Справа № 821/3763/14
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 р. Справа № 821/3763/14

Категорія: 11.3 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Херсонської області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

08.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до КДКА Херсонської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення КДКА від 26.08.2014 року про відмову у відкритті дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 та зобов'язати відповідача розглянути його звернення відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 17.06.2014 року він звернувся до КДКА Херсонської області із заявою, в якій просив посприяти в розірванні договору, укладеного 04.10.2013р. між ним та адвокатом ОСОБА_2 та повернути йому всю суму сплаченого ним адвокату гонорару (передоплати) у розмірі 300 доларів США (або еквівалент даної суми у гривні), однак, 26.08.2014 року відповідач незаконно відмовив йому в порушенні дисциплінарної справи відносно цього адвоката.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року (ухваленої в порядку ст.197 КАС України) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, позивач 07.11.2014 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального і процесуального права та просив скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27.10.2014 року і прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відсутність будь яких належних підстав для її задоволення.

Судом 1-ї інстанції встановлені наступні обставини справи.

04.10.2013 року між громадянином США ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 було укладено та підписано договір про надання правової допомоги у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_1 був потерпілою стороною.

17.06.2014 року на адресу КДКА Херсонської області надійшла заява ОСОБА_1 на дії адвоката ОСОБА_2 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від 25.06.2009р.), в якій заявник просив КДКА посприяти у розірванні вказаного вище договору між ним та адвокатом ОСОБА_2, повернути йому суму сплаченої ним адвокату передоплати у розмірі 300 доларів США (або еквівалент даної суми у гривні) та надати йому всі матеріали перевірки за його письмовим зверненням з метою спрямування їх до Посольства США.

26.08.2014 року КДКА Херсонської області, розглянувши у відкритому засіданні матеріали заяви позивача та вислухавши пояснення сторін договору, своїм рішенням відмовила громадянину ОСОБА_1 в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2

Не погоджуючись із зазначеним рішенням КДКА, позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності дій та спірного рішення відповідача, а також, відповідно, з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту положень ч.1 ст.4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012р. №5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

З приписів п.5 ч.1 ст.19 вказаного Закону №5076-УІ вбачається, що одним з видів адвокатської діяльності є, зокрема, представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

Статтею 20 даного Закону передбачено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Професійні ж обов'язки адвоката, перелічені у ст.21 цього ж Закону. Так, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов'язаний: дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; підвищувати свій професійний рівень; виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; виконувати інші обов'язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

Відповідно до змісту вимог ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами ж, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У відповідності до приписів ст.27 вищезазначеного Закону, договір про надання правової допомоги укладається не тільки в письмовій формі, але і може вчинятися усно, у випадках: надання усних і письмових консультацій, роз'яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом 3-х днів, а якщо для цього існують об'єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.

При цьому, слід зазначити, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно із ст.29 даного Закону, дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Проте, договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому, клієнт зобов'язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об'єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язаний (зобов'язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов'язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Як вбачається з приписів ч.ч.1,2,3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», «гонорар» - є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, судами обох інстанцій з матеріалів справи встановлено, що 04.10.2013 року ОСОБА_1 було укладено та підписано з адвокатом ОСОБА_2 договір про надання правової допомоги, в якому адвокат зобов'язався надати клієнту правову допомогу у кримінальному провадженні по факту крадіжки його майна та представляти його інтереси як потерпілого.

Згідно зі змісту Додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 04.10.2013 року, за послуги, відповідно до п.4.1 основного договору, клієнт зобов'язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 2400 грн., з яких 1200 грн. сплачується безпосередньо при підписанні договору, а залишок сплачується до 15.10.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі з матеріалів перевірки КДКА, а також письмових та усних пояснень адвоката ОСОБА_2, останній на виконання укладеного 04.10.2013р. договору з ОСОБА_1, неодноразово особисто звертався до Суворовського РВ УМВС України в Херсонській області з усними та письмовими заявами та клопотаннями щодо кримінального провадження №0002260, але будь-яких письмових відповідей не отримував, як і не отримував копію постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 31.12.2013р.

