Справа № 804/1391/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2015 р. Справа №804/1391/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Укртрансінспекції в Кіровоградській області до ОСОБА_3 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом,-
В обґрунтування позову зазначено, що чинним законодавством України не передбачено механізму примусового стягнення Укртрансінспекцією та її територіальними підрозділами плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у випадку несплати у добровільному порядку, а також той факт, що несплата коштів тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України, що суттєво порушує інтереси держави, отже, Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області звертається із даним позовом на захист інтересів держави.
Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що чинним законодавством не передбачено право Укртрансінспекції та її територіальних підрозділів на примусове стягнення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування у випадку не сплати її в добровільному порядку. Крім того, позивач зазначив про відсутність документів на підтвердження проходження метрологічної повірки обладнанням позивача, та включення його до Державного реєстру вимірювальної техніки, та не встановлення обставин чи виступав у заявлених правовідносинах відповідач перевізником.
Сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 26 травня 2014 року посадовими особами Управління Укртрансінспекції в Кіровоградській області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, про що за результатами проведення зважування складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та Акт №002014 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 26 травня 2014 року, на підставі яких проведено Розрахунок від 26 травня 2014 року №22, яким нараховано плату за проїзд 1758,24 євро.
Актом встановлено, що у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-12 Стрий-Кіровоград-Знамянка 716 км+405 м проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки DAF TE 95 XF, реєстраційний номер НОМЕР_1, та причіп Janmil NW-15, реєстраційний номер НОМЕР_2. Суб'єкт, що перевіряється, (із зазначенням водія транспортного засобу) - ОСОБА_4, ОСОБА_3. Повна маса, т: нормативно допустима - 38 т, фактична 50,05 т.
Водій від підпису та отримання акту відмовився.
За результатами проведення зважування складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с.13) та акт №002014 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 26.05.2014 року, на підставі яких проведено розрахунок №22 від 26.05.2014 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд 1758,24 євро (а.с.14).
Акт, довідка та розрахунок направлені на адресу відповідача супровідним листом від 27 травня 2014 року за вих. №02-21/1658 із зазначенням про необхідність внесення визначеної плати протягом 30-ти календарних днів та вручені 26 липня 2014 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням.
Відповідачем в добровільному порядку відповідний платіж не внесено.
Вирішуючи спір по суті та відмовляючи в задоволення позову суд виходить із наступного.
Відповідно до «Положення Про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2014 року №299, Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті (далі - Укртрансінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України. Укртрансінспекція входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, на перевезення яким видано ліцензію, міському електричному, залізничному транспорті, експлуатації автомобільних доріг загального користування.
Відповідно до пункту 3 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні. Київське та Севастопольське міські, районні управління.
Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області здійснює функції з управління автомобільними дорогами загального користування та має право вимагати дотримання законодавчих та нормативних актів з питань дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено «Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).
Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Відповідно до пункту 3 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила №30), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Відповідно до пункту 22.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує фактичну масу 38 тон, здійснюється за спеціальними правилами.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 3 статті 48 закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом (окрім зазначених у частині 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Пунктом 16 «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.
Згідно пункту 4 Правил №30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Пунктом 28 Порядку №879 встановлено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.
Відповідно до пункту 31-1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.
У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.
Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.
При цьому, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (пункт 21 Порядку №879).
Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю.
Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.
Таким чином, у разі неприведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб а також у разі невнесення вищезазначеної плати за проїзд, позивач мав заборонити подальший рух транспортного засобу, чим забезпечити реалізацію завдань, покладених на нього вищенаведеними нормативними актами.
Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить із того, що позивачем обраний неналежний спосіб реалізації повноважень, оскільки чинним законодавством не передбачено право Уктрансінспекції та її територіальних підрозділів на примусове судове стягнення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування у випадку не сплати їх в добровільному порядку.
При цьому суд погоджується із доводом позивача, що під час перевірки не встановлено хто саме є перевізником та має здійснювати відповідну плату за проїзд.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Управління Укртрансінспекції в Кіровоградській області до ОСОБА_3 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 3 березня 2015 року.

Суддя І.О. Верба