Справа № 803/1211/14
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року Справа № 803/1211/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представників позивача Лазаренка Ю.О., Шиманського В.С.,

представників відповідача Кортоус Т.В., Лошенюк І.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Нововолинського ліцею-інтернату Волинської обласної ради до Державної фінансової інспекції у Волинській області про визнання протиправним та скасування пункту вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Нововолинський ліцей-інтернат Волинської обласної ради (далі - Нововолинський ліцей-інтернат, ліцей, позивач) звернувся з позовом до Володимир-Волинської об'єднаної державної фінансової інспекції про визнання протиправним та скасування пункту 2 вимоги Державної фінансової інспекції у Волинській області від 15 липня 2013 року №810-13/753 «Про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності порушень законодавства».

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за результатами проведеної Володимир-Волинською ОДФІ ревізії фінансово-господарської діяльності Нововолинського ліцею-інтернату за період з 01.04.2009 року по 31.03.2013 року складено акт ревізії від 14.06.2013 року № 810-14/06. На підставі акта ревізії позивачу надіслана письмова вимога від 15.07.2013 року №810-13/753 «Про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності порушень законодавства».

З пунктом 2 даної вимоги, яким зобов'язано Нововолинський ліцей-інтернат відшкодувати незаконні витрати на харчування дітей протягом 2009-2012 років та січня-квітня 2013 року на суму 5396318,12 грн., в тому числі і шляхом зменшення асигнувань, передбачених кошторисом на 2013 рік до загального фонду, здійсненням видатків за спеціальним фондом кошторису, які необхідно було провести за рахунок загального фонду, позивач не погоджується, оскільки вважає безпідставними висновки ревізії, викладені в акті ревізії від 14.06.2013 року №810-14/06 про порушення позивачем законодавства, яке регулює порядок здійснення фінансування дітей, які навчаються в ліцеї-інтернаті. В основу акту покладено припущення, що ліцей - це загальноосвітній навчальний заклад для обдарованої та талановитої молоді, для дітей, які потребують соціальної допомоги. В ході ревізії не було досліджено установчих документів навчального закладу, не враховано, що відповідно до пункту 2.8 Статуту Нововолинського ліцею-інтернату Волинської обласної ради ліцей працює в режимі школи-інтернату, має власний гуртожиток. Ліцей в період, охоплений ревізією, утримував плату з батьків в розмірі 20 відсотків середньомісячного сукупного доходу на одного члена сім'ї, що передбачено п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2002 року №1243 «Про невідкладні питання діяльності дошкільких та інтернатних навчальних закладів», п.3.1 Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 21.11.2002 року №667, п.3.5 Положення про загальноосвітню школу-інтернат та загальноосвітню санаторну школу-інтернат, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.06.2003 року №363, а не в розмірі фактично понесених витрат. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про загальну середню освіту» власник має право повністю або частково утримувати учнів (вихованців), тобто власник - Волинська обласна рада отримувала плату за перебування дітей у Нововолинському ліцеї-інтернаті, таким чином діти були на частковому утриманні. Оскільки законом встановлений розмір часткового утримання, то рішення власника отримувати плату у відповідності до п.3.1 Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 21.11.2002 року №667, не суперечить вимогам частини третьої статті 9 Закону України «Про загальну середню освіту».

Ухвалою суду від 01.07.2014 року замінено первинного відповідача у даній справі - Володимир-Волинську об'єднану державну фінансову інспекцію на належного - Державну фінансову інспекцію у Волинській області (далі - ДФІ у Волинській області, відповідач).

В судовому засіданні представники позивача адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили його задовольнити. Додатково зазначили, що розподіл державних коштів на харчування учнів (вихованців) ліцею здійснює Волинська обласна рада на підставі кошторисів, складених Нововолинським ліцеєм-інтернатом та затверджених обласним управлінням освіти. Обласна рада до позивача жодних вимог стосовно завищення видатків не ставила, кошториси не були оскаржені.

В поданих запереченнях на адміністративний позов відповідач ДФІ у Волинській області позовні вимоги Нововолинського ліцею-інтернату не визнав, зазначив, що ревізією обґрунтованості потреби та законності використання бюджетних асигнувань за загальним фондом кошторису відділу по КЕКВ 1133 «Продукти харчування» встановлено, що протягом ревізійного періоду в Нововолинському ліцеї-інтернаті проводилось харчування дітей за кошти загального фонду обласного бюджету. Харчування за бюджетні кошти всіх дітей, які навчаються в ліцеї, а не лише пільгових категорій, суперечить вимогам пункту 4 Порядку надання послуг з харчування учнів у професійно-технічних училищах та середніх навчальних закладах, операції з надання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1997 року №1200 (в період його дії), пункту 5 Порядку надання послуг з харчування дітей у дошкільних, учнів у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах, операції з надання яких звільняються від обкладення податком на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 року №116, та пункту 7 Порядку організації харчування дітей у навчальних та оздоровчих закладах, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти і науки України від 01.06.2005 року №242/329, оскільки вищевказаними нормативно-правовими актами не передбачено безкоштовне харчування дітей 8-11 класів.

