Справа № 344/6462/14-а 2-а/344/301/14
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 р. Справа № 876/6362/14

головуючого судді: Коваля Р.Й.,

суддів: Большакової О.О., Гуляка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області (надалі - УПФУ в м.Івано-Франківську) на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 червня 2014 року в адміністративній справі № 344/6462/14-а, провадження № 2-а/344/301/14 за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в м.Івано-Франківську про визнання дій протиправними,

встановив:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до УПФУ в м.Івано-Франківську про визнання дій протиправними.

Позивач вказувала, що їй після звільнення з державної служби відповідачем призначена пенсія згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу», без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань. На її звернення про перерахунок пенсії відповідач листом від 12.12.2013 року за № 216/С-8 у задоволенні такого відмовив.

Вважаючи такі дії відповідача незаконними, позивач звернулася до суду.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 червня 2014 року позов задоволено частково. Зобов'язано УПФУ в м.Івано-Франківську провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з 08.11.2013 року, з урахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення і допомоги на вирішення соціально-побутових питань та виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням фактично отриманих ним сум починаючи з 08.11.2013 року.

Постанову суду оскаржив відповідач. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що цю справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, а усі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу апелянта необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивачу після звільнення з державної служби з 15.04.2011 року призначена пенсія за віком згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Оскільки пенсія призначена без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення й допомоги для вирішення соціально-побутових питань, позивач у грудні 2013 року звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Листом від 12.12.2013 року № 216/С-8 у задоволенні її заяви відмовлено, що стало підставою звернення до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним відносинам суд враховує наступне.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (надалі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'яз-кове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З наведеного видно, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Судом встановлено, що позивачу в 2006 - 2011 роках нараховувалась та виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові потреби.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що УПФУ в м.Івано-Фран-ківську неправомірно не врахувало позивачу при призначенні пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення й допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Така позиція суду апеляційної інстанції узгоджується із висновками Верховного суду України, викладеними у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Частиною першою статті 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, судова колегія дійшла переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 червня 2014 року в адміністративній справі № 344/6462/14-а, провадження № 2-а/344/301/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Р.Й. Коваль

Судді: О.О. Большакова

В.В. Гуляк