Справа № 808/9481/14
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року Справа № 808/9481/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., при секретарі Петрусь Д.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКОМ ЛТД"

до: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС України у Запорізькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.12.2014 № 002172201,-

за участі представників сторін:

від позивача - Зарудній І.В. (довіреність від 20.01.2015),

Ференець О.Є. (довіреність від 20.01.2015)

від відповідача - Вечерко М.М. (довіреність № 303/08-30-10-024 від 12.01.2015)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКОМ ЛТД" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.12.2014 № 002172201.

Ухвалою суду від 26.12.2014 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 13.01.2015.

Ухвалою від 13.01.2015 провадження у справі зупинено на підставі п.4 ч.2 ст.156 КАС України, для надання додаткових доказів до 29.01.2015. В судовому засіданні була оголошена перерва до 09.02.2015.

В судовому засіданні 09.02.2015 відповідачем заявлено клопотання про заміну його правонаступником - Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області. В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України", ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжі було проведено реорганізацію та змінено назву. З 06.08.2014 повна назва відповідача по справі - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Представники позивача проти здійснення правонаступництва у справі не заперечували.

Розглянувши заявлене клопотання заслухавши думки представників сторін, суд визнав його обґрунтованим та здійснив процесуальне правонаступництво у справі та замінив відповідача на належного - Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у період який перевірявся, підприємство мало фінансово-господарські відносини з ТОВ "Євро Атлант Груп" та ТОВ "Тревелко-Груп". Правочини, укладені позивачем із вказаними підприємствами не мають ознак фіктивних правочинів, оскільки сторонами вони виконані в повному обсязі, що підтверджується належним чином оформленими документами: податковими та видатковими накладними, а також проведенням повного розрахунку між сторонами. Чинне законодавство України передбачає презумпцію правомірності правочину. Так, відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Включення ТОВ "Інфоком ЛТД" сум ПДВ за липень-серпень 2014р. в розмірі 63200 грн. до складу податкового кредиту підтверджується наявними в матеріалах справи податковими накладними, які були виписані згідно п.201.1 ст.201 ПК України, банківськими виписками про перерахування коштів, а також актами прийому-здачі виконаних робіт по Договорам та самими Договорами.

Крім того реальність та доцільність створення правових наслідків, які обумовлювались цими правочинами підтверджується технічними завданнями від контрагентів "Інфоком ЛТД", які конкретно вказують на необхідність виконання робіт ТОВ "Інфоком ЛТД", які стали предметом Договорів з ТОВ "Євро Атлант Груп" та ТОВ "Тревелко Груп".

Тому позивач вважає висновки податкової інспекції безпідставними, та податкове повідомлення-рішення протиправним і просить його скасувати.

Відповідач проти позову заперечив та надав письмові заперечення. Зокрема зазначив, що податковий кредит має бути підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість, навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Проведеною перевіркою встановлено, що позивач мав фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ "Євро Атлант Груп" та ТОВ "Тревелко-Груп".

Перевіряючі дійшли висновків, що підприємством перераховувались кошти та оформлювались документи без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування, несплати податків, в зв'язку з чим дії підприємства призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України, тому, податковий орган дійшов вірного висновку щодо відсутності реального характеру досліджених операцій та, відповідно - відсутність права позивача на їх врахування при визначенні об'єкта оподаткування.

Зважаючи на викладене, відповідач вказує на обґрунтованість висновків перевірки, а відтак і правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, та просить у позові відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст.160 КАС України, 09.02.2015 сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

На виконання ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши представників сторін, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що, відповідно, підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України".

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку та їх скасування є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним (його скасування) є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2014, співробітниками Державної податкової інспекції Шевченківського району згідно з п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового Кодексу України та на підставі наказу № 38 від 27.11.2014, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Інфоком ЛТД", з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ "Євро Атлант Груп" (код за ЄДРГІОУ 39207138) за період серпень 2014 року та ТОВ "ТРЕВЕЛКО-ГРУП" (код за ) за період липень 2014 року.

Проведеною перевіркою встановлено порушення п.п.14.1.181, п.14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в наслідок чого підприємством занижено податок на додану вартість у загальній сумі 63 200 грн., у тому числі за відповідні звітні податкові періоди: - липень 2014 року у сумі 20 250 грн.; - серпень 2014 року у сумі 42 950 сумі.

