Справа № 2а-/0370/2316/11
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року Справа № 131309/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Ніколіна В.В., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2011 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

15.08.2011 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Волинській області в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 21.06.2011 року про застосування фінансових санкцій № 031054-32.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що в магазині розміщено два відділи: відділ продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, де реалізацією товарів займається позивач, та відділ продажу товарів продовольчої групи, де підприємницьку діяльність здійснює інший суб'єкт господарювання, а саме ОСОБА_2 Продавець ОСОБА_3 на момент продажу тютюнових виробів неповнолітньому перебувала у трудових відносинах з фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, працювала у відділі продажу товарів продовольчої групи, а позивач не уповноважувала її здійснювати продаж товару за своєї відсутності у своєму відділі продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а тому не може нести відповідальність за вчинки інших осіб. Штрафні санкції за порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є адміністративно-господарськими санкціями в розумінні статті 238 Господарського кодексу України (далі ГК України), для їх застосування має бути склад правопорушення, в тому числі вина суб'єкта господарювання, а на думку позивача її вина у вчинені господарського правопорушення відсутня.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2011 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Волинській області про застосування фінансових санкцій від 21червня 2011 року №031054-32.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідачем не доведено факт вчинення фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 правопорушення у сфері господарювання, зокрема порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а тому рішення РУ Департаменту САТ ДПА у Волинській області про застосування фінансових санкцій від 21.06.2011 року №031054-32 прийнято неправомірно.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Волинській області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 з 28.08.2002 року зареєстрована як суб'єкт господарювання, що стверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця НОМЕР_1 (а.с.9), отримала ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами НОМЕР_2 та роздрібної торгівлі алкогольними напоями НОМЕР_3 з терміном дії з 11.04.2010 року по 11.04.2011 року, видані РУ Департаменту САТ ДПА України у Волинській області на місце торгівлі магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» (а.с.10-11), здійснює підприємницьку діяльність в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, в цьому ж магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» здійснює господарську діяльність фізична особа підприємець ОСОБА_2, зареєстрований підприємцем з 30.08.2002 року згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії НОМЕР_4 (а.с.14), який перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності зі сплатою єдиного податку, про що видано свідоцтво про сплату єдиного податку з видом діяльності «роздрібна торгівля продуктами харчування через магазин», місце діяльності магазини «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_3» в м. Ковелі (а.с.15). У трудових відносинах з ОСОБА_2 з 2008 року перебуває ОСОБА_3 на підставі трудового договору від 19.11.2008 року, зареєстрованому в Ковельському міськрайонному центрі зайнятості (а.с.16-17).

З матеріалів перевірки Ковельської міжрайонної прокуратури по факту продажу 22.12.2010 року неповнолітньому ОСОБА_4 тютюнового виробу коробки цигарок продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», слідує, що 22.12.2010 року працівниками Ковельського МВ УМВС України у Волинській області в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованому по АДРЕСА_2 в м. Ковелі, було встановлено факт продажу продавцем ОСОБА_3 коробки цигарок «L&M» cиній за ціною 8, 75 грн. особі, яка не досягла 18 років, а саме ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.39).

03.01.2011 року працівником Ковельського МВ УМВС України у Волинській області складено протокол серії ВН №020581 про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 156 КУпАП (порушення правил торгівлі тютюновими виробами) відносно продавця ОСОБА_3, яка визнала свою вину (а.с.44 зворот). Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ковельської міської ради №3 від 20.01.2011 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510, 00 грн., який сплачений згідно з квитанцією від 25.01.2011 року (а.с.42-43).

21.06.2011 року начальником РУ Департаменту САТ ДПА у Волинській області прийнято рішення №031054-32 про застосування фінансових санкцій до ОСОБА_1 на підставі матеріалів перевірки Ковельського МВ УМВС України у Волинській області від 22.12.2010 року, надісланих Ковельською міжрайонною прокуратурою. Згідно із частиною другою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача за цим рішенням застосовано фінансові у вигляді штрафу в розмірі 6800, 00 грн. за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років (а.с.7). Вказане рішення про застосування фінансових санкцій надіслано позивачу поштовим зв'язком згідно із супровідним листом від 21.06.2011 року №2489/32-115 (а.с.66), отримане 24.06.2011 року чоловіком позивача, що підтверджується відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.66 зворот).

Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 15-3 цього Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

Відповідно до ч. 4 цієї статті продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Абзацом 8 ч. 2 ст. 17 Закону за порушення вимог статті 15-3 цього ж Закону законодавець передбачив застосування до суб'єкта господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 6800 грн., а згідно з абз. 7 ч. 28 ст. 15 цього Закону ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження за порушення вимог статті 153 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях.

Зазначеними вище нормами запроваджено в імперативній формі заборону на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

Частиною 4 ст. 15-3 зазначеного Закону продавця наділено правом отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, документи, які підтверджують вік такого покупця, а отже, ця вимога має спонукати суб'єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію. Відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж у зв'язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб'єкта господарювання від відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

У частині 2 наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що позивачем порушено вимоги Закону України від 19 грудня 1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» щодо заборони продажу алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років, а тому суб'єктом владних повноважень правомірно прийнято оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в ухвалі від 26.03.2013 року у справі № 21-48а13.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, оскільки прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Волинській області задовольнити повністю.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2011 року у справі № 2а/0370/2316/11 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Б.Заверуха

Судді В.В. Ніколін

А.Р. Курилець