Справа № 819/1675/14-а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 р. Справа № 876/9097/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.
суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,
за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.09.2014 р. по справі за позовом Заступника Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів,-

встановив:

12.08.2014 року позивач - Заступник Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері звернувся до суду із позовом до відповідача - Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів начальника відділу Державної пожежної охорони УМВС у Тернопільській області від 19 липня 1999 року №22 о/с в частині присвоєння спеціального звання "старшина внутрішньої служби" ОСОБА_1 та начальника Головного управління МНС в Тернопільській області від 09 січня 2008 року №01 о/с - в частині присвоєння ОСОБА_1 спеціального звання "старшина служби цивільного захисту" в порядку переатестування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на повідомлення Галузевого державного архіву Державної прикордонної служби України від 11.04.2014 року № 265/15/Б-106 в якому зазначено, що інформація про присвоєння військового звання "старший сержант" та "старшина" ОСОБА_1 в документальних матеріалах військової частини НОМЕР_1 відсутня. Позивач зазначає, що проведеною перевіркою встановлено, що військове звання "старшина" ОСОБА_1 фактично не присвоювалось.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.09.2014 р. в задоволенні позовних вимог Заступника Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері до Управління Державної служби надзвичайних ситуацій України в Тернопільській області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів начальника відділу Державної пожежної охорони УМВС у Тернопільській області від 19 липня 1999 року №22 о/с в частині присвоєння спеціального звання "старшина внутрішньої служи ОСОБА_1 " та начальника Головного управління МНС в Тернопільській області від 09 січня 2009 року №01 о/с - в частині присвоєння ОСОБА_1 спеціального звання "старшина служби цивільного захисту" в порядку переатестування - відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що в судовому засіданні не встановлено, а позивачем не доведено факту неправдивості відомостей, які містяться у військовому квитку щодо присвоєння звання ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий на службу з 15.07.1999 року на посаду радіотелефоніста 12-ї самостійної Державної пожежної частини м. Теребовля відділу Державної пожежної охорони в Тернопільській області у відповідності до "Положення про проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України" (Наказ ГУ МНСУ в Т/о від 19.07.1999 № 22о/с).

Перше спеціальне звання "старшина внутрішньої служби" ОСОБА_1 було присвоєно у 19.07.1999 року у відповідності до вищевказаного Положення та пункту 21 "а" Інструкції про порядок застосування Положення про проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 13.05.1991 року № 558, з якої слідує, що перше спеціальне звання молодшого начальницького складу присвоюється: особам, які прийняті на службу в органи внутрішніх справ на посади рядового або молодшого начальницького складу, або зараховані на навчання в учбові заклади системи МВС України і мають по запасу військове звання сержантського (старшинського) складу, прапорщика (старшого прапорщика), мічмана (старшого мічмана), а також спеціальне звання молодшого начальницького складу - одночасно з призначенням на посади, або зарахування на навчання. При цьому їм присвоюється перше спеціальне звання молодшого начальницького складу рівне відповідному військовому званню по запасу.

Прийняте рішення щодо присвоєння звання старшини "старшина внутрішньої служби" обґрунтоване заявою ОСОБА_1 та наданими ним документами, а саме військовим квитком серії НОМЕР_2 виданий Теребовлянським РВК.

В графі 20 стр. 8 військового квитка на ім`я ОСОБА_1 "Присвоение воинских званий и класности по специальности" наявні записи "ст. сержант № 194 29.09.92" та "старшина 27.10.92 № 211", які завірені гербовою печаткою військової частини № НОМЕР_1 та підписами посадової особи.

На військовий облік ОСОБА_1 , встав 30.10.1992 року, про що свідчить відмітка у військовому квитку (розділ VIII "Прийом на учет снятие с учета", стр. 26).

Перебуваючи в запасі, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 була встановлена категорія обліку "1", група обліку "КГБ" та склад - "старшини" (розділ IV пункти, відповідно пункти 23,24,25; стр.11).

Звання "старшина" також вказано в графі 20 Обліково-послужної карточки до військового квитка НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 .

З військового обліку ОСОБА_1 був знятий 25.02.2000 року, про свідчить відмітка у військовому квитку (розділ VIII "Прийом на учет снятие с учета", стр.26).

Апелянт в обгрунтування своїх вимог щодо визнання протиправними та скасування наказів посилається на повідомлення Галузевого державного архіву Державної прикордонної служби України від 11.04.2014 року № 265/15/Б-106 в якому зазначено, що інформація про присвоєння військового звання "старший сержант" та "старшина" ОСОБА_1 в документальних матеріалах військової частини НОМЕР_1 , відсутня.

Проте, Галузевий державний архів Державної прикордонної служби України повідомив, що накази про присвоєння військових звань, зазначених у військовому квитку ОСОБА_1 , а саме: від 28.09.1992 року №194 та від 27.10.1992 року № 211 відсутні, натомість наявний наказ від за №211, однак датований 12.07.1992 року, в якому інформація на ОСОБА_1 також відсутня.

Колегія суддів бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 про присвоєння військових звань "старший сержант" та "старшина" було оголошено безпосереднім командиром перед строєм особового складу підрозділу, де він проходив строкову службу. Військовий квиток ОСОБА_1 отримав в день звільнення, де вже були належним чином завірені відмітки про присвоєння військових звань. Після звільнення зі служби він став на військовий облік в Теребовлянському РВК, де його поставили на облік як старшину запасу. Про те, що записи у військовому квитку про присвоєння йому звання "старший сержант" та "старшина" ніби-то не відповідають дійсності ОСОБА_1 стало відомо у прокуратурі, коли давав пояснення з цього приводу.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В контексті даних процесуальних норм та встановлених обставин справи, колегія суддів виходить з того, що позивачем не доведено факту неправдивості відомостей, які містяться у військовому квитку щодо присвоєння звання ОСОБА_1 .

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що прокуратурою з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері перевірка з цього приводу не завершена, винні особи не встановлені та не порушено кримінальної справи за фактом підробки документів, а також не встановлено вини самого ОСОБА_1 , що б давало підстави для скасування наказів начальника відділу Державної пожежної охорони УМВС у Тернопільській області від 19 липня 1999 року №22 о/с в частині присвоєння спеціального звання "старшина внутрішньої служи" ОСОБА_1 та начальника Головного управління МНС в Тернопільській області від 09 січня 2008 року №01 о/с- в частині присвоєння ОСОБА_1 спеціального звання "старшина служби цивільного захисту" в порядку переатестування.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 також служив за контрактом в армії на посаді старшини, про що свідчить запис у військовому квитку і з цього приводу у позивача не виникло жодних сумнівів, перевірка з даного питання не проводилась.

Як наслідок, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги є безпідставні та необґрунтовані, відтак не підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.09.2014 р. по справі № 819/1675/14-a без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 03.03.2015 року.