Справа № 344/17196/14-а, 2а-344/838/14
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року Справа № 876/576/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2014 року у справі №344/17196/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

13.11.2014р. ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області (далі - Управління), просила визнати неправомірними дії Управління та зобов'язати провести перерахунок та виплачувати пенсію державного службовця з врахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за вислугу років в розмірі 30% до посадового окладу з врахуванням доплати за ранг (спеціальне звання), згідно Постанови КМУ від 12.09.1997р. №1013 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів ДПС України, які мають спеціальні звання».

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.12.2014р., прийнятою в порядку скороченого провадження, позов задоволено: зобов'язано Управління з 13.05.2014р. провести позивачу перерахунок та виплачувати пенсію державного службовця з врахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за вислугу років в розмірі 30% до посадового окладу з врахуванням доплати за ранг з подальшим врахуванням цих сум при черговому перерахунку розміру пенсії.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.12.2014р. та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що матеріальна допомога, індексація не відносяться до інших надбавок, тому враховувати їх в суму заробітної плати для обчислення пенсії немає підстав. Управлінням позивачу надавались роз'яснення з приводу порушених питань, оскільки дії працівників Управління щодо відмови в перерахунку пенсії з підстав, які зазначені в позовних вимогах позивачем, вважають правомірними.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята в порядку скороченого провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України розгляд даної справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги та подані заперечення в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 згідно наказу Державної податкової адміністрації Івано-Франківської області від 31.08.2009р. №238-о звільнена з роботи у зв'язку з виходом на пенсію за віком та з 01.09.2009р. отримує пенсію державного службовця.

При розрахунку пенсії до заробітної плати позивача не включено виплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а винагороду за вислугу років враховано тільки в розмірі 20 відсотків.

02.07.2014р. ОСОБА_2 звернулась в Управління з заявою щодо надання довідки про проведений перерахунок пенсії відповідно до виконавчого листа Івано-Франківського міського суду від 28.02.2014р., виданого на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 30.08.2010р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.02.2011р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.01.2014р., та яким зобов'язано Управління здійснити перерахунок розміру пенсії та призначити пенсію державного службовця, включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії винагороду за вислугу років в розмірі 30% до посадового окладу з врахуванням доплати за ранг та виплатити недораховану пенсію з 01.09.2009р. по 30.08.2010р. (а.с.11).

Листом Управління від 03.07.2014р. №194/Г-8 позивача повідомлено, що перерахунок пенсії як державного службовця з врахуванням винагороди за вислугу років в розмірі 30% до посадового окладу з врахуванням доплати за ранг проведено з 01.09.2009р. по 30.08.2010р.

18.09.2014р. ОСОБА_2 звернулась в Управління з заявою щодо видачі довідки про проведення перерахунку пенсії відповідно до виконавчого листа Івано-Франківського міського суду від 06.05.2014р., виданого на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2014р., яким зобов'язано Управління провести перерахунок розміру пенсії ОСОБА_2 з урахуванням інших виплат відповідно до довідки від 06.10.2010р. №252/05-035, включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, які отримувала ОСОБА_2 до виходу на пенсію і з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з 27.10.2010р. (а.с.9).

Листом Управління від 25.09.2014р. №258/Г-8 повідомлено, що перерахунок пенсії як державному службовцю, з включенням в суму заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, які позивач отримувала до виходу на пенсію і з яких сплачені внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування проведено з 27.10.2010р. до 02.04.2014р.

Не здійснення Управлінням перерахунку пенсійних виплат ОСОБА_2 поза межами періоду, зазначених у судових рішеннях, за наявності висновків суду викладених у рішеннях, що набрали законної сили, стало підставою для звернення із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995р. №108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інші заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до п.п.2.3.3. п.2.3 Розділу 2 «Фонд оплати праці» Інструкції зі статистики заробітної плати матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників належить до інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.4 ст.33 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час звернення про призначення пенсії) доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.09.1997р. №1013 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби України, які мають спеціальні знання» та Наказу ДПА в Івано-Франківській області від 17.12.2007р. №392-о при стажі 15-20 років, встановлюється розмір винагороди за вислугу років - 30%.

Згідно з п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.09.1997р. №1013 нарахування та виплата винагороди за вислугу років провадяться щомісяця за фактично відпрацьований час у межах встановленого фонду оплати праці.

Пунктом 2 вищенаведеної Постанови передбачено, що винагорода за вислугу років виплачується посадовим особам органів податкової служби при стажі роботи від 15 і більше років в сумі 30 % посадового окладу та надбавки за спеціальне звання.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачу на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003р. №212 «Про затвердження порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків» була виплачена грошова винагорода за безперервний стаж понад 10 років державної служби.

Відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003р. №212 сума грошової винагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (об'єкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду.

Стаж роботи позивача на різних посадах в органах податкової службі становить 12 років, загальний трудовий стаж, з урахуванням стажу роботи на посадах, зазначених у Постанові №1013 - більше 37 років. Під час роботи позивачка отримувала винагороду за вислугу років в розмірі 30%, з яких сплачувались страхові внески. Дані обставини підтверджуються і судовими рішеннями, які в порядку ст.72 КАС України не підлягають доказуванню.

Згідно положень статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час звернення про призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, однак із змісту статті 40 цього Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 14.05.2013р. в справі № 21-125а13 та 28.05.2013р. у справі №21-97а13, які з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Наявною в матеріалах справи копією Довідки від 06.10.2010р. №252/05-035, яка надавалась позивачем разом із заявою про призначення пенсії, підтверджується, що в 2007-2009 роках ОСОБА_2 нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення та соціальні побутові потреби, з яких нараховані та утримані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Довідкою від 02.07.2014р. вказане підтверджено.

Враховуючи вищенаведене, а також рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2014р. та рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.08.2010р., яке залишено без змін ухвалами апеляційної та касаційної інстанції, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та зобов'язання відповідача провести ОСОБА_2 перерахунок розміру пенсії і визначену пенсію державного службовця нараховувати та виплачувати, включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань і винагороду за вислугу років в розмірі 30% до посадового окладу з врахуванням доплати за ранг, з подальшим врахуванням цих сум при черговому перерахунку розміру пенсії.

Водночас, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині застосування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду та здійснення такого перерахунку з 13.05.2014р. з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Виплату пенсії державного службовця позивачці не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це обмежує право позивачки на отримання державної пенсії, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати такої.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 05.10.2010р. (справа №К-3047/10) та постанові Верховного суду України від 23.04.2012р.

Тому, за наявності постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2014р., постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.08.2010р., ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.01.2014р., постанов про відкриття виконавчого провадження від 24.04.2014р. та 15.05.2014р. за виконавчими листами, виданими на підставі вказаних рішень, а також ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.07.2014р. про роз'яснення рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.08.2010р., колегія суддів приходить до переконання, що з врахуванням вимог ст.100 КАС України строк звернення до суду пропущений з поважних причин.

Таким чином, позовні вимоги в частині зобов'язати Управління провести перерахунок та виплачувати пенсію державного службовця з врахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань підлягають задоволенню з 03.04.2014р., а в частині зобов'язати Управління провести перерахунок та виплачувати пенсію державного службовця з врахуванням сум винагороди за вислугу років в розмірі 30% до посадового окладу з врахуванням доплати за ранг (спеціальне звання) з 01.09.2010р.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та є підставою постанову суду скасувати та прийняти нову постанову.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 73,08 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2014 року у справі №344/17196/14-а скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплачувати пенсію державного службовця, включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань з 03.04.2014р. з врахуванням проведених виплат та з подальшим врахуванням цих сум при черговому перерахунку розміру пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплачувати пенсію державного службовця, включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії винагороду за вислугу років в розмірі 30% до посадового окладу з врахуванням доплати за ранг з 01.09.2010р., з врахуванням проведених виплат та з подальшим врахуванням цих сум при черговому перерахунку розміру пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді Н.В. Ільчишин

М.А.Пліш