Підприємством ТОВ "ІНФОКОМ ЛТД" включено до складу податкового кредиту суми ПДВ від операцій по взаємовідносинам з ТОВ "Євро Атлант Груп" (), ТОВ "Тревелко - Груп" ().

Як свідчать матеріали справи та пояснював представник відповідача в ході судового розгляду, висновки перевірки базують на наступному:

"В періоді, що перевірявся ТОВ "Євро Атлант Груп" по відношенню до ТОВ "Інфоком ЛТД" виступав постачальником послуг з розробки проектної документації, програмного забезпечення, програмних модулів.

Взаємовідносини між ТОВ "Інфоком ЛТД" та ТОВ "Євро Атлант Груп" здійснювались на підставі договорів про надання послуг № 06/08-2014 від 06 серпня 2014 року (м. Запоріжжя) та № 331/14 від 08 серпня 2014 року(м. Запоріжжя).

В періоді, що перевірявся, ТОВ "Інфоком ЛТД" включило до складу податкового кредиту операції по взаємовідносинам з ТОВ "Євро Атлант Груп" у розмірі 42 950 грн. по рядку 10.1 Декларації з податку на додану вартість,...

Відповідно до АІЄ "Податковий блок" підсистеми "Аналітична система" (Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України) встановлено розбіжність в серпні 2014 року в сумі ПДВ 42950,00 грн., яка виникла за результатами перевірки ТОВ "Євро Атлант Груп" (код за ) перебуває на обліку у ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м.Києві, має обліковий стан 9 (НАПРАВЛЕНО ПОВІДОМЛЕННЯ ПРО ВІДСУТНІСТЬ ЗА МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯМ), вид діяльності - Будівництво житлових і нежитлових будівель.

ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя отримано інформацію від ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві, від 17.11.2014 №10326/7/26-55-22-0813-11 "Про неможливість проведення зустрічної перевірки" згідно якої, у підприємства ТОВ "ЄВРО АТЛАНТ ГРУП"(код за ) відсутня декларація з ПДВ за серпень 2014р. однак підприємства - покупці формують податковий кредит по податковим накладним виписаними ТОВ "ЄВРО АТЛАНТ ГРУП". Крім того підприємство ТОВ "ЄВРО АТЛАНТ ГРУП" не знаходиться за юридичною адресою.

Податковою інформацією встановлено порушення ТОВ "ЄВРО АТЛАНТ ГРУП" порушено п. 187.1 ст.187, п. 198.1 ст.198, п. 198.2, 198.3 та п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за період серпень 2014 року на суму 3 455 634,66 грн. та завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період серпень 2014 року на суму 3 478 388 грн.

Податковою інформацією не підтверджено задекларований ТОВ "ЄВРО АТЛАНТ ГРУП" податковий кредит з ПДВ за період серпень 2014 року, а також не підтверджено задекларовані податкові зобов'язання з ПДВ за період серпень 2014 року.

Крім того, в періоді, що перевіряється, ТОВ "Тревелко - Груп" по відношенню до ТОВ "Інфоком ЛТД" виступав постачальником послуг.

Взаємовідносини між ТОВ "Інфоком ЛТД" та ТОВ "Тревелко - Груп" здійснювались на підставі договорів про надання послуг № 07/05 від 07 травня 2014 року (м. Запоріжжя) та № 21/05 від 21 травня 2014 року(м. Запоріжжя).

В періоді, що перевіряється, ТОВ "Інфоком ЛТД" включило до складу податкового кредиту операції по взаємовідносинам з ТОВ "Тревелко-Груп" у розмірі 20 250 грн. по рядку 10.1 Декларації з податку на додану вартість, також, відповідно до АІС "Податковий блок" підсистеми "Аналітична система" (Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України) встановлено розбіжність в липні 2014 року в сумі ПДВ 20 250 грн., яка виникла за результатами перевірки ТОВ "Тревелко-Груп".

ТОВ "Тревелко-Груп" (код за ) перебуває на обліку в ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ, має обліковий стан 9 (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням), вид діяльності - Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами.

ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя отримано від ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві акт зустрічної звірки від 12.09.2014р. №2109/26- 59-22- 08/37728527 "Про неможливість проведення перевірки".

Звіркою виявлено порушення ТОВ "ТРЕВЕЛКО-ГРУП"(код за ) п. 187.1 ст.187, п.198.1 ст.198, ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями, у ув'язку з тим, що задекларовані податкові зобов'язання та податковий кредит за липень 2014 року підтвердити неможливо.

