Справа № 697/2578/14-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 697/2578/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Льон О.М. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області (далі - відповідач) про визнання дії державного виконавця по виконанню виконавчого провадження ВН № 43547449 неправомірними, а винесену постанову про закінчення виконавчого провадження, незаконною.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області своєю постановою від 27 листопада 2014 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 листопада 2014 року та постановити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Канівського міськрайонного суду по справі 2-а-1337/11 видано виконавчий лист від 07.05.2014 року про «зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Канівської міської ради Черкаської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в порядку та розмірах встановлених Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» починаючи з 01.03.2010 року».

Вказаний виконавчий лист поданий позивачем на примусове виконання та знаходився на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області.

22.09.2014 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській обл.. Вакуленко С.М., з посиланням на норми п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП № 43547449 про закінчення виконавчого провадження, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» виконати в даному випадку рішення суду без участі боржника неможливо.

Копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.09.2014 року була направлена на адресу позивача 22.09.2014 року за вих. № 5193/2.1-28.

Задовольняючи адміністративний позв, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність коштів не є підставою для невиконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV (в редакції чинній на момент спірних правовідносин; надалі Закон - № 606-ХІV).

Статтею 11 Закону № 606-ХІV передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-ХІV, виконавче провадження підлягає закінченню у разі: повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Частиною 3 ст. 75 Закону № 606-ХІV передбачено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Винятковим випадком, на думку відповідача, є відсутність на рахунках пенсійного органу коштів на погашення заборгованості по соціальним виплатам.

Так, Європейським Судом з прав людини у справі «Кечко проти України» зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції захист прав і основоположних свобод, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї.

Відповідно до пункту 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність коштів на рахунках боржника не є винятковим випадком для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-ХІV. Вказана обставина не може бути правовою підставою для не виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

За наведених обставин, відсутні підстави для висновку про порушення судом вимог процесуального закону, та, як наслідок, відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області - залишити без задоволення.

Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.