Справа № 131/42/15-а
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 131/42/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"20" лютого 2015 р. Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Квашук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Липовець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Іллінецької міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання протиправним та часткового скасування рішення 38 сесії 6 скликання Іллінецької міської ради від 24 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обгрунтовуючи підставність своїх позовних вимог тим, що рішенням 38 сесії 6 скликання Іллінецької міської ради Вінницької області від 24 грудня 2014 року розірвано договір оренди водного об'єкта (ставка), що розташований в межах населеного пункту м. Іллінці (мікрорайон Варварівка) площею 11,2462 га водного дзеркала, що закінчується 17.09.2015 року, який було укладено 17 вересня 2010 року між Іллінецькою районною державною адміністрацією та ФОП ОСОБА_3 та послідуючому трьохсторонньою угодою змінено орендодавця райдержадміністрацію на міську раду, у зв'язку із систематичним грубим порушенням умов договору, а саме: незаконним спуском ставу, без дозволу на спец користування; незаконного капітального будівництва в зоні прибережно - захисної смуги за один метр від урізу води; стоянок автомобілів протягом багатьох років; розміщення кунгу (контейнера); використання ставу в межах населеного пункту для промислового розведення риби, враховуючи п.п.6.3. п.6 договору оренди водного об'єкта (ставка) від 17.09.2010 року.

Позивач вважає вказане рішення незаконним, а відтак таким, що підлягає скасуванню, оскільки підставою для винесення оскаржуваного ним рішення послугувало колективне звернення громадян мікрорайону Варварівка в кількості 236 підписів, про розірвання договору оренди водного об'єкту з ФОП ОСОБА_3, у тому числі за його, ОСОБА_1, підпису та його дружини ОСОБА_4, як осіб проживаючих поряд із вказаним водним об'єктом. Натомість такого звернення ні він, а ні його дружина не підписували і хто таке міг зробити їм не відомо, так як їх прізвища як і їх самих було використано без їх відома та необхідних на те повноважень для досягнення чиїхось меркантильних інтересів з настанням правових наслідків по договірним зобов'язанням сторін, які можуть мати негативні наслідки як для сторін так і для нього та заподіяння шкоди. На думку позивача він за таких обставин може нести цивільну відповідальність в разі вирішення спору сторонами договору. Також вважає, що депутатів Іллінецької міської ради в такий спосіб було введено в оману з послідуючим прийняттям незаконного рішення.

З даного приводу він звертався до правоохоронних органів з метою перевірки вищевказаних фактів, вбачаючи в діях невідомих осіб ознаки злочину, передбаченого КК України. При цьому зазначає, що ні він ні його дружина не уповноважували жодних осіб на представництво своїх інтересів в такий спосіб.

Також позивач вказує у позові, що оспорюваненим рішення ґрунтується на п. 6.3 договору оренди водного об'єкта від 17.06.2010 року з переліком підстав для його розірвання в односторонньому порядку. Редакція вказаної частини договору викладена наступним чином:« В односторонньому порядку договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін в разі систематичного або грубого одноразового порушення іншою стороною умов даного договору або чинного природоохоронного законодавства ».

Зазначає, що за його відомостями будь якої вимоги про розірвання договору в односторонньому порядку ОСОБА_2 міська рада до ФОП ОСОБА_3 не направляла. Будь яких письмових та усних претензій за договірними зобов'язаннями в частині підстав розірвання договору ОСОБА_2 міська рада не надавала. Фактів порушення природоохоронного законодавства ФОП ОСОБА_3 не зафіксовано з притягненням останнього до відповідальності.

Щодо об'єкта нерухомості розташованого в зоні прибережної смуги то такий об'єкт останнім не будувався. На підставі дозволу про проведення робіт від 12.04.2002 року виданого головним архітектором Іллінецького району та зареєстрованого в районному технічному бюро за № 107 СТОВ ім. Шевченка надано дозвіл на встановлення виробничого приміщення ( сторожової будки ) біля орендованого на той час ставу.

В частині спуску води без спеціального дозволу на спец водокористування то таке мало місце з причин пошкодження заставків гідротехнічної споруди з відповідним складенням документів та повідомлення контролюючих органів. Будь якої шкоди заподіяно не було. Наскільки йому відомо то термін дії договору закінчувався 17.09.2015 року і ФОП ОСОБА_3 не планував здійснювати вилов риби у 2014 році, а безпосередньо перед припиненням договірних зобов'язань вразі причин його не пролонгації.

В частині стоянки автомобілів поблизу ставка то таке не має місця. А розташування ставка в населеному пункті для промислового рибальства то діючим законодавством України, яке регулює вказані правовідносини не передбачено як підставу длярозірвання договору оренди.

До того ж, про вирішення такого важливого питання як розірвання договору оренди на сесії Іллінецької міської ради не були повідомленні належним чином члени територіальної громади в тому числі і орендар ОСОБА_3 За договором оренди орендарем сплачувалися відповідні кошти з надходженням до місцевого бюджету. Вони використовувалися за належністю, в тому числі на утримання дитячих садочків, доріг, тощо. Водний об'єкт та прибережна смуга утримувалися в належному стані, дотримувалося законодавство про користування водними об'єктами.

Оскаржуване рішення прийняте без дотримання принципу рівності перед законом із запобіганням несправедливій дискримінації. Без дотримання необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів як орендодавця так і інших членів територіальної громад міста. ОСОБА_2 міська рада не діяла в інтересах більшості членів територіальної громади а виключно в інтересах незначної групи осіб. При прийнятті рішення не були враховані усі обставини, що мають значення для прийняття законного та справедливого рішення.