До звірки ТОВ "ТРЕВЕЛКО-ГРУП"(код за ) не надано первинних документів (оригіналів) на підставі яких формувалися суми податкового кредиту та податкового зобов'язання з податку на додану вартість за період липень 2014 року, а саме: податкові накладні, договори, видаткові накладні, акти виконаних робіт, банківські виписки, реєстри аналітичного та синтетичного обліку, накладні форми №1-ТТН, технічні завдання, технічні паспорти, паспорти якості і сертифікати або свідоцтва та не доведено оприбуткування товару.

Крім того, у контрагентів Позивача: ТОВ "Євро Атлант Груп" (код за ) та ТОВ "ТРЕВЕЛКО-ГРУП" (код за ) відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій: відсутні основні фонди, технічний персонал (звіти за формою 1-ДФ за 3 квартал 2014р. не подано), виробничі активи.

З вищезазначених фактів, вбачається, що фінансово-господарські взаємовідносини між ТОВ "Інфоком ЛТД" та контрагентами ТОВ "Євро Атлант Груп" (код за ) та ТОВ "ТРЕВЕЛКО-ГРУП" (код за ) є такими, що вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цими правочинами."

За результатами перевірки Відповідачем було складено Акт № 175/22-01/20501767 від 01.12.2014 (далі - Акт) про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Інфоком ЛТД", яким встановлено порушення позивачем приписів п.п. 14.1.181, п.14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України та завищення податкового кредиту, в результаті чого занижено податок на додану вартість (надалі ПДВ) у сумі 63200 грн., у тому числі за липень 2014 року у сумі 20250 грн., за серпень 2014 року у сумі 42950 грн.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки Відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 002172201 від 10.12.2012, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання Позивача з податку на додану вартість на 94800 (дев'яносто чотири тисячі вісімсот гривень) грн., з них 63200 грн., - за основним платежем, 31600 грн., - за штрафними санкціями.

Однак, суд не погоджується з такими висновками податкового органу з наступних підстав.

З огляду на викладене слідує, що підставами донарахування сум податку на додану вартість стали первинні документи виписані ТОВ "ЄВРО АТЛАНТ ГРУП" та ТОВ "ТРЕВЕЛКО-ГРУП" на адресу позивача, на підставі вчинених нікчемних правочинів. Така позиція сформована на підставі посилань на матеріали проведених податковими органами перевірок зазначених контрагентів.

Однак, за приписами п.14.1.18, п.14.1.181 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Так, пунктом 198.3. ст.198 ПКУ визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.201.1. ст.201 ПКУ платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПКУ). Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п.201.4 ст.201 ПКУ). Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п.201.6 ст.201 ПКУ). Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п.201.8. ст.201 ПКУ). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПКУ).

Підпунктом 198.6 п.198 ПКУ встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями. У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 10.1. Наказу ДПАУ № 1002 від 24.12.2010р. "Про затвердження форми Реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Порядку його ведення" зазначено, що придбання або виготовлення товарів/послуг та придбання (будівництво, спорудження) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи) на митній території України відображається на підставі податкових накладних, розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної, а також інших подібних документів.

Отже, виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платником податків-покупцем. Лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку-покупця, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, безспірно позбавляють покупця права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

Інших умов для формування податкового кредиту за наслідками придбання товарів, отримання послуг - таких як обов'язкова сплата постачальниками сум податку до бюджету, у т.ч. по ланцюгу постачання товару (послуг) тощо, у Податковому кодексі України не передбачено.

Таким чином, податковий кредит формується за умови списання платником податків грошових коштів в оплату товарів (робіт, послуг)/отримання ним товару, та повинен підтверджуватися податковою накладною.

Виконання вищевказаних договорів відбувалося за первинними документами, наданими до перевірки та описаними в акті перевірки. За отримані товари та виконані роботи ТОВ "ІНФОКОМ ЛТД" сплатило кошти, що підтверджується відповідними платіжними документами та не оспорюється його контрагентами.

Усі операції з господарської діяльності щодо поставки товару та виконання робіт були належним чином оформлені, документально підтверджені; документи мають необхідні реквізити, скріплені підписами повноважних осіб і печаткою підприємств, що відповідає вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення про забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 р.

Податкові накладні, складені вказаними суб'єктами господарювання, відповідають вимогам чинного законодавства щодо форми та порядку їх оформлення, що не заперечується актом перевірки.

