Справа № 826/16269/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 19 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві Лазора Івана Володимировича, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві, треті особи: ОСОБА_4, Печерська районна в м.Києві державна адміністрація, Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 19 грудня 2014 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві Лазора Івана Володимировича, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві, треті особи: ОСОБА_4, Печерська районна в м.Києві державна адміністрація, Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на момент відчуження спірної квартири існував спір щодо правомірності дій державного виконавця щодо її арешту, а в подальшому такі його дії були визнані протиправними, в зв'язку із чим оформлення права власності на таку квартиру за ОСОБА_5 було незаконним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 15 листопада 2013 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 122,1 кв.м, житловою - 69,1 кв.м, відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованому в реєстрі за №5204. Дана квартира була оформлена ОСОБА_6 у власність на підставі рішення Печерського районного суду м.Києва від 18 листопада 2009 року №2-2046/09. Право власності на зазначену кварту було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03 січня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управлінні юстиції у м.Києві Заікою І.В.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 22 лютого 2012 року у справі №2-104/12 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення па предмет іпотеки задоволено повністю. В рахунок погашення заборгованості за договором про відступлення права вимоги №6268 від 01 грудня 2009 року, укладеного між ОСОБА_5 та ВАТ «Фінексбанк», в розмірі 1472139,60 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №359 від 22 серпня 2007 року, укладеного між ВАТ «Фінексбанк» та ОСОБА_6, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Відділом Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві 10 липня 2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-104/12 від 22 червня 2012 року, виданого Печерським районним судом м.Києва.

Державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві Шияном О.В. здійснено опис квартири та накладено арешт, що підтверджується актом опису і арешту майна від 12 жовтня 2012 року. Для реалізації арештованого майна 17 грудня 2012 року були проведені прилюдні торги, які відповідно до ст.45 Закону України «Про іпотеку» визнані такими, що не відбулися, а ОСОБА_5 придбав предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни квартири АДРЕСА_1, про що старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві Шияном О.В. складено акт про реалізацію предмета іпотеки від 18 грудня 2012 року, затверджений начальником відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві Ковальським М.Р.

На підставі акту про реалізацію предмета іпотеки від 18 грудня 2012 року ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право власності від 18 грудня 2012 року на майно, що складається з двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 122,10 кв.м, житловою площею 69,10 кв.м.

09 січня 2013 року ОСОБА_5 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №8988 та правовстановлюючі документи щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві Лазорем І.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 січня 2013 року №99354 на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майно, видано ОСОБА_5 витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири від 13 лютого 2013 року, відповідно до умов якого продавець передав у власність покупцю, а покупець прийняв у власність належну продавцю на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 і сплатив за неї обумовлену цим договором суму. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстрований за №145, а також зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за №138552, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна №, рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер: 369994 від 13 лютого 2013 року

Позивач, посилаючись на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року у справі №2а-14100/12/2670 визнано дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві Шияна О.В. по опису та накладенню арешту па квартиру ОСОБА_6 загальною площею 122,1 кв.м протиправними; виключено з акту опису та арешту майна квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 122,1 кв.м, звернувся до суду для визнання дій державного реєстратора неправомірними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 23 січня 2013 року на ОСОБА_5

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що відповідачем доведено подання ОСОБА_2 всіх необхідних документів відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації прав та їх обтяжень, тому така реєстрації є обґрунтованою та правомірною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Згідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

В силу ч.1 ст.4 вищезазначеного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації.

Згідно ч.ч.1, 4, 13 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

У відповідності до ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до п.4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини, квартиру, житлове та нежитлове приміщення. Державна реєстрація права власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення проводиться незалежно від того, чи зареєстроване право власності на житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини, в яких вони розташовані.

Згідно п.10 вищенаведеного Порядку заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Відповідно до п.16 вищезазначеного Порядку за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

У відповідності до п.26 вищезазначеного Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно п.27 зазначеного Порядку до документів, що підтведжують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, відносяться свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулись, видані нотаріусом, чи їх дублікати.

В силу п.23 вищенаведеного Порядку державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як вбачається з матеріалів справи, 09 січня 2013 року ОСОБА_5 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №8988 щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1. Разом із заявою подано наступні документи: копії паспортів громадянина України заявника і представника; копія довіреності; копія свідоцтво про право власності від 18 грудня 2012 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11; копії облікових карток платників податків заявника і представника; документ, що підтверджує сплату державного мита.

Державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві Лазорем І.В. на підставі поданої ОСОБА_5 заяви та доданих до неї документів прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 січня 2013 року №99354, згідно якого проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 (з відкриттям розділу), індексний номер: 99364 від 23 січня 2013 року, а також видано останньому витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Суд першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги посилання позивача, що згідно виконавчого листа звернуто стягнення на квартиру площею 96,50 кв.м, а не 122,1 кв.м, а також дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві по опису та накладенню арешту на квартиру ОСОБА_6 у судовому порядку визнано протиправними, з огляду на наступне:

Державному реєстратору речових прав на нерухоме майно разом з заявою про реєстрацію права власності було подано свідоцтво про право власності від 18 грудня 2012 року №ВТА 299758, посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11, в якому зазначено, що загальна площа спірної квартири становить 122,10 кв.м. Державні реєстратори приймають рішення виключно на підставі поданих документів і перевірка достовірності зазначених в них даних не належить до повноважень державного реєстратора.

Зазначене свідоцтво про право власності не визнано недійсним у судовому порядку, а отже, є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності ОСОБА_5 саме на квартиру загальною площею 122,10 кв.м. Крім того, рішення Печерського районного суду м.Києва від 22 лютого 2012 року, згідно якого звернуто стягнення на спірну квартиру на користь ОСОБА_5, також не скасовано.

Розбіжність в площі квартири, зазначеній у судовому рішенні та в акті опису державного виконавця, обумовлюється не тим, що в цих документах зазначені різні об'єкти нерухомості, а тим, що спірна квартира була реконструйована, внаслідок чого площа квартири суттєво збільшилась, але ОСОБА_5 ця обставина була невідома, внаслідок чого у судовому рішенні було невірно зазначено площу спірної квартири.

З матеріалів справи вбачається, що 15 листопада 2013 року позивач придбав у ОСОБА_6 квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 122,1 кв.м, житловою - 69,1 кв.м, відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованому в реєстрі за №5204. Дана квартира була оформлена ОСОБА_6 у власність на підставі рішення Печерського районного суду м.Києва від 18 листопада 2009 року №2-2046/09. Право власності на зазначену кварту було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03 січня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві Заікою І.В.

Разом з тим, постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 01 квітня 2014 року у справі №826/19910/13-а, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року та набрала законної сили, визнано неправомірними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві Заіко І.В. щодо внесення інформації в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1; визнано протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 січня 2013 року Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві на ОСОБА_6 №34464 та скасовано його; зобов'язано Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м.Києві виключити з Державного реєстру прав на нерухоме майно запис №9420 про право власності за ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 від 03 січня 2013 року.

За таких обставин, державна реєстрація прав за ОСОБА_6, який у подальшому квартиру, щодо якої здійснювалась державна реєстрація прав та їх обтяжень, продав позивачу, скасована.

Крім того, в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері службової діяльності СУ ГУ МВС України в м.Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007584 від 01 жовтня 2013 року, за фактом зловживання службовим становищем державним реєстратором, який не перевіривши відомості про наявність обтяжень нерухомого майна, вчинив перереєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, та за фактом шахрайського заволодіння ОСОБА_6 спірної квартири, тобто за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 190 КК України.

Відповідно до положень ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з п.2.1 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року №3502/5, для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до п.2.6 вищезазначеного Порядку для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього Порядку.

Згідно з п.п.2.10, 2.11 вищенаведеного Порядку за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав. Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав.

З вищенаведеного вбачається, що скасування запису про державну реєстрацію прав здійснюється державним реєстратором на підставі рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, за процедурою, визначеною Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року №3502/5.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав на кожний об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, за рішенням державного реєстратора відкривається відповідний розділ та реєстраційна справа. Розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються на підставі рішення державного реєстратора у разі: знищення об'єкта нерухомого майна; поділу, об'єднання об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна.

Згідно п.60 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141, державний реєстратор у разі знищення об'єкта нерухомого майна; поділу, об'єднання об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна закриває розділ Державного реєстру прав на підставі прийнятого ним рішення про закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що винесення судового рішення щодо скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не потребується, оскільки законодавством чітко визначено механізм та порядок скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у Державному реєстрі прав, а Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено вичерпний перелік підстав, за яких закривається розділ Державного реєстру прав, а саме знищення, поділ, об'єднання об'єкта нерухомого майна та виділ частки з об'єкта нерухомого майна. Законом та іншими нормативно-правовими актами не врегульовано питання щодо можливості закриття розділу Державного реєстру прав на підставі судового рішення та порядок і механізм такого закриття розділу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії державного реєстратора є правомірними, вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві Лазора І.В. від 23 січня 2013 року №99354, яким проведено державну реєстрацію права власності, форма власності приватна, на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, є правомірним, яке прийнято у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), оскільки відповідачем доведено подання ОСОБА_5 усіх необхідних документів разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Натомість, ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» містить виключні обставини для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень на нерухоме майно, наявність яких не доведена, тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 19 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 10 березня 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.