Справа № 804/18754/14
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі Ломідзе Д.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Криворізької південної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Град строй-Одітел» про накладення арешту на кошти,
13.11.2014 року Криворізька південна об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Градстрой-Одітел» (далі - відповідач) про накладення арешту на кошти.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що за відповідачем обліковується податковий борг у загальній сумі 2983486 грн. 58 коп., який підприємство не сплачує в установлені законодавством строки. У зв'язку з відсутністю у ТОВ «Градстрой-Одітел» майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, позивач просить на підставі підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України накласти арешт на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться на розрахункових рахунках у банках.
Позивач у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 4 ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Розглянувши подані до суду документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.
Відповідач має податковий борг у загальному розмірі 2983486 грн. 58 коп., у тому числі, з податку на додану вартість в сумі 1221864 грн. 30 коп., з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1761622 грн. 28 коп.
17.04.2014 ДПІ у Біляївському районі ГУ Міндоходів в Одеській області, на обліку в якому перебувало раніше ТОВ «Градстрой-Одітел», надіслано на адресу відповідача податкову вимогу від 17.04.2014 року № 559-25 про сплату боргу в сумі 3004262 грн. 90 коп. (а.с. 21).
З метою встановлення наявності майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, позивачем було надіслано запити до державних органів.
Так, згідно довідки Управління Держземагенства у Біляївському районі Одеської області від 27.05.2014 року № 01-04-12/5510 за ТОВ «Градстрой-Одітел» земельних ділянок не зареєстровано. За відповіддю Державної інспекції сільського господарства в Одеські області від 29.05.2014 року № 05-14/06/2594 інформація про реєстрацію сільськогосподарської техніки за відповідачем відсутня. Згідно відповіді Центра надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів, з обслуговування м. Теплодар Біляївського, В.Михайлівського, Роздільнянського та Фрунзівського районів підпорядкованого Управлінню Державтоінспекції від 18.06.2014 року №1116 - транспортні засоби на оперативному обліку не знаходяться, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.05.2014 року № 22213710 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні.
На час подання позовної заяви заборгованість ТОВ «Градстрой-Одітел» у добровільному порядку не сплачена.
Статтею 36 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (надалі - ПК України) встановлено податковий обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 36.5 даної статті встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім ви падків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно абз. 1 п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем надсилалась на адресу відповідача податкова вимога від 17.04.2014 року № 559-25, що за своїм змістом, формою та підставами винесення узгоджується з компетенцією податкових органів.
Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги в адміністративному або судовому порядку до суду не надано, а судом при виконанні вимог ст. 11 КАС України не виявлено.
Згідно статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Пунктом 87.1 статті 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
В ході розгляду справи було встановлено, що у відповідача відсутнє будь - яке майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.
В силу п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Згідно з п. 94.4 ст. 94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь - яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Відповідно до п.п. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Аналіз наведених норм свідчить, що викладені підстави є спеціальними нормами, виключно для накладення адміністративного арешту за рішенням суду (судом), та не встановлюють інших обмежень щодо накладення арешту коштів на рахунку платника податків, який має податковий борг.
Таким чином, враховуючи, що на час звернення до суду у відповідача рахується сума податкового боргу, відсутнє будь - яке майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу платника податків, доказів погашення податкового боргу відповідач суду не надав, суд дійшов висновку, що контролюючий орган в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, звернувся до суду з позовною заявою про накладення арешту на кошти платника податків, а тому така позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Криворізької південної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Градстрой-Одітел» про накладення арешту на кошти - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева