Справа № 821/24/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/24/15-а
10 год. 34 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача- Черниш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області (відповідач), в якому з урахуванням збільшення позовних вимог просить визнати протиправним та скасувати:

- податкове повідомлення - рішення від 13 жовтня 2014 року № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі 3579 грн. 85 коп. та застосування штрафу в сумі 1789 грн. 93 коп. ,

- вимогу про сплату боргу № від 13.10.14,

- рішення № від 13.10.14 про донарахування 8281 грн. 39 коп. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосування штрафних санкцій в розмірі 414 грн. 07 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що прийняті рішення суперечать фактичним обставинам справи, не мають достовірних доказів вчинених позивачем порушень, грунтуються на висновках акту перевірки, який складено з перекручуванням відомостей, поверхнево, без дослідження первинних документів.

Представник позивача прибув в судове засідання, позов підтримав.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні надала письмові заперечення проти позову, в яких вважає, що порушення податкового законодавства доведені актом планової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, представник відповідача в судових засіданнях 30.01.15 та 18.02.15 заперечував проти позову, просив відмовити в задоволенні позову. В судове засідання 23.02.15 представник відповідача не прибув, хоч був своєчасно повідомлений про день і час розгляду справи, про причини неприбуття не повідомив суд. Тому його відсутність, на думку суду, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, заслухавши представників сторін, покази свідка, суд встановив, що ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою підприємцем в 2001 році, знаходиться на обліку як платник податків у ДПІ у м. Херсоні, основний вид діяльності оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, в 2013 році знаходився на загальній системі оподаткування, є платником податку на доходи фізичних осіб, платником податку на додану вартість.

У вересні 2014 року ДПІ у м. Херсоні була проведена планова невиїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої 19.09.2014 був складений акт № 1097/21-03-17-02/НОМЕР_4.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 допущені порушення п.14.1.27 п.14.1 ст. 14, пп. 138.10.4 п.138.10 ст. 138, п.п.139.1.11, пп. 139.1.9, пп. ст. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139, пп. 164.2.6 п. 164.2 ст. 164, п. 177.2, п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік в сумі 3579,85 грн. , порушено п. 2 частини першої ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», занижено суму єдиного внеску з чистого оподатковуваного доходу за перевіряємий період на суму 8281 грн. 39 коп.

В акті зазначено, що позивач в декларації задекларував 848868,02 грн. доходу. Фактично перевіркою встановлено розмір доходу за 2013 рік в сумі 859939 грн. 78 коп., тобто ФОП ОСОБА_1 занижено податковий дохід у сумі 11071,76 грн. в т.ч. за квітень 2013 рік - 8620,45 грн. за травень 2013 р. - 1109,89 грн., за липень 2013 р. - 1341,42 грн. (арк. акту 10). Це порушення сталось внаслідок того, що до книги обліку доходів і витрат не було включено дохід від контрагентів - покупців згідно наданих до перевірки банківських документів платником.

Також було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за декларацією задекларовані витрати в розмірі 839390 грн. 73 коп., фактично сума витрат склала 826596 грн. 80 коп., що на 12793 грн. 93 коп. менше задекларованої суми. Дане порушення було допущено внаслідок неправомірного включення до складу витрат сум ПДВ та штрафних санкцій в розмірі 4391 грн. 69 коп., що суперечить вимогам п. 138.10.4 ст. 138 ПКУ, пп. 139.1.11 ст. 139 ПКУ, внаслідок неправомірного включення до витрат у 2013 року суми 7943,88 грн. за використану електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1, але приміщення не використовувалось в господарській діяльності, хоч і належить позивачу на праві власності. ДПІ зазначає, що згідно пп. 14.1.27 ст. 14 Податкового кодексу України до переліку витрат включаються будь-які витрати платника податку, здійснювані для провадження господарської діяльності платника податку. Перевіркою було виявлено завищення валових витрат внаслідок включення вартості послуг «Укртелеком» у сумі 458 грн. 36 коп. Згідно рахунку НОМЕР_5 від 31.05.2013 сума до сплати за телекомунікаційні послуги становить 50,14 грн. (в т.ч. ПДВ 8,36 грн.), а підприємцем було включено до складу витрат суму 500,14 грн.

Оскільки перевіркою виявлено заниження суми чистого оподатковуваного доходу на 23865 грн. 69 коп., це вплинуло на заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 3579 грн. 85 коп. та на базу для нарахування єдиного внеску і відповідно заниження суми єдиного внеску на суму 8252,76 грн., який становить 34,7 % чистого оподатковуваного доходу.