ТОВ "ЄВРО АТЛАНТ ГРУП" та ТОВ "ТРЕВЕЛКО-ГРУП" на момент вчинення правочинів та їх виконання були зареєстрованими у якості платників ПДВ, що підтверджується свідоцтвом платника податку на додану вартість.

Як свідчать пояснення відповідача, сплата ПДВ у складі ціни товару ним не оспорюється.

За приписами ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-ХІV, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Згідно з ч.2 ст.9 цього ж Закону, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити.

Як вже зазначалося вище і не спростовується актом перевірки, у позивача наявні всі необхідні первинні документи, які відповідають вимогам, встановленим ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" щодо змісту та форми первинних документів, підтверджують фактичне отримання позивачем товару та послуг від постачальників, оскільки містять повну інформацію щодо змісту та обсягу господарської операції, а також щодо дати та місця її здійснення та свідчать про реальні зміни в структурі активів та зобов'язань позивача.

Тобто мали місце правочини, між позивачем та вказаними підприємствами, виконання таких товарів (робіт, послуг) підтверджується договором, видатковими та податковими накладними.

За таких обставин у позивача були всі законні підстави для формування податкового кредиту, передбачені вимогами податкового законодавства.

Тому посилання на п.198.3, п.198.6 ст. 198 та п. 200.1 ст. 200 ПКУ в акті перевірки не відповідають фактичним обставинам, та, відповідно податкове повідомлення-рішення із посиланням на вказані норми є неправомірним.

Крім того, суд не може погодитись з правовою позицією Відповідача в частині нікчемності зазначених угод з огляду на наступне.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, частиною 5 статті 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Недійсність фіктивного правочину не встановлена законом, а отже такий правочин не є нікчемним. Згідно із статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Статтею 228 ЦК України передбачено: правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, зниження, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Тобто, факт порушення публічного порядку повинен бути доведеним певними засобами доказування.

Інший підхід потенційно надасть можливість посадовим особам державних органів на власний розсуд оголошувати будь-який правочин недійсним (нікчемним) без звернення до суду, що не є правильним виходячи з загальних засад судочинства, правопорядку демократичної, правової держави.

При цьому, акт перевірки не тільки не доводить умислу Позивача на порушення публічного порядку, а навіть не містить посилання на те, в чому таке порушення полягає.

Відповідно до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином, про що йдеться в акті, визначається законом як фіктивний (ст. 234 ЦК України). Фіктивні правочини не віднесено законом до нікчемних, їх недійсність визнається тільки судом. При цьому, як вже вище було зазначено, судові рішення про визнання договорів недійсними, укладених позивачем з контрагентами, відсутні.

Статтею 207 ГК України встановлено: господарське зобов'язання, що відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що зміст вказаних вище договорів не суперечать актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст цих угоди не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договору або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до презумпції правомірності правочину укладений позивачем правочин є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про взаємовідносини, які відбулись між учасниками такого правочину. Про недійсність правочини ухвалюється судове рішення.

Суд відмічає, що Відповідачем ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б вказували на невідповідність правочинів позивача актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Тож, за відсутності встановлених фактів наявності умислу позивача на несплату (ухилення від сплати) податків у спірних операціях, ТОВ "ІНФОКОМ ЛТД" не має відповідати за допущені з боку його контрагентів, порушення вимог законодавства. Позивачем були дотримані всі вимоги податкового законодавства щодо відображення податкового кредиту та формування валових витрат по спірним операціям в обліку товариства.

Зважаючи на усе викладене, за результатом розгляду справи суд приходить до висновку стосовно того, що ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя неправомірно та необґрунтовано зроблено висновки про непідтвердженість поставок товарів та отримання послуг ТОВ "ІНФОКОМ ЛТД" від ТОВ "Євро Атлант Груп" та ТОВ "Тревелко-Груп", що призвело до нарахування податку та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а відтак вважає за необхідне його скасувати.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, контролюючий орган має доводити недобросовісність платника податків.

Таким чином, суд вважає, що відповідач неправомірно дійшов висновків про порушення позивачем приписів Податкового кодексу України, а тому необґрунтовано виніс податкове повідомлення-рішення від 10.12.2014 № 002172201.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС України у Запорізькій області від 10.12.2014 № 002172201.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКОМ ЛТД" () судові витрати у розмірі 189,60 грн. (сто вісімдесят дев'ять гривень 60 коп.)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко