Справа № 457/302/15-а
Суддя: Василюк Т. В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/302/15-а
провадження №2-а/457/20/15
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

05 березня 2015 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Василюк Т.В., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття» про відмову стягнення на користь позивача втраченої вигоди за застосовану інтелектуальну власність, та відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1, визнання пропущеного строку на подання апеляційної скарги на заочне рішення Трускавецького міського суду від 12.12.2013 року по справі № 2-1324-297/11,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття» про відмову стягнення на користь позивача втраченої вигоди за застосовану інтелектуальну власність, та відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1, визнання пропущеного строку на подання апеляційної скарги на заочне рішення Трускавецького міського суду від 12.12.2013 року по справі № 2-1324-297/11.

Вивчивши матеріали заяви, суддя вважає, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У поданій позовній заяві зазначено позивачем 2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття», однак ОСОБА_1 ставить вимоги щодо стягнення на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття» 2185359,50 грн., тобто зазначає товариство як відповідача, яке не є субєктом владних повноважень.

Також ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 48 тисяч моральної шкоди; визнати подання апеляційної скарги апелянтом з пропуском терміну. Крім того просить ОСОБА_3 та Люстраційний комітет Мінюсту України, включити ОСОБА_2 в список першочергової люстрації та атестації для звільнення із посади судді за антикорупційну діяльність.

З матеріалів позову вбачається, що відповідач -ОСОБА_2 є суддею апеляційного суду Львівської області, а поданий адміністративний позов стосується процесуальних актів і дій суду, вчинених при розгляді цивільної справи №1324/297/11, провадження № 22-ц/783/7658/14 Апеляційним судом Львівської області за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" на заочне рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 12 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття" про стягнення суми, заборону рекламувати, застосовувати озонові процедури, пропонувати послуги для зовнішніх та внутрішніх лікувальних процедур без ліцензії та без дозволу власників інтелектуальної власності,.

Відповідно до ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

В розумінні ч. 1 ст. 2, п. 1, 7, 9 ч. 1 ст. 3, ст. 17, ч. 3 ст. 50 КАС України судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ. Скарги на дії, бездіяльність і рішення суддів мають розглядатися відповідно до процесуального законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Таким чином, суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві. Питання притягнення судді до відповідальності врегульовано Законом України «Про судоустрій та статус суддів».

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» розяснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету ОСОБА_4 Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

З огляду на вищевикладене вважаю, законність процесуальних актів і дій суду, вчинених при розгляді справи №1324/297/11, провадження № 22-ц/783/7658/14 Апеляційним судом Львівської області не може перевірятись за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання здійснити таку перевірку шляхом подання адміністративного позову проти судді є втручанням у здійснення правосуддя. Поданий спір не повязаний із захистом прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах від порушень з боку органів державної влади, оскільки оскаржені позивачем дії вчинені при здійсненні правосуддя, а тому законність таких дій може перевірятись лише судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом. Зокрема позивач має право подати касаційну скаргу на рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 12.02.2015 року справи №1324/297/11, провадження № 22-ц/783/7658/14.

У низці рішень Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на суд, окремим аспектом якого є право на доступ до правосуддя, не є абсолютним (у рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «ОСОБА_5 де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Проте в випадках між позивачами та суддями (відповідачами) такі правовідносини не виникають, тому такі справи не можуть бути підсудні судам загальної юрисдикції.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за адмістративною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття» про відмову стягнення на користь позивача втраченої вигоди за застосовану інтелектуальну власність, та відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1, визнання пропущеного строку на подання апеляційної скарги на заочне рішення Трускавецького міського суду від 12.12.2013 року по справі № 2-1324-297/11.

Матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття» про відмову стягнення на користь позивача втраченої вигоди за застосовану інтелектуальну власність, та відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1, визнання пропущеного строку на подання апеляційної скарги на заочне рішення Трускавецького міського суду від 12.12.2013 року по справі № 2-1324-297/11 повернути разом з додатками позивачу.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд протягом п?яти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя:

ОСОБА_6