Таким чином, ліцеєм протягом 2009-2012 років та січня - квітня 2013 року в результаті здійснення планування, затвердження та виділення бюджетних асигнувань за загальним та спеціальним фондами по КЕКВ 1133 з порушення вимог пункту 4 статті 23, пункту 4 статті 113 Бюджетного кодексу України, пункту 3 Переліку груп власних надходжень бюджетних установ, вимог щодо їх утворення та напрямів використання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.05.2002 року №659, пункту 23 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №228, проведено покриття витрат за рахунок асигнувань загального фонду, які повинні плануватись та проводитись за рахунок спеціального фонду, на загальну суму 5396318,12 грн. Внаслідок встановленого порушення завдано матеріальної шкоди (збитків) обласному бюджету на вищевказану суму. Порушення допущені з вини директора Нововолинського ліцею-інтернату ОСОБА_5 та головного бухгалтера ОСОБА_6, якими підписані платіжні доручення на оплату придбання продуктів харчування за рахунок коштів загального фонду для організації харчування учнів не пільгових категорій та які згідно функціональних обов'язків несуть відповідальність за дотримання законодавства при використанні бюджетних коштів. З огляду на викладені обставини відповідач вважає правомірним надіслання Нововолинському ліцею-інтернату письмової вимоги №810-13/753 від 15 липня 2013 року про усунення зазначеного порушення, відтак в задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Представники відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнали з підстав, викладених у письмових запереченнях, просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 2.2.1.1 Плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ у Волинській області на ІІ квартал 2013 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 15.04.2013 року №43, 44, 45 Володимир-Волинською ОДФІ було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Нововолинського ліцею-інтернату за період з 01.04.2009 року по 31.03.20013 року, якою виявлено окремі фінансові порушення, викладені в акті ревізії від 14.06.2013 року № 810-14/06 (а.с.13-62).

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» ДФІ у Волинській області 15 липня 2013 року направила Нововолинському ліцею-інтернату вимогу №810-13/753 «Про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності порушень законодавства», в якій перелічені ряд вимог з метою повного усунення виявлених порушень та зазначено дату зворотного інформування про вжиті заходи до 12 серпня 2013 року. Зокрема, пунктом 2 вимоги вимагалось відшкодувати незаконні витрати на харчування дітей протягом 2009 - 2012 років та січня - квітня 2013 року на суму 5396318,12 грн., в тому числі і шляхом зменшення асигнувань передбачених кошторисом на 2013 рік до загального фонду, здійсненням видатків за спеціальним фондом кошторису, які необхідно було провести за рахунок загального фонду.

Відповідно до пунктів 7, 10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011, зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Державна фінансова інспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 вказаного Положення).

Відповідно до пункту 6 зазначеного Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Крім того, Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Вказана вище правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 15.04.2014 року, від 13.05.2014 року, від 18.09.2014 року (справи № № 21-40а14, 21-89а14, 21-332а14).

Згідно із частиною першою статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що орган державної фінансової інспекції в разі виявлення під час ревізії збитків не вправі зобов'язувати підконтрольну установу їх відшкодовувати шляхом виставлення обов'язкової до виконання вимоги. Таке відшкодування повинно здійснюватись шляхом звернення органу державної фінансової інспекції до суду із відповідним позовом.

Що стосується викладеного в акті ревізії порушення, за яким відповідач пунктом 2 оскаржуваної вимоги зобов'язував Нововлинський ліцей-інтернат усунути порушення, то суд приходить до таких висновків.

Як слідує із акту ревізії, протягом ревізійного періоду в Нововолинському ліцеї-інтернаті проводилось харчування не пільгових категорій дітей за кошти загального фонду обласного бюджету, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) обласному бюджету на суму 5396318,12 грн.

Судом встановлено, що Нововолинський ліцей-інтернат Волинської обласної ради був зареєстрований як юридична особа 04.10.1996 року, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.82).

Відповідно до пункту 1.1 Статуту Нововолинського обласного ліцею-інтернату Волинської обласної ради (а.с.67-78), затвердженого розпорядженням голови Волинської обласної ради 22.12.2004 року, ліцей - різнопрофільний середній загальноосвітній заклад, що забезпечує здобуття освіти понад державний мінімум, здійснює науково-теоретичну і практичну підготовку талановитої учнівської молоді.

