Справа № 296/9574/14-а
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/9574/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Шалоти К.В.,

за участю секретаря судового засідання Давиденко В.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Романова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (надалі також - позивач) звернулася до суду з позовом до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області (надалі також - відповідач), в якому просила скасувати постанову №290/6-ф від 19.10.2014 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала на те, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки на виконання вимог припису №50 від 22.05.2014 року, вона зупинила проведення робіт по будівництву гаража, а повідомлення про початок будівельних робіт у інспекцію не надала, оскільки зазначене повідомлення можливо надати тільки за наявності будівельного паспорту, отримання якого у встановлений приписом строк позивач не мала можливості, про що був повідомлений відповідач.

Протокольною ухвалою суду від 30.01.2015 року у зв'язку з ліквідацією Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області здійснено заміну відповідача його правонаступником - Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав усні та письмові пояснення, в яких вказав, що проведеною позаплановою перевіркою на об'єкті будівництва гаража за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що позивачем розпочато будівельні роботи без дозвільної документації та без повідомлення ДАБІ України про початок будівельних робіт, а також посилаючись на законність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.10.2014 року головним державним інспектором відділу контролю за будівництвом об'єктів, якістю матеріалів та державного ринкового нагляду відділу по Центральному регіону Хітрич Б.М. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, згідно якого останньою розпочато виконання будівельних робіт гаража за адресою: АДРЕСА_1, без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, всупереч ст.ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності" та п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. №466 (а.с. 9).

Постановою в.о. начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області Кондратюком С.М. у справі про адміністративне правопорушення № 290/6-ф від 09.10.2014 року, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень (а.с.21).

Адміністративним правопорушенням (проступком), відповідно до ст.9 КпАП України, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 статті 188-42 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю у вигляді штрафу від 300 до 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до "Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п.11).

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п.17).

Наявні в матеріалах справи акт та протокол по справі про адміністративне правопорушення - є належними доказами того, що ОСОБА_3 порушила норми чинного законодавства та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконані роботи з будівництва гаражу без дозвільної документації, всупереч вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року, що також встановлено приписом №50 від 22.05.2014 року, який позивачем не оскаржено, тим самим не заперечується його правомірність, а тому підстав для визнання незаконними дії відповідача щодо винесення постанови у суду немає.

Суд не бере до уваги доводи преставинка позивача про неможливість своєчасного надання повідомлення про початок будівельних робіт до інспекції ДАБК будівельного паспорту, оскільки як вбачається з листа Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради №1992/13, ОСОБА_3 відмовлено у видачі будівельного паспорта на будівництво гаража на земельній ділянці по вул. Б. Тена, 47, оскільки вказаний гараж вже побудовано з порушенням вимог ДБН 360-92 «Планування і забудова сільських та міських поселень щодо пожежної безпеки (відстані) від суміжних будинків та споруд».

Згідно з частиною 1 статтю 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень діяв в межах своїх повноважень, правомірно, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 188-42 ч. 2 КУпАП, наклавши на неї адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статті у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Таким чином, сукупність досліджених доказів свідчить про безпідставність вимог позивача, в зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 69 - 72, 86, 87, 158 - 163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №290/6-ф від 09 жовтня 2014 року - відмовити.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя К. В. Шалота