Справа № 826/16383/14
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Тур В. В.

позивача ОСОБА_2, представника відповідача Дорошенка М. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про скасування наказів, поновлення на посаді, зобов'язання нарахувати та виплатити грошове зобов'язання за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про скасування наказів № 1998 від 20.09.2014 р., на підставі якого було звільнено ОСОБА_2 та № 898 о/с від 24.09.2014 р. в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас за п.64 "є" ОСОБА_2 з 24.09.2014 р.; поновлення ОСОБА_2 на посаді майора міліції, старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області; зобов'язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 25 вересня 2014 року по день поновлення на посаді.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, наказом Головного управління МВС України в Київській області № 464 о/с від 12.06.2014 р. ОСОБА_2 на підставі його заяви від 30.05.2014 р. призначено старшим інспектором батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" з іспитовим терміном до одного року та з встановленням згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. № 1294 (наказ від 31.12.2007 р. № 499) надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмір 50 % та підвищення посадового окладу на 15 % за роботу в підрозділі спеціального призначення.

18.09.1999 р. позивач прийняв Присягу працівника органів внутрішніх справ України.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 11.07.2014 р. № 1384дск для виконання особовим складом завдань, визначених Законом України "Про боротьбу з тероризмом" та несення служби по охороні громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції, з 11.07.2014 р., в тому числі, ОСОБА_2, у складі батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Миротворець" відряджено у розпорядження керівника антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей до міста Костянтинівки Донецької області до особливого розпорядження.

Відповідно до наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 28.08.2014 р. № 1799 призначено службове розслідування за фактом прибуття 22.08.2014 р. до Головного управління окремих працівників БПСМОП "Миротворець" із розпорядження керівника АТО без відповідних розпорядчих документів МВС України.

Згідно висновку проведеного службового розслідування за фактом прибуття 22.08.2014 р. до Головного управління окремих працівників БПСМОП "Миротворець" із розпорядження керівництва АТО, без відповідних розпорядчих документів МВС України, затвердженого начальником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області 19.09.2014 р., за ігнорування відомчих нормативно-правових актів, що встановлюють порядок та умови проходження служби в ОВС України, вимог керівництва МВС України щодо особливостей відрядження в зону проведення АТО, неналежну кваліфікацію, низькі особисті ділові і моральні якості, що призвело до самовільного залишення місця несення служби, перебуваючи на посаді з іспитовим терміном до одного року, старший інспектор БПСМОП "Миротворець" ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2 відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України підлягає звільненню з органів внутрішніх справ у запас за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни).

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області № 898 о/с від 24.09.2014 р. на підставі наказу Головного управління від 20.09.2014 р. № 1998 за порушення службової дисципліни, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині дотримання законодавства, неухильного виконання вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, ст. 10 Закону України "Про міліцію", Статуту патрульно-постової служби міліції затвердженого наказом МВС України від 28.07.1994 р. № 404, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.09.1994 р. за № 213/423, наказу від 17.07.2014 р. № 652 о/с дск, що призвело до самовільного залишення місця несення служби, позивача звільнено з органів внутрішніх справ України згідно п. 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України підлягає звільненню з органів внутрішніх справ.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про міліцію» встановлено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114 (далі - Положення).

Приписами п. 10 Положення закріплено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Положеннями ст. 7 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою.

Так з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 (командиром батальйону «Миротворець») на ім'я начальника ГУ МВС України Київської області генерал-майора міліції ОСОБА_5 та начальника департаменту громадської безпеки МВС України полковника міліції ОСОБА_6 22.08.2014 року складено рапорти, зі змісту яких випливає, що особовому складу батальйону було надано наказ про передислокацію в м. Іловайськ, однак деякі працівники відмовилися виконувати даний наказ. Крім того, у даних рапортах ОСОБА_4 зазначив, що останнім було роз'яснено працівникам про порушення ними внаслідок таких дій Присяги працівника органів внутрішніх справ України та службової дисципліни, а також попереджено працівників про можливість притягнення їх до дисциплінарної відповідальності (а.с. 78-81).

Всупереч змісту зазначених рапортів, позивач вказав, що його було відряджено до м. Костянтинівки Донецької області на 30 днів, після чого керівництво обіцяло здійснити ротацію та дозволити позивачу відбути у короткострокову відпустку.

Так як вбачається з талону про відрядження позивача термін його відрядження становить 30 днів з 11.07.2014 р. по 09.08.2014 р.

Накази про продовження терміну відрядження та передислокацію батальйону «Миротворець» в матеріалах справи відсутні.

Натомість, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що відповідно до абзацу 4 пункту 21 Положення особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників. Направлення для проходження служби за межами республіки здійснюється за згодою працівника в порядку, встановленому законодавством.

Специфіка служби позивача, на думку колегії суддів, включає в себе нехтуваннями особистими інтересами в інтересах громадського порядку, у зв'язку з чим невиконання зобов'язання з надання відпустки з боку відповідача не може виправдовувати невиконання наказу командиру батальйону про передислокацію батальйону.

У відповідності до п. 7.2 Положення про підрозділи міліції громадської безпеки особливого призначення, затвердженого наказом МВС України 08.05.2014 р. № 490/25267 командир підрозділу є прямим начальником для працівників і забезпечує бойову готовність підрозділу, успішне виконання покладених на підрозділ завдань, затверджує функціональні обов'язки керівників та працівників підрозділу, відповідає за стан і збереження озброєння, боєприпасів, спеціальних засобів, засобів зв'язку, автомобільної та бронетехніки, інших матеріальних засобів підрозділу, організацію і стан пожежної безпеки.

Крім того, у відповідності до п. 7.5 Положення командир підрозділу має право уживати заходів щодо проведення атестування працівників підрозділу, порушувати клопотання перед старшим прямим начальником про переміщення їх по службі, присвоєння чергового спеціального звання або його пониження, заохочення чи притягнення до дисциплінарного відповідальності тощо.

Як вбачається з рапорту позивача від 21.08.2014 р. (а. с. 53), останній клопотав перед начальником ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 про направлення його до ГУМВС України в Київській області для вирішення питання щодо проходження подальшої служби в іншому підрозділі ОВС за сімейними обставинами.

Як вбачається з вищезазначеного наказу, яким затверджено Положення про підрозділи міліції громадської безпеки особливого призначення, право вирішувати питання про звільнення працівника патрульної служби міліції у командира батальйону відсутнє.

Натомість, позивач до розгляду рапорту по суті покинув місце розташування батальйону не отримавши на це відповідного особливого розпорядження та не виконавши наказ безпосереднього командира про передислокацію батальйону.

Наслідком воєвиявлення позивача про від'їзд до м. Києва є відповідне клопотання командира батальйону про звільнення позивача як такого, що не пройшов випробувальний термін.

Відповідно до підпункту "є" пункту 64 Положення особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) у зв'язку з порушенням дисципліни.

В судовому засіданні 19.02.2015 р. представники відповідача пояснили, що незважаючи на значний стаж позивача та численні нагороди, керівництвом прийнято рішення про застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у зв'язку з негативною ситуацією, що склалася в зоні антитерористичної операції після невиконання наказу командиру батальйону про передислокацію.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що від'їжджаючи до м. Києва про місце передислокації не знав, мети уникнення особистої участі у бойових діях не переслідував, на даний час готовий повернутися в зону АТО та з гідністю виконувати обов'язок перед Батьківщиною.

Колегія суддів при вирішенні даної справи керується принципом законності і зазначає, що дотримання службової дисципліни є суттю існування Дисциплінарного статуту.

Виконання наказів керівництва є беззаперечною складовою службової дисципліни.

У своєму адміністративному позові позивач визнає про повідомлення йому та іншим особам командиром батальйону 21.08.2014 р., що ротації батальйону не буде.

Відповідно до цієї інформації позивач мав усвідомлювати про відсутність відповідного наказу з цього приводу та негативних наслідків для батальйону у вигляді зменшення особистого складу при його від'їзді.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та апеляційним судом відхиляються.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про скасування наказів, поновлення на посаді, зобов'язання нарахувати та виплатити грошове зобов'язання за час вимушеного прогулу залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська
(Повний текст ухвали виготовлено 05.03.2015 р.)

.

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.