Справа № 818/2185/14
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

06 березня 2015 року м. Київ В/800/706/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддів Розваляєвої Т. С. (суддя-доповідач), Донця О. Є., Конюшка К. В., Мороза В. Ф., Чумаченко Т. А., перевіривши заяву Державної фінансової інспекції в Сумській області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 січня 2015 року у справі за позовом Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Конотоп до Державної фінансової інспекції в Сумській області, Конотопської об'єднаної державної фінансової інспекції про визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в:

Державна фінансова інспекція в Сумській області звернулася до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України з заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 січня 2015 року у справі за позовом Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Конотоп до Державної фінансової інспекції в Сумській області, Конотопської об'єднаної державної фінансової інспекції про визнання протиправною та скасування вимоги.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

У заяві про перегляд ухвали суду касаційної інстанції з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 статті 237 КАС України, Державна фінансова інспекція в Сумській області, посилаючись на неоднакове застосування положень пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні», просить рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій у даній справі скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові.

На підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних й тих же норм права відповідач надав постанову Вищого адміністративного суду України від 14 січня 2015 року № К/9991/77715/13 з аналогічного предмету спору.

Вищий адміністративний суду України вважає можливим задовольнити подану заяву.

Із змісту доданого до заяви судового рішення від 14 січня 2015 року № К/9991/77715/13 вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, у зв'язку з чим суд касаційної інстанції прийняв різні за змістом судові рішення.

У справі, за результатами розгляду якої прийнято оскаржувану ухвалу від 13 січня 2015 року, Вищий адміністративний суд України відмовив у відкритті касаційного провадження на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року, якими позов задоволено. При цьому суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позов, в своїх рішеннях надали оцінку встановленим перевіркою фактам.

У справі, за результатами розгляду яких Вищим адміністративним судом України прийнята постанова від 14 січня 2015 року № К/9991/77715/13 і на яку посилається відповідач як на підставу для допуску справи до провадження Верховного Суду України, суд касаційної інстанції з посиланням, в тому числі, на положення пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій в справі за аналогічним предметом спору і відмовив в задоволенні позову. При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що відповідачем пред'явлена вимога, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх стягнення; оскільки збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення та можливість повернення майна перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не позов підконтрольної установи при визнання вимоги протиправною.

Аналіз наведених судових рішень суду касаційної інстанції дає підстави вважати, що ним неоднаково застосовані положення пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для допуску справи за позовом Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Конотоп до Державної фінансової інспекції в Сумській області, Конотопської об'єднаної державної фінансової інспекції про визнання протиправною та скасування вимоги.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

у х в а л и в :

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за позовом Міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Конотоп до Державної фінансової інспекції в Сумській області, Конотопської об'єднаної державної фінансової інспекції про визнання протиправною та скасування вимоги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: