Справа № 820/12425/14
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року м. Київ К/800/60029/14
К/800/60215/14
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),
Ємельянової В.І.,
Стародуба О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до першого заступника Міністра оборони України, військової частини НОМЕР_1 (Військово-медичний клінічний центр Північного регіону), Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційними скаргами Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року,
В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність першого заступника Міністра оборони України, яка полягає у нездійсненні звільнення позивача з військової служби у запас (у зв`язку зі скороченням штатів) за пунктом «г» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII); зобов`язати першого заступника Міністра оборони України звільнити позивача з військової служби у запас за пунктом «г» частини шостої Закону №2232-XII у зв`язку із скороченням штатів; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити грошове забезпечення із розрахунку у повному розмірі, який позивач отримував за останньою посадою «заступник начальника центру з виховної роботи Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (м. Харків) Військово-медичного департаменту Міністерства оборони України» на день її скорочення, за період з 1 березня 2014 року по дату виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку зі звільненням; визнати протиправним та скасувати пункт 7 наказу першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 17 червня 2014 року №70 про призначення на посаду помічника начальника центру з правової роботи Військового-медичного клінічного центру південного регіону; визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10 липня 2014 року №131 про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та вибуття до нового місця служби Військово-медичного клінічного центру Південного регіону у м. Одесі.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року позов задоволено частково. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити підполковнику ОСОБА_1 грошове забезпечення із розрахунку у повному розмірі, який він отримував за останньою займаною ним посадою «заступник начальника центру з виховної роботи Військово-медичного клінічного центру Північного регіону», на день її скорочення, за період з 1 березня 2014 року по дату виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , а саме: 10 липня 2014 року. Скасовано пункт 7 наказу першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 17 червня 2014 року №70 про призначення підполковника ОСОБА_1 на посаду помічника начальника центру з правової роботи Військово-медичного клінічного центру Південного регіону. Скасовано пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10 липня 2014 року №131 про виключення підполковника ОСОБА_1 із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та вибуття до нового місця служби Військово-медичного клінічного центру Південного регіону у м. Одесі. В решті позовних вимог відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог. В цій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у нездійсненні звільнення підполковника ОСОБА_1 , колишнього заступника начальника центру з виховної роботи Військово-медичного клінічного центру Північного регіону, з військової служби у запас за пунктом «г» частини шостої Закону №2232-XII у зв`язку зі скороченням штатів. Зобов`язано Міністерство оборони України звільнити підполковника ОСОБА_1 , колишнього заступника начальника центру з виховної роботи Військово-медичного клінічного центру Північного регіону, з військової служби у запас за пунктом «г» частини шостої статті 26 Закону №2232-XII у зв`язку із скороченням штатів. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У касаційних скаргах відповідачі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просять скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
З`ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі в Збройних силах України у званні підполковника та наказом першого заступника Міністра оборони України №143 від 22 липня 2011 року призначений на посаду заступника начальника центру з виховної роботи військово-медичного клінічного центру Північного регіону.
7 листопада 2013 року введено в дію перелік змін до штату військової частини НОМЕР_1 , відповідно до яких посада заступника командира частини з виховної роботи скорочувалась, а підполковник ОСОБА_1 підлягав вивільненню у зв`язку з проведенням організаційних заходів.
15 листопада 2013 року начальник Військово-медичного клінічного центру Північного регіону направив листа №2149 ТВО директору Військово-медичного департаменту Міноборони України (начальнику медичної служби Збройних сил України) про надання розпорядження відповідним посадовим особам щодо надання переліку вакантних посад у Військово-медичному департаменті Міністерства оборони України та Збройних силах України для вирішення питання розміщення офіцерів, в тому числі і позивача.
26 листопада 2013 року начальником Військово-медичного клінічного центру Північного регіону складено подання про зарахування позивача в розпорядження першого заступника Міністра оборони України у зв`язку з проведенням організаційних заходів зі скорочення посад.
Відповідно до витягу із наказу першого заступника Міністра оборони України №210 від 29 листопада 2013 року підполковника ОСОБА_1 увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження першого заступника Міністра оборони України з 1 грудня 2013 року, залишено його на термін перебування у розпорядженні на всіх видах забезпечення та у списках Військово-медичного клінічного центру Північного регіону.
З березня 2014 року позивачу припинено виплату грошового забезпечення.
24 березня 2014 року позивачем було подано рапорт про звільнення з військової служби у запас у зв`язку зі скороченням штатів та неможливістю використання на військовій службі.
17 червня 2014 року, згідно з пунктом 7 витягу із наказу першого заступника Міністра оборони України, ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні першого заступника Міністра оборони України призначено на посаду помічника начальника центру з правової роботи військово-медичного клінічного центру Південного регіону. Вказана посада є нижчою за попередню посаду яку обіймав позивач, при цьому посадовий оклад зменшився з 1513 грн до 1120-1145 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем протиправно не вирішено питання у період з 1 грудня 2013 року до 1 лютого 2014 року щодо подальшого службового використання позивача, або, у разі неможливості використання на військовій службі, звільнення зі служби за пунктом «г» частини шостої статті 26 Закону №2232-XII у зв`язку із скороченням штатів. При цьому норми вказаного Закону не передбачають необхідності військовослужбовцю виявляти ініціативу шляхом подання рапорту щодо звільнення у зв`язку із скороченням штатів. Крім того, перший заступник Міністра оборони України, приймаючи наказ (по особовому складу) від 17 червня 2014 року №70 про призначення позивача, порушив вимоги Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі Положення), оскільки призначення позивача відбулось у термін більший ніж два місяці з дня звільнення його з попередньої посади, а також при призначенні на нову посаду було суттєво зменшено посадовий оклад, при цьому, згоди на таке призначення з меншим окладом позивач не давав.
Частиною 2 статті 2 Закону №2232-XII встановлено, що порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 118 Положення під час проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення посад військовослужбовців, до кадрового органу номенклатури призначення не пізніше ніж за два місяці до встановлених строків проведення таких заходів подається список військовослужбовців, які вивільняються, з пропозиціями щодо їх дальшого службового використання.
У разі неможливості призначення військовослужбовців, які вивільняються, на рівнозначні посади вони призначаються на нижчі посади (не більш як на один ступінь чи за їх згодою більше ніж на один ступінь, якщо посадовий оклад при цьому не зменшується) або зараховуються у розпорядження відповідного командира (начальника) згідно з підпунктом 1 пункту 116 цього Положення.
Підпунктом 1 пункту 116 Положення встановлено, що зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.
Згідно з пунктом 117 Положення призначення на посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), проводиться в якомога коротший строк, але не пізніше ніж через два місяці з дня звільнення з попередньої посади.
З наведено вбачається, що законодавством визначено період, починаючи з дати звільнення військовослужбовця із скороченої посади, протягом якого Міністерство оборони України мало законодавчо визначену можливість і зобов`язання вирішити питання щодо подальшого службового використання (призначення на іншу вакантну посаду) позивача. При цьому, поза межами зазначеного двомісячного періоду нормами вказаного законодавства не передбачено вирішення питання щодо подальшого службового використання військовослужбовця, а навпаки передбачено звільнення з військової служби у зв`язку із скороченням штату та неможливістю використання на військовій службі.
Таким чином, суд апеляційної інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, оскільки, у період з 1 грудня 2013 року до 1 лютого 2014 року питання щодо подальшого службового використання позивача безпідставно вирішено не було.
Посилання відповідачів на те, що рапорт про звільнення ОСОБА_1 було подано вже після підписання 17 березня 2014 року Президентом України Указу «Про часткову мобілізацію», а тому відповідно до вимог Положення позивач не підлягає звільненню в запас, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки відповідачі до 1 лютого 2014 року в порушення положень Закону №2232-XII та Порядку не вирішили питання щодо звільнення позивача у зв`язку із скороченням штатів та неможливістю подальшого використання. При цьому норми вказаних нормативно-правових актів не передбачають необхідності військовослужбовця виявляти ініціативу шляхом подання рапорту щодо звільнення у зв`язку із скороченням штатів.
Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення, яким виправлені помилки допущені судом першої інстанції.
Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року в нескасованій частині та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді Ю.Й. Рецебуринський В.І. Ємельянова
О.П. Стародуб