Справа № 463/6227/14-а, 2а-463/265/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Справа № 876/571/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Волошин М.М.,

представника позивача Сільченко О.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 19 грудня 2014 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова до Головного управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 19 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова оскаржило її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову, оскільки виконавче провадження відкрито з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постанова Личаківського районного суду м.Львова від 03.02.2014 року №2а/463/28/14 відповідно до ст.254 КАС України не набрала законної сили.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить постанову Личаківського районного суду м.Львова від 19 грудня 2014 року скасувати та прийняти нову постанову, якою їхній позов задовольнити повністю.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлялися про час і місце слухання справи, і оскільки їхня явка в суді апеляційної інстанції не є обов'язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2014 року ВП №45367516, така винесена державним виконавцем на підставі виконавчого листа «2-а/463/28/14, виданого 22.04.2014 року Личаківським районним судом м.Львова, документ вступив в законну силу 07.04.2014 року, заява про примусове виконання подана 06.11.2014 року.

Згідно із ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання на всій території України, а їх невиконання тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частина 5 статті 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до положень ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів у тому числі на підставі рішень третейського суду; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках передбачених законом; судові накази, виконавчі написи нотаріусів, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу.

Статтею 5 цього Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі про на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження державним виконавцем передбачені ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Вимоги до виконавчого документу встановлені ст. 18 цього ж Закону: у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою.

З огляду на вищенаведене, колегією суддів не встановлено порушення державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження», зокрема статті 26, а також не встановлено підстав, які б перешкоджали виконанню судового рішення.

Виконавчий лист, виданий Личаківським районним судом м.Львова 22.04.2014 року, відповідно до якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в повній мірі відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»: містить дату, номер рішення, дату набрання рішенням законної сили.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що виконавче провадження з примусового виконання судