Справа № 816/5055/14
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 р.Справа № 816/5055/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2015р. по справі №816/5055/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пайлот Дріллінг Текнолоджіз"

до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пайлот Дріллінг Текнолоджіс (далі по тексту - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення відповідача № від 10.12.2014 року.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення відповідача від 10 грудня 2014 року №.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права при неповному з'ясуванні обставин справи, просив скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 року у справі №816/5055/14 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів відповідно ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач у встановленому законом порядку зареєстрований в якості юридичної особи, .

Фахівцем відповідача за період з 15.05.2014 року по 05.09.2014 року було проведено позапланову виїзну перевірку з питання дотримання позивачем вимог валютного законодавства.

За результатами вищевказаної перевірки було складено акт від 01.12.2014 №384/22/36084719, в якому зафіксовано факт порушення позивачем вимог ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

10.12.2014 року відповідачем, на підставі акту від 01.12.2014 за №384/22/36084719 було сформовано податкове повідомлення-рішення за №, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем: "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, невиконані зобов'язання та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавств, 21081000" в розмірі 12 371 грн. 64 коп.

Позивач, не погодившись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням оскаржив його до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем по справі не було доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі такого.

13.05.2014 року позивачем було укладено контракт №PDT/GOT-2014-01 з компанією Giant Oil Tools, LTD (Канада, Калгарі), за умовами якого останнє зобов'язувалось продати, а позивач - оплатити і прийняти на умовах EXW - Калгарі, Канада обладнання у відповідності до Специфікації, оформленої додатком №1 до вказаного договору

Згідно копії додатку №1 до контракту від 13.05.2014 №PDT/GOT-2014-01, сторони погодили поставку обладнання з восьми товарних позицій.

30.05.2014 року між сторонами було підписано додаткову угоду №1 до контракту від 13.05.2014 року №PDT/GOT-2014-01, за умовами якої викладено в новій редакції пункт 5.2 контракту, а саме - визначено, що оплата за обладнання Покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця, вказаний в статті 15 контракту, протягом 90 банківських днів з моменту отримання Товару вантажоотримувачем.

Попередню оплату за товар в розмірі 15 000 доларів США позивачем було здійснено 15.05.2014 року.

Відвантаження товару виробником здійснено 30.07.2014, що підтверджено залученою до матеріалів справи копією авіанакладної №.

12.08.2014 року товар надійшов на митну територію України, що підтверджується відбитком штампу "Під митним контролем" Київської обласної митниці на авіанакладній.

ВМД ІМ-40 на вказаний товар було оформлено 03.09.2014 року.

Спір між сторонами стосується визначення події, з настанням якої придбаний за зовнішньоекономічним контрактом товар вважається поставленим в Україну.

Колегія суддів зазначає, що Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" не вказує на те, з якого моменту вважається здійсненою поставка імпортного товару, а тому визначення цього моменту слід здійснювати із застосуванням норм інших нормативно - правових актів, що регулюють операції з поставки товарів, зокрема, у зовнішньоекономічній діяльності.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в не грошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами. Момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 4 Митного кодексу України ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.

Виходячи з пріоритетності норм закону над нормами підзаконних нормативно-правових актів, що містяться в Положенні про вантажну митну декларацію, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 1997 року №574 та Інструкції про порядок здійснення контролю й отримання ліцензії за експортними, імпортними та лізинговими операціями, затвердженої постановою Національного банку України від 24 березня 1999 року №136, моментом поставки товару за імпортною операцією є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України.

Зазначена правова позиція висловлювалась Верховним Судом України, у постановах від 04.07.2011 року (справа №21-136а11) та від 16.01.2012 року (справа №21-412а11).

Колегія суддів зазначає, що товар за зовнішньоекономічним контрактом від 13.05.2014 №PDT/GOT-2014-01 надійшов на митну територію України 12.08.2014 року.

Дану обставину підтверджено відбитком штампа "Під митним контролем" Київської обласної митниці, проставленим на авіанакладній.

Таким чином, фактичною датою поставки товару за зовнішньоекономічним контрактом від 13.05.2014 №PDT/GOT-2014-01 є 12.08.2014 року.

Попередню оплату за зовнішньоекономічним контрактом від 13.05.2014 року №PDT/GOT-2014-01 позивач здійснив 15.05.2014 року.

Отже, придбане на підставі вказаного контракту обладнання поставлено в Україну на 89 календарний день після проведення попередньої оплати.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Разом з тим, згідно з ч.4 ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Так, у спірний період відповідно до пункту 1 постанови Національного банку України від 12 травня 2014 року №270 "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Таким чином поставку товару за зовнішньоекономічним контрактом від 13.05.2014 №PDT/GOT-2014-01 позивач здійснив в межах законодавчо визначених строків, а тому відсутні підстави для нарахування позивачу пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно із ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, колегія суддів вважає, що відповідачем по справі не було наведено об'єктивних доводів та не надано доказів наявності в діях позивача ознак протиправної діяльності, тобто, відповідачем не було доведено правомірності податкового повідомлення - рішення № від 10.12.2014 року.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 року по справі №816/5055/14 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2015р. по справі №816/5055/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.