У відповідності до вимог статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно вимог статті 31 ЗУ «Про оренду землі» розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

В статті 14 ЗУ «Про аквакультуру» передбачено, рибогосподарська технологічна водойма для цілей аквакультури надається юридичній чи фізичній особі органом, який здійснює розпорядження земельною ділянкою під водою (водним простором) відповідно до Земельного кодексу України, за договором оренди землі (земель водного фонду).

Також зазначає, що за наявності оскаржуваного рішення виникає суттєва колізія між строками дії двох договорів.

Оскільки рішення прийнято на сфальсифікованих документах наче б то за його, ОСОБА_1, зверненням та зверненням його дружини, без участі орендодавця ОСОБА_3 за договірними зобов'язаннями з можливістю настання негативних наслідків для нього як фізичної особи, в тому числі цивільної, адміністративної та кримінальної то існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача і захист таких порушених прав стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, тому позивач просив суд зупинити дію рішення 38 сесії 6 скликання Іллінецької міської ради від 24 грудня 2014 г»: «у в частині розірвання договору оренди водного об'єкта ( ставка), що розташований в межах населеного пункту м. Іллінці, (мікрорайон Варварівка) площею 11,2462 га. водного дзеркала, що закінчується 17 вересня 2010 року, який укладено 17 вересня 2010 року між Іллінецькою районною адміністрацією та ФОП ОСОБА_3 та в послідуючому трьохсторонньою угодою змінено орендодавця Іллінецьку РДА на Іллінецьку міську раду, визнати протиправним та скасувати рішення 38 сесії 6 скликання Іллінецької міської гади від 24 грудня 2014 року в частині розірвання договору оренди водного об'єкта (ставка), що розташований в межах населеного пункту м. Іллінці, (мікрорайон Варварівка) площею 11,2462 га водного дзеркала, що закінчується 17 вересня 2010 року, який укладено 17 вересня 2010 року між Іллінецькою районною адміністрацією та ФОП ОСОБА_3 та в послідуючому трьохсторонньою угодою змінено орендодавця Іллінецьку РДА на Іллінецьку міську раду.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені у позовній заяві, просив їх задовольнити у заявленому обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, в заяві, яку надав суду, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а розгляд справи здійснювати у його відсутності за участі його представника ОСОБА_6

Представник відповідача Іллінецької міської ради Іллінецького району Вінницької області ОСОБА_7 позовні вимоги не визнав заперечував щодо їх задоволення, посилаючись на те, що оскаржуване позивачем рішення органу місцевого самоврядування було прийняте у спосіб на на підставі наданих йому повноважень, а відтак є законним і не може бути скасоване. Крім цього, оскаржуване позивачем рішення ніяк не стосується прав та обов'язків позитвача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився однак в заяві, яку адресував суду зазначив, що позовні вимоги визнає, просить задовольнити, а розгляд справи провести у його відсутність.

Ураховуючи те, що позивач та третя особа скористались наданими їм ч.4 ст.122 КАС України правами заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає перешкод для розгляду справи по суті в даному судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, які з'явились, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, рішенням 38 сесії 6 скликання Іллінецької міської ради Іллінецького району Вінницької області від 24.12.2014 року було розірвано договір оренди водного об'єкта (ставка), що розташований в межах населеного пункту м. Іллінці (мікрорайон Варварівка) площею 11,2462 га водного дзеркала, що закінчується 17.09.2015 року, який укладено 17 вересня 2010 року між Іллінецькою райдержадміністрацією та ФОП ОСОБА_3 та в послідуючому трьохсторонньою угодою змінено орендодавця з райдержадміністрації на міську раду, у зв'язку з систематичним грубим порушенням умов договору, а саме: незаконним спуском ставу, без дозволу на спецводокористування,незаконного капітального будівництва в зоні прибережно - захисної смуги за один метр від урізу води,стоянок автомобілів протягом багатьох років, розміщення кунгу ( контейнера), використання ставу в межах населеного пункту для промислового розведення риби, враховуючи п.п. 6.3 п. 6договору оренди водного об'єкту ( ставка) від 17.09.2010 року.

Вищевказане рішення органу місцевого самоврядування було прийняте за результатами розгляду звернення громадян мікрорайону Варварівка в кількості 236 підписів.

Позивач, вважаючи таке рішення суб'єкта владних повноважень незаконним, звернувся до суду із даним позовом, в якому зазначив, що ні він, ні його дружина ОСОБА_4, прізвища яких мають місце у такому колективному зверненні, не ставили своїх підписів у зверненні, яке стало підставою для ухвалення незаконного рішення, а також вони нікого на такі дії не уповноважували згідно вимог чинного законодавства. З даного приводу він, ОСОБА_1, звертався до правоохоронних органів, вбачаючи у діях невідомих осіб ознаки кримінального правопорушення. В позові позивач стверджує, що вказаним рішенням порушено його права та свободи, в результаті чого він може нести цивільну відповідальність.

Статтею 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За правилами ч.4 та ч.5 наведеної статті, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Відмова від права на звернення до суду є недійсною.

З аналізу даної норми слідує, що право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 2 вказаної статті, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Оскільки оскаржуване рішення, жодним чином не стосується прав, свобод та інтересів позивача, в задоволенні позову слід відмовити.

Ураховуючи те, що в задоволенні позову позивачеві відмовлено, тому судові витрати, що були ним понесені та підтверджені документально у відповідності до положень ст.94 КАС України, суд відносить за рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.2, 6, 94 165 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Іллінецької міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання протиправним та часткового скасування рішення 38 сесії 6 скликання Іллінецької міської ради від 24 грудня 2014 року, - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:Д. Т. Кривенко