Крім того, на засіданні КДКА адвокат ОСОБА_2 підтвердив, що у відповідності із Додатком №1 до договору про надання правової допомоги від 04.10.2013 року, він за надані ним послуги отримав від свого клієнта ОСОБА_1 кошти виключно у національній валюті лише у сумі 1200 грн., інших коштів він від останнього не отримував. Одночасно адвокат повідомив КДКА про те, що ОСОБА_1 у будь-який спосіб не звертався до нього з приводу розірвання укладеного між ними договору та повернення частки гонорару.

В свою чергу, як видно з матеріалів перевірки КДКА, позивач (скаржник) ОСОБА_1, як в своїй письмовій заяві, так і під час дачі КДКА усних пояснень наполягав на тому, що адвокат ОСОБА_2 з моменту укладення договору від 04.10.2013р. до березня 2014 року будь-якої правової допомоги йому не надавав та не повідомив його навіть про наявність постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 31.12.2013р., яка, в подальшому, на підставі його скарги була скасована ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 07.08.2014р. та справа направлена для продовження досудового розслідування. Також, заявник наполягав на тому, що він сплатив адвокату саме 300 доларів США, в поверненні яких, в свою чергу, просив КДКА посприяти.

Однак, разом з тим, слід вказати, що ОСОБА_1 при цьому, будь-якого документального підтвердження даного факту сплати ним адвокату саме 300 доларів США (т.б. чеків, квитанцій, розписок) надати так і не зміг.

Не надав таких доказів позивач і до суду 1-ї та 2-ї інстанції.

Окрім того, окремо необхідно звернути увагу й на тому факті, що як вбачається з пояснень позивача, наданих ним на засіданні КДКА, останній в березні 2014р., будучи незадоволеним бездіяльністю адвоката ОСОБА_2, звернувся до іншого адвоката, з яким уклав новий договір про надання правової допомоги.

Тобто, з того часу договір про надання правової допомоги від 04.10.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2, фактично був розірваний (припинений) позивачем в односторонньому порядку.

Як слідує зі ст.33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку і яке, в свою чергу, здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Так, статтею 34 вказаного Закону передбачено конкретні підстави для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності. Так, підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, який пов'язаний з невиконанням або неналежним виконання своїх професійних обов'язків чи порушенням інших обов'язків адвоката, передбачених законом. Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

При цьому, слід вказати, що згідно із ст.35 цього ж Закону, за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: попередження; зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України. Проте, адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.

У відповідності до вимог ст.36 даного Закону, право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки. Але, при цьому, не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв'язку із здійсненням ним адвокатської діяльності. Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Далі, відповідно до приписів статті 38 цього ж Закону, заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати. Член дисциплінарної палати КДКА за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань. За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи. Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Згідно зі змісту ст.39 того ж Закону, за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом 3-х днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки. Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом 30-ти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, вказані вище норми діючого у цій сфері законодавства та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що КДКА Херсонської області, при прийнятті оскаржуваного рішення від 26.08.2014 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 за фактами, викладеними в заяві ОСОБА_1, діяла правомірно, т.б відповідно до вимог закону, у спосіб та в межах наданих повноважень, в зв'язку із чим, належних і достатніх підстав для скасування цього рішення не має.

Окрім того, при прийнятті остаточного рішення по даній справі, апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити та звернути увагу на той факт, що вимоги позивача (як заявника) до КДКА щодо розірвання договору про надання правової допомоги та повернення гонорару, фактично зводилися до виконання дій, які не входять до компетенції дисциплінарної палати КДКА регіону, оскільки такі вимоги, відповідно до ч.3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», повинні вирішуватися в порядку цивільного судочинства, так як до цих правовідносин застосовуються загальні вимоги договірного права.

До того ж, слід вказати й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про те, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції, діючи виключно в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко