Справа № 826/13634/14
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної міграційної служби України (далі - відповідач 1), Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві (далі відповідач 2) про визнання протиправними дій щодо відмови у видачі йому паспорта громадянина України для виїзду за кордон та зобов'язання відповідача оформити і видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданої позивачем 01 листопада 2013 року заяви.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 26 листопада 2014 року адміністративний позов задовольнив частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач 2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року та постановити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2013 року до відділу з централізованого оформлення документів № 17 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України в місті Києві надійшла заява позивача про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Працівником відділу, на підставі поданих заявником документів, проведено перевірку наявності чи відсутності обставин, що обмежують право громадянина на виїзд за кордон. В ході даної перевірки відповідно до довідки Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України № 851-04112013/00999 було встановлено, що ОСОБА_2 станом на 04 листопада 2013 року є особою, яка з 30 вересня 2013 року Макарівським РВВС Київської області притягується до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 367 Кримінального кодексу України, відомості про результати розгляду провадження до МВС не надходили.

За результатами проведеної перевірки заступником начальника відділу з централізованого оформлення документів № 17 ГУ ДМС України в місті Києві складено висновок про те, що згідно підпункту 3 пункту 22 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231, порушення кримінальної справи проти особи є підставою для відмови у видачі паспорта.

Зазначений висновок було погоджено начальником відділу та 21 травня 2014 року повідомлено позивача про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі пункту 3 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

З приводу даних спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ (далі по тексту - Закон України від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ) оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку, - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

З висновку про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_2 та повідомлення про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон вбачається, що підставою для відмови слугувала інформація про те, що позивач з 30 вересня 2013 року є особою, яка Макарівським РВ ВС Київської області притягується до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 367 Кримінального кодексу України.

Однак, пунктом 3 частини 1 статті 6 Закону України від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, якщо стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень.

Тобто, Законом чітко визначено умови, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон - застосований запобіжний захід, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон.

З матеріалів справи вбачається, що до позивача запобіжних заходів, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, застосовано не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві були відсутні підстави для відмови у видачі паспорта громадянина України на підставі статті 6 Закону України від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 05.03.2015 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.