Справа № 2а-12811/11/1370
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 р. Справа № 876/350/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Довгої О.І., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю представників: позивача Чижевського М.В., відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року у адміністративній справі №2а-12811/11/1370 за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до ОСОБА_3 третя особа Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,-

ВС Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3, третя особа Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 18960 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постаново суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Зокрема зазначає, що факт реєстрації транспортного засобу на ім'я відповідача є підставою сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи замінено відповідача Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на правонаступника Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівської області, представник якої апеляційну скаргу підтримав з підстав вказаних у скарзі, просив скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову повному обсязі.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, зазначив, що відповідач не здійснював державної реєстрації транспортного засобу марки, тому немає підстав для сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за першу реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце проведення судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 18.07.2009р. Львівським ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на ім'я відповідача здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки Volkswagen Т4, 2001 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, що підтверджується листом УДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 23.03.2011р. №9/552зп.

При здійсненні державної реєстрації автомобіля марки Volkswagen Т4, 2001 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 не сплачено податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підтверджується довідками ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 31.08.2011р. №21793/17-010, від 02.09.2011р. №22196/19-020.

Відповідно до розрахунків ДПІ у Шевченківському районі м. Львова сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, яка підлягала сплаті відповідачем при першій реєстрації автомобіля марки Volkswagen Т4, 2001 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 становить 18960грн.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що відповідач не може бути визнаний платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, оскільки не здійснював первинної реєстрації вказаного транспортного засобу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними та такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з оглядну на наступне.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 року № 1251-ХІІ (чинного на спірний період), податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів належить до загальнодержавних податків.

Податок з власників транспортних засобів, самохідних машин і механізмів, порядок його обчислення і сплати на момент виникнення спірних відносин встановлювались Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ (надалі Закон від 11.12.1991 року №1963-ХІІ).

Стаття 1 Закону від 11.12.1991 року №1963-ХІІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно з положенням ст. 5 Закону від 11.12.1991 року №1963-ХІІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому, фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Частиною 1 ст. 7 Закону від 11.12.1991 року №1963-ХІІ передбачено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Відповідач заперечував реєстрацію вказаного транспортного засобу на його ім'я, зазначив, що не є власником транспортного засобу у зв'язку із чим звернувся із заявою про вчинення злочину.

Постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецького В.І. від 09.08.2012р. позивач визнаний потерпілим у кримінальній справі №181-0062, порушеній за ознаками злочину, передбаченого ст.ст.190 ч.4, ст.358 ч.ч.1,3 КК України за фактом зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень.

Розслідуванням встановлено, що протягом 2008-2010 років, невстановлені слідством особи, шляхом обману та зловживання довірою, здійснили первинну реєстрацію транспортних засобів у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на інших осіб, в т.ч. на позивача, використовуючи їхні паспортні дані та довіреності.

Висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України у Львівській області №6/629 від 05.11.2014р. встановлено, що підписи від імені ОСОБА_3 в заяві №4878 від 18.07.2009р. та в посвідченні про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 07.07.2009р. виконані не ОСОБА_3, а іншою особою.

Крім того, судом встановлено, що відповідач ніколи не проживав за адресою, яка вказана у реєстраційних документах на транспортний засіб марки Volkswagen Т4, 2001 р.в., д.н.з. НОМЕР_1. Крім того, за цією адресою (м. Львів, пр. Чорновола, 93/40) знаходиться торговий центр «Арсен».

Таким чином, в ході розгляду справи судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не подано належних доказів здійснення відповідачем першої державної реєстрації транспортного засобу марки Volkswagen Т4, 2001 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, тому відповідач не може бути визнаний платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідно відсутні підстави для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за державну реєстрацію вказаних автомобілів у сумі 18960грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року у адміністративній справі №2а-12811/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді О.І. Довга

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 10.03.2015р.