Справа № 804/2095/14
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2015 рокусправа № 804/2095/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Пасічник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2014 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено повністю: скасовано податкове повідомлення-рішення Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № від 26 вересня 2013 року.

Відповідач - Криворізька центральна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, не погодившись з вищезазначеною постановою суду подала апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Сторони в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 27 серпня 2013 року по 02 вересня 2013 року на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, абз. 1 п. 75.1, абз. 1,3,5 пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України згідно наказу №177 від 10 серпня 2013 року податковою інспекцією була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питання своєчасності реєстрації платником ПДВ, сплати до бюджету сум ПДВ та надання декларацій з ПДВ за період з 01 червня 2012 року по 31 липня 2013 року за результатами якої складено акт №494/173/ від 09 вересня 2013 року.

Під час перевірки податковим інспектором було встановлено отримання позивачем доходу з червня 2012 року по квітень 2013 року в сумі 319733,70 грн., що перевищує 300000,00 грн., у зв'язку з чим зроблено висновок про те, що позивач у травні 2013 року повинен був зареєструватися платником ПДВ у термін, визначений п. 183.2 ст. 183 ПК України, а саме: протягом 10 днів, тобто з 1 по 10 травня, однак позивач зареєструвався платником ПДВ з 12 липня 2013 року. Разом з тим, в результаті перевірки податковим органом було встановлено, що за період з 11 травня 2013 року по 11 липня 2013 року позивач отримав дохід у розмірі 30473,90 грн., який є об'єктом оподаткування податком на додану вартість. З огляду на це, відповідач робить висновок в акті перевірки про порушення позивачем п. 181.1 ст. 181, п. 183.1, п. 183.2 ст. 183, п. 187.1 ст. 187 ПК України у зв'язку з чим занижено податок на додану вартість у розмірі 6094,78 грн.. (а.с.14-15 том 1) та п. 203.1 ст. 203 ПК України в частині неподання податкової декларації з ПДВ за червень 2013 року (а.с. 9-16 том 1).

На підставі вищевказаного акту перевірки, 26 вересня 2013 року податковою інспекцією було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, за яким позивачеві було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 7788,48 грн., в т.ч. за основним платежем - 6094,78 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1693,70 грн. (а.с. 8).

Правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі вказаного акту перевірки, є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300 тис. грн. (без врахування ПДВ), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених ст. 183 ПК України, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Пунктом 183.1 статті 183 ПК України передбачено, що будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платник податку, подає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

У відповідності до вимог п. 183.2 ст. 183 ПК України у разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто оподатковуваних операцій, визначеного у ст.181 цього Кодексу.

Згідно із п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків і зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

Надаючи аналіз даним нормам податкового законодавства, колегія суддів робить висновок про те, що загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягає оподаткуванню нарахована (сплачена) особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300 тис. грн. розраховується без врахування ПДВ, тобто до бази оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не включається податок на додану вартість.

Так, як свідчать матеріали справи, сума оподатковуваних операцій позивача за період з червня 2012 року по квітень 2013 року склала - 266444,75 грн. без врахування ПДВ, що підтверджується наявними в матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами (а.с.50-250 том 1, а.с.1-250 том 2, а.с.1-104 том 3).

Однак, як вбачається з акту перевірки від 09 вересня 2013 року та не спростовано відповідачем, у період з червня 2012 року по квітень 2013 року загальна сума оподатковуваних операцій позивача від здійснення операцій з постачання товарів/послуг була розрахована податковим органом у ході проведення перевірки з урахуванням сум ПДВ та склала - 319733,70 грн. (а.с.14-15 том 1).

Виходячи зі встановлених судом обставин справи, з урахуванням вимог п. 181.1 ст. 181 та п. 188.1 ст. 188 ПК України, колегія суддів зазначає, що висновки податкового органу про досягнення обсягу оподатковуваних операцій, що сукупно перевищує 300 тис. грн. у період з червня 2012 року по квітень 2013 року та позивач повинен був зареєструватися платником ПДВ з 01 травня 2013 року по 10 травня 2013 року є безпідставними та необґрунтованими, оскільки в порушення вказаних норм законодавства податковим органом була розрахована загальна сума оподатковуваного доходу у розмірі 319733,70 грн. з урахуванням сум ПДВ.

Окрім того, слід врахувати ті обставини, що досягнення обсягу оподатковуваних операцій у розмірі 300 тис. грн. (без врахування ПДВ) відбулося у червні 2013 року у зв'язку з чим позивач у відповідності до вимог ст. 183 ПК України 10 липня 2013 року звернувся до податкового органу з заявою про реєстрацію його платником ПДВ у зв'язку з досягненням позивачем обсягу оподатковуваних операцій у період з 01 червня 2012 року по 30 червня 2013 року та 12 липня 2013 року позивач був зареєстрований платником ПДВ (а.с. 10,37 том 1).

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, з урахуванням встановлених судом обставин справи та викладених норм законодавства, колегія суддів вважає, що у діях платника податків (позивача) немає порушень тих норм законів, на які посилається відповідач і приходить до висновку, що твердження податкового органу про наявність таких порушень ґрунтуються на припущеннях та належним чином не доведені.

Згідно до п.п. 1,3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та правовідносини, що їм відповідають та оцінивши докази надані сторонами по справі у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що податкове повідомлення - рішення № від 26 вересня 2013 року прийняте Криворізькою центральною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області не відповідає п.п. 1,3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки винесене відповідачем на підставі, у межах повноважень, але не у спосіб, передбачений законодавством та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, отже тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко