервного)) визначення митної вартості.

Вказана позиція узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 21.01.2011 року у справі №21-56а10, постановою від 06.02.2012 року у справі №21-418а11.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що незважаючи на розраховану декларантом вартість товару за 1 погонний метр (198130 м.) митний орган перерахував його кількість в метри квадраті (435886 кв.м.), а потім, при визначення митної вартості товарів, застосував розрахунок вже виходячи з ваги нетто (24235 кг.).

Отже замість визначення митної вартості товарів у відповідності до п.1, ч. 1, ст. 57 МК України за основним методом, митний орган застосував відразу два варіанти нарахування митної вартості:

- 1568516,50 грн. (24235 кг. * 5,0 доларів США);

- 1568533,40 грн. (ширина 2,2 м. * 198130 м. * 0,2780 доларів США).

Як вбачається з цих показників, навіть розрахунки митної вартості, обрані Південною митницею Міндоходів не збігаються між собою, що унеможливлює визначення остаточної вартості на рівні 5,0 доларів США за 1 кг. нетто, згідно з ціновою інформацією митної декларації від 21.08.2014 року №807100002/2014/001816, відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.

Як пояснив представник позивача у відповідача була наявна інформація щодо розмитнення позивачем раніше ідентичного товару за зовнішньоекономічним контрактом №20140612 від 12.06.2014 року, а тому відповідач був зобов'язаний в силу вимог ст. ст. 57,58 МК України прийняти рішення про можливість застосування митної вартості товарів за другим методом визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Враховуючи вищевикладене, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №500060001/2014/610206/2 від 26.09.2014 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00617 від 26.09.2014 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють зокрема чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи те, що в документах наданих позивачем для митного оформлення товарів були відсутні розбіжності, а тому митний орган не мав підстав вимагати надання додаткових документів, та те, що твердження митного органу про неможливість застосування обраного позивачем методу визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості оперції), не підтвердженні належними доказами та спростовуються доказами наданими позивачем та те, що визначення митним органом митної вартості товару та коригування митної вартості товару за резервним методом було здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, -

Керуючись ст. ст. 158, 163, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДІУМ-ІМПОРТ» до Південної митниці Міндоходів задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №500060001/2014/610206/2 від 26.09.2014р.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00617 від 26.09.2014р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДІУМ-ІМПОРТ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20грн.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст..254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений 06 березня 2015 року.

Суддя Е.А.Іванов

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДІУМ-ІМПОРТ» до Південної митниці Міндоходів задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №500060001/2014/610206/2 від 26.09.2014р.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00617 від 26.09.2014р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДІУМ-ІМПОРТ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20грн.

06 березня 2015 року.