Справа № 826/713/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/713/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 лютого 2015 року № 826/713/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберда В. І. при секретарі судового засідання Віруцькій О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррегіонторг"

до

Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві

про

визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

Обставини справи:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що податковим органом протиправно прийнято оскаржуване рішення, відповідно до якого не визнано податкову декларацію з податку на додану вартість ТОВ «УКРРЕГІОНТОРГ» за жовтень 2014 року, оскільки зазначена декларація містить всі необхідні реквізити, передбачені п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України, а також відповідає формі податкової декларації, що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року № 1492. Тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом за захистом порушених прав та інтересів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов повністю.

Відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи. В якості безпідставності позовних вимог відповідач зазначає, що під час перевірки даних податкової декларації було встановлено, що підприємство зазначає адресу за якою підприємство фактично відсутнє, про що раніше було складено повідомлення, а тому відповідач з урахуванням вимог пп. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України відмовив у прийнятті податкової декларації із зазначенням причин такої відмови шляхом прийняття відповідного рішення. А тому, з огляду на викладене відповідач вказував на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «УКРРЕГІОНТОРГ» зареєстрований платником податку на додану вартість від 01.10.2014, свідоцтво № 200189547.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 46 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 5 ст. 46 ПК України, форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У такому ж порядку встановлюються форми податкових декларацій з місцевих податків і зборів, що є обов'язковими для застосування їх платниками (податковими агентами). Форма декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) встановлюється з урахуванням особливостей, визначених пунктом 179.9 статті 179 цього Кодексу. Форма спрощеної податкової декларації?, що передбачена пунктом 49.2 статті 49 цього Кодексу, та порядок переходу платників податків на? подання такої декларації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Форма, порядок та строки подання митної декларації, а також порядок прийняття контролюючим органом митної декларації визначаються з урахуванням вимог митного законодавства України. Державні органи, які встановлюють відповідно до цього пункту форми податкових декларацій, зобов'язані оприлюднити такі форми для використання їх платниками податків.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями п. 46.5 ст. 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із? настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та? реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності) (п. 48.1 - п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України).

Пунктом 49.8 ст. 49 ПК України зазначено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави вважати, що підставою для відмови податкового органу визнати податкову декларацію як податкову звітність є такі дефекти її заповнення, що впливають на адміністрування податку органом державної податкової служби.

Пунктом 49.9 ст. 49 ПК України передбачено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно з п. 49.10 ст. 49 ПК України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Відповідно до п. 49.12 ст. 49 ПК України, у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Приписами п. 49.13 ст. 49 ПК України передбачено, що у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Як встановлено судом, ТОВ «УКРРЕГІОНТОРГ» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, яка має усі обов'язкові реквізити, встановлені п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України.

Крім того, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем надано належним чином завірені копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, статуту та договору суборенди нежитлового приміщення, якими підтверджено місцезнаходження позивача за адресою: м. Київ, вул. Руденко, буд. 1-А, оф.13. Вказана адреса зазначена позивачем в поданій податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року. У зв’язку з чим суд вважає відсутніми підстави вважати фактичну відсутність підприємства за вказаною адресою.

А тому, суд приходить до висновку про доцільність визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві згідно якого податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2014 року з додатками, подана ТОВ «УКРРЕГІОНТОРГ» 24.11.2014 не визнана як податкова звітність.

При цьому суд наголошує, що вимога позивача зобов’язати відповідача зареєструвати податкову декларацію ТОВ «УКРРЕГІОНТОРГ» 24.11.2014 не підлягає задоволенню, оскільки фактично в цей день податкова декларація не була прийнята відповідачем, а тому у суду відсутні підстави зобов’язувати податковий орган вчиняти дії датою яка вже минула.

Стосовно вимоги позивача про зобов’язання ДПІ у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві відобразити задекларовані ТОВ «УКРРЕГІОНТОРГ» (код 39379602) показники податкового кредиту та зобов’язань з податку на додану вартість за жовтень 2014 року в АІС «Податковий блок» суд вказує про наступне.

Статтею 71 Податкового кодексу України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань

Згідно із положеннями статей 72, 74 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків, податкових агентів, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України, банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю, податкова інформація, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Згідно п. 8 Порядку супроводження єдиного технологічного процесу автоматизованої обробки інформації щодо обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску здійснюється територіальними органами Міндоходів відповідно до функціональних повноважень.

Використання в інформаційній системі спеціального кодування всіх операцій з обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску забезпечує на робочих місцях посадових осіб територіальних органів Міндоходів автоматизоване ведення інтегрованої картки платника та підтримання в актуальному стані інформаційної системи, яка дає змогу формувати звітність, довідкову інформацію тощо (п. 9 Порядку).

Згідно п. 11 р. I Порядку за даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо.

Форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки. Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати. На лицьовому боці інтегрованої картки відображається додаткова інформація щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та передоплатою (п.11 р. II Порядку).

Таким чином, наведені положення законодавства дають підставу для висновку про наявність у платника податків правового інтересу в тому щоб дані, відображені у інтегрованих картках платника податку правильно відображали фактичний стан платежів до бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язання діяти лише на підставі, в межах? повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРРЕГІОНТОРГ» про визнання протиправним та скасування рішення та про зобов'язання вчинити певні дії є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 72, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРРЕГІОНТОРГ» задовольнити частково.

3. Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийняти та зареєструвати податкову декларацію ТОВ «УКРРЕГІОНТОРГ» (код 39379602) з податку на додану вартість за жовтень 2014 року з додатками

4. Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві відобразити задекларовані ТОВ «УКРРЕГІОНТОРГ» показники податкового кредиту та зобов’язань з податку на додану вартість за жовтень 2014 року в АІС «Податковий блок».

5. В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги та набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. І. Келеберда