ФОП ОСОБА_1, не погоджуючись з висновками перевірки і вважаючи, що ДПІ у м. Херсоні при проведенні перевірки та оформленні її результатів діяла не в порядку, та не у спосіб, передбачений законодавством України, без реального дослідження всіх первинних документів, звернувся з запереченнями на акт перевірки N 1097/21-03-17- 02/НОМЕР_4 від 19.09.2014 року до ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів і зборів у Херсонській області.

08.10.14 ДПІ у м. Херсоні за вих. № 10592/10/21-03-17-02-28 відмовлено у розгляді заперечення на акт перевірки з посиланням на пропущений термін подання заперечень.

За результатами перевірки ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2014 року про збільшення позивачу грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі 5369,78 грн. в т.ч. основного платежу - 3579,85 грн., штрафних санкцій - 1789,93 грн., рішення № від 13.10.14 про донарахування 8281 грн. 39 коп. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосування штрафних санкцій в розмірі 414 грн. 07 коп., а також сформовано та надіслано позивачу вимогу про сплату боргу з єдиного внеску № від 13.10.14.

27.10.14 не погоджуючись з висновками ДПІ у м. Херсоні, ФОП ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Головного управління ДФС у Херсонській області про скасування результатів перевірки та податкового повідомлення-рішення.

19.11.14 рішенням про результати розгляду первинної скарги за вих. № 215/10/21- 22-10-06-06 Головним управлінням ДФС у Херсонській області податкове повідомлення - рішення залишено без змін, в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із відмовою Головним управлінням ДФС у Херсонській області, позивач звернувся із скаргою до Державної фіскальної служби України, але 12.12.2014 рішенням про результати розгляду повторної скарги Державної фіскальної служби України за вих. № 4063/7/99-99-10-01-03-14 залишено рішення ДПІ у м. Херсоні без змін.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникла між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу (пункт 177.1). Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (пункт 177.2). Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Відповідно до пп. 14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - це сума будь - яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником). До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, . належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу (пункт 177.4). Не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності (пп. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України). Відповідно до пп. 139.1.9 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правила ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

В акті перевірки зазначено, що перевіркою виявлено не включення до загального оподатковуваного доходу суми отриманих доходів у розмірі 11071,76 грн. Такий висновок зроблено на підставі того, що зазначені суми доходів, які отримані на банківські рахунки від контрагентів - покупців, не знайшли відображення у Книзі обліку доходів та витрат. Дійсно, позивач визнає, що ним був порушений порядок заповнення Книги обліку доходів та витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, а саме: при заповненні графи 3 «Розмір отриманих доходів від здійснення діяльності (за день, місяць, квартал, рік)» були пропущенні дані банківських виписок за 22.04.2013 в сумі 8620,45 грн., за 07.05.2013 в сумі 109,89 грн., за 22.07.2013 в сумі 1341,42 грн., а разом 11071,76 грн. доходу (без ПДВ). Однак не враховані суми доходів, зазначені у відповідних банківських виписках за ці дні, не призвели до зниження загальної суми одержаного доходу, що відображена у графі 3 «Сума одержаного (доходу (грн.)» «Розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності» (далі - додаток 5) до декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік, та у рядку 02 розділу ІII цієї декларації.

Так, за даними Книги обліку доходів та витрат сума одержаного доходу складає 996813,46 грн., а без урахування ПДВ - 830677,88 грн. У графі 3 додатка 5 до декларації позивач відобразив суму доходу - 848868,02 грн., тобто більше, ніж було вказано в книзі обліку. Тому сума 11071,76 грн. не призведе до заниження загальної суми доходу, оскільки додавши до суми доходу, відображеного у Книзі обліку доходів та витрат, дані пропущених банківських виписок, отриманий арифметичний підсумок становитиме 841749,64 грн. (830677,88 +11071,76). Крім того, позивач зазначає, що ним навіть завищений дохід за даними декларації, оскільки до загальної суми включені внесені на розрахунковий рахунок власні заощадження в грудні 2013 року на суму 7000 грн.

Відповідно до п.86.10 Податкового кодексу України в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов'язань платника. Таким чином, ревізорами не взято до ваги те, що порушений порядок ведення Книги обліку доходів та витрат не призвів до заниження оподатковуваного доходу, відображеного у декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік. Допитана в якості свідка в судовому засіданні інспектор ДПІ ОСОБА_2 не спростувала доводи позивача.

Не знайшло свого підтвердження висновок ДПІ про факт завищення витрат за перевіряємий період. Позивач заперечує факт включення до складу податкових витрат сум сплачених податку на доходи фізичних осіб, податку па додану вартість, та сум штрафних санкцій з податку на додану вартість (разом сума 4391,69 грн.), зазначаючи, що в Книзі обліку доходів та витрат ці суми відображені, але не включені до показників графи 6 «інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг» додатку 5 декларації, та, відповідно не призвели до заниження суми чистого оподатковуваного доходу. Ці твердження відповідачем не спростовані, доказів включення позивачем сум податків та штрафів до декларації суду не надано.

Щодо завищення суми витрат на вартість електроенергії, яка використовувалась в нежитловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1, то позивач надав документи про те, що зазначена площа належить йому на праві власності (свідоцтво про право власності від 24.12.2007 року САВ № 686554), приміщення за цією адресою позивач використовує як додаткове місце зберігання товару з 2009 року у своїй господарській діяльності. Позивач надав суду в якості підтвердження використання цього приміщення у господарській діяльності товаро-транспортні накладні, в яких зазначено місце розвантаження товарів - саме приміщення по АДРЕСА_1. Крім того, суд приймає до уваги, що договір про постачання електричної енергії був укладений саме з фізичною особою-підприємцем, розрахунки відбувались за тарифами, встановленими для суб'єктів господарювання. Ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні інспектор ДПІ не довів суду підстав вважати витрати по сплаті електроенергії такими, що не пов'язані з господарською діяльністю позивача.

Крім того, згідно даних таблиці 23 на стор.12 акту до сум, включених до складу податкових витрат ревізорами віднесено суму послуг з надання електроенергії у розмірі 2008,96 гри. (у т.ч. ПДВ), сплачену позивачем 12.02.2013, у позовній заяві позивач заперечує факт відображення цієї суми в Книзі обліку доходів та витрат та у відповідних графах додатку 5 декларації, ці доводи позивача не були спростовані відповідачем в судовому засіданні.

Згідно акту, ФОП ОСОБА_1 неправомірно включено до витрат у 2013 року витрати на послуги «Укртелеком» у сумі 500,14 грн., тоді як згідно рахунку НОМЕР_5 від 31.05.2013 сума до сплати за телекомунікаційні послуги становила 50,14 грн. ( в т.ч. ПДВ 8,36 грн.). Для перевірки позивачем були надані рахунки - акти ПАТ «Укртелеком» за січень - грудень 2013 року . Згідно рахунку-акту НОМЕР_5 за телекомунікаційні послуги за травень 2013р. позивач мав сплатити вартість послуг за травень 2013р. - 50,14 грн. (у т.ч. ПДВ), та рекомендований аванс за червень 2013р. - 50,14 грн. (у т.ч. ПДВ), разом 100,28 грн. Фактично підприємцем сплачено суму 500,14 грн. (у т.ч. ПДВ) платіжним дорученням № 78 від 17.06.2013р. Ця сума в частині 450 грн. (у т.ч. ПДВ) є передоплатою за наступні червень - грудень 2013р. (350,98 грн., у т.ч. ПДВ), і частково за січень-лютий 2014р. (99,02 грн., у т.ч. ПДВ). Позивач не заперечує необґрунтованість включення до складу витрат 2013 року суму оплати за місяці 2014 року, оскільки згідно із п. 177.4 Податкового кодексу України до витрат включаються документально підтверджені, які безпосередньо пов'язані з отриманням доходів, але це складає тільки 82,52 грн. без ПДВ. В акті же зазначено про необгрунтоване завищення витрат на 458,36 грн.

Враховуючи викладене, суд не вбачає порушень які б призвели до заниження чистого оподатковуваного доходу на суму 23865 грн. 69 коп., а тому визначення податку на доходи фізичних осіб в сумі 3579 грн. 85 коп. є зайвим, є також неправомірним і висновок відповідача про заниження на суму 8252,76 грн. єдиного внеску.

З урахуванням викладеного, дії відповідача при проведенні перевірки та складанні акта перевірки не відповідають вимогам законодавства, акт перевірки був складений із порушенням вимог Порядку, оскільки як його оформлення, так і викладені в ньому висновки перевірки не підтверджені ніяким чином, не ґрунтуються на документах первинного обліку, а тому не можуть бути доказами правомірності встановлення порушень позивачем.

Податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 13 жовтня 2014 року № та рішення № від 13.10.14 про донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосування штрафних санкцій є неправомірними та підлягають скасуванню. Оскільки вимога Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про сплату боргу по єдиному внеску № від 13.10.14 є похідним актом від основного рішення№ , вона також підлягає скасуванню.

Позов задовольняється.

Позивачу відшкодовуються витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області № від 13.10.2014, вимогу про сплату боргу № Ф від 13.10.2014, рішення № від 13.10.14.

Відшкодувати з Державного бюджету на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (інд. код НОМЕР_4) витрати по сплаті судового збору в сумі 182 грн. (сто вісімдесят дві гривні ) 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 27 лютого 2015 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.2