Відповідно до пункту 1.2 Статуту ліцей створений рішенням Волинської обласної ради №392-р від 06.11.1991 року. Засновниками ліцею є Міністерство освіти і науки України, управління освіти і науки облдержадміністрації, Волинська обласна рада. Ліцей - установа, заснована на майні, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст області. Власником майна є Волинська обласна рада, а функції оперативного управління майном здійснює управління освіти і науки облдержадміністрації.

Нововолинському ліцею-інтернату видано ліцензію на провадження освітньої діяльності за рівнем повної загальної середньої освіти від 01.09.1996 року серії ЗО №030062 з ліцензованим обсягом прийому 350 осіб (а.с.83).

Пунктом 1.3 Статуту встановлено, що ліцей є юридичною особою, що здійснює свою діяльність згідно з чинним законодавством України та даним статутом, володіє на правах оперативного управління відокремленим майном, розрахунковими рахунками в банківських установах, самостійно веде бухгалтерський облік.

В пункті 2.1 Статуту зазначено, що ліцей працює у складі І-ІV курсів (відповідно 8-11 класів загальноосвітньої школи) і забезпечує загальноосвітню і довузівську підготовку учнів.

Згідно з пунктом 2.8 Статуту ліцей працює в режимі школи-інтернату, має власний гуртожиток.

Пунктом 6.3 Статуту передбачено, що фінансово-господарська діяльність ліцею здійснюється на основі кошторису. Джерелами формування кошторису є:

- кошти обласного бюджету, що надходять у розмірі передбаченому нормативами фінансування загальної середньої освіти для забезпечення вивчення предметів в обсязі державних стандартів освіти;

- кошти, отримані від надання ліцеєм додаткових освітніх послуг;

- кошти від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання;

- кредити, інвестиції банків;

- добровільні грошові внески і пожертвування підприємств, установ, організацій та окремих громадян, внески іноземних юридичних та фізичних осіб;

- добровільні батьківські внески.

Пунктом 1.12 Статуту передбачено, що ліцей вправі надавати платні послуги.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальну середню освіту» до загальноосвітніх навчальних закладів належать, зокрема, ліцей (ліцей-інтернат) - навчальний заклад III ступеня з профільним навчанням та допрофесійною підготовкою (може надавати освітні послуги II ступеня, починаючи з 8 класу).

Частиною третьою статті 9 Закону України «Про загальну середню освіту» визначено, що загальноосвітні навчальні заклади можуть створювати у своєму складі класи (групи) з вечірньою (заочною), дистанційною формою навчання, класи (групи) з поглибленим вивченням окремих предметів, спеціальні та інклюзивні класи для навчання дітей з особливими освітніми потребами. Загальноосвітні навчальні заклади незалежно від підпорядкування, типів і форм власності можуть мати у своєму складі інтернати з частковим або повним утриманням учнів (вихованців) за рахунок власника.

Отже, аналізуючи установчі документи Нововолинського ліцею-інтернату, слід дійти висновку, що останній є загальноосвітнім навчальним закладом - ліцеєм-інтернатом, в якому навчаються учні 8-11 класів, власником ліцею є Волинська обласна рада, при цьому ліцей працює в режимі школи-інтернату.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2002 року №1243 «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернатних навчальних закладів», ураховуючи особливо важливе значення стабільної роботи дошкільних та інтернатних навчальних закладів для забезпечення гарантованого мінімуму задоволення культурно-освітніх потреб населення, соціального захисту сімей, які мають дітей, установлено, що за утримання одного вихованця у загальноосвітній школі-інтернаті, спеціалізованій школі-інтернаті I - III ступеня (крім загальноосвітніх закладів Міністерства культури і мистецтв), загальноосвітній школі та професійно-технічному училищі соціальної реабілітації батьки або особи, які їх замінюють, щомісяця вносять плату у розмірі 20 відсотків середньомісячного сукупного доходу на одного члена сім'ї.

При цьому ж на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2002 року №1243 «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернатних навчальних закладів» розроблено Порядок встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, який затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 21.11.2002 року №667, що визначає розміри плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах усіх типів та умови звільнення від плати або зменшення розміру плати (п.1.2 Порядку). Тобто, зазначеним Порядком встановлено розміри плати для батьків за перебування дітей, зокрема, в інтернатних закладах усіх типів (в тому числі - ліцеїв-інтернатів).

Так, згідно пункту 3.1 вказаного Порядку батьки або особи, які їх замінюють, щомісяця вносять плату в розмірі 20 відсотків середньомісячного сукупного доходу на одного члена сім'ї за утримання одного вихованця у загальноосвітній школі-інтернаті, спеціалізованій школі-інтернаті I - III ступенів (крім загальноосвітніх закладів Міністерства культури і мистецтв), загальноосвітній школі та професійно-технічному училищі соціальної реабілітації.

Як встановлено судом та не заперечується представниками відповідача, саме в такому розмірі справлялася плата з батьків за утримання учнів в Нововолинському ліцеї-інтернаті.

Водночас з акту ревізії вбачається, що харчування учнів Нововолинського ліцею-інтернату в ревізійний період здійснювалось за рахунок асигнувань, виділених по загальному фонду кошторису доходів та видатків КТКВ 070301 по КЕКВ 1133 «Продукти харчування».

При цьому ж розподіл бюджетних коштів на харчування учнів (вихованців) ліцею здійснювала Волинська обласна рада на підставі кошторисів, складених Нововолинським ліцеєм-інтернатом та затверджених обласним управлінням освіти (а.с.90-96).

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про освіту» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) організація та відповідальність за харчування у державних навчальних закладах покладається на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади, керівників навчальних закладів і здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань.

Частиною першою статті 22 Бюджетного кодексу України визначено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

В розглядуваному випадку, головним розпорядником коштів, за рахунок яких здійснювалось харчування дітей в Нововолинському ліцеї-інтернаті, згідно частини другої статті 22 Бюджетного кодексу України виступало управління освіти і науки Волинської облдержадміністрації, оскільки затверджувало кошториси ліцею.

Так, згідно п.20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №228, під час визначення обсягів видатків бюджету та/або надання кредитів з бюджету розпорядників нижчого рівня головні розпорядники повинні враховувати об'єктивну потребу в коштах кожної установи, виходячи з її основних виробничих показників і контингентів, які встановлюються для установ (кількість класів, учнів у школах, ліжок у лікарнях, дітей у дошкільних закладах тощо), обсягу виконуваної роботи, штатної чисельності, необхідності погашення дебіторської і кредиторської заборгованості та реалізації окремих програм і намічених заходів щодо скорочення витрат у плановому періоді.

Таким чином, приймаючи рішення про затвердження кошторисів позивача впродовж 2009-2013 років, у яких по загальному фонду видатків передбачались відповідні кошти на «Продукти харчування», управління освіти і науки Волинської облдержадміністрації було відповідальним за розподіл видатків обласного бюджету у визначених в кошторисах обсягах.

Водночас суд зауважує, що саме власник Нововолинського ліцею-інтернату, тобто Волинська обласна рада, вправі приймати остаточне рішення про повне чи часткове утримання учнів ліцею за власний рахунок, як це передбачено ч.3 ст.9 Закону України «Про загальну середню освіту».

З огляду на викладені обставини, суд вважає безпідставними та необгрунтованими твердження відповідача про проведення Нововолинським ліцеєм-інтернатом незаконних витрат на харчування своїх учнів впродовж періоду, охопленого ревізією, з огляду на що пункт 2 оскаржуваної вимоги, яким зобов'язано позивача відкшодувати збитки в сумі 5396318,12 грн., є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, суд вважає безпідставними твердження ДФІ у Волинській області недотримання позивачем вимог пункту 4 Порядку надання послуг з харчування учнів у професійно-технічних училищах та середніх навчальних закладах, операції з надання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1997 року №1200 (в період його дії), пункту 5 Порядку надання послуг з харчування дітей у дошкільних, учнів у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах, операції з надання яких звільняються від обкладення податком на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 року №116, та пункту 7 Порядку організації харчування дітей у навчальних та оздоровчих закладах, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти і науки України від 01.06.2005 року №242/329, якими не передбачено безкоштовне харчування дітей 8-11 класів.

Так, пунктом 5 Порядку надання послуг з харчування дітей у дошкільних, учнів у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах, операції з надання яких звільняються від обкладення податком на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 року №116, визначено перелік учнів, харчування яких здійснюється за рахунок бюджетних коштів, у загальноосвітніх навчальних закладах денної форми навчання. Водночас Нововолинський ліцей-інтернат функціонує в цілодобовому режимі роботи, що підтверджується наказом від 31.08.2012 року №89 «Про режим роботи ліцею».

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги досліджені в судовому засіданні обставини та письмові докази, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено суду правомірність прийняття пункту 2 вимоги від 15 липня 2013 року №810-13/753, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). З врахуванням викладеного, на користь позивача слід присудити суму сплаченого судового збору в розмірі 2294,00 грн. згідно квитанцій №2740.212.4 від 06.08.2013 2014 року (а.с.2) , №1238.542.1 від 17.03.2014 року (а.с.3).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 вимоги Державної фінансової інспекції у Волинській області від 15 липня 2013 року №810-13/753 «Про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності порушень законодавства».

Присудити з Державного бюджету України на користь Нововолинського ліцею-інтернату Волинської обласної ради (45400, Волинська обл., м.Нововолинськ, вул.Пирогова, 1, ) судові витрати в сумі 2294,00 грн. (дві тисячі двісті дев'яносто чотири грн. 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, текст якої буде виготовлено 06 березня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 06 березня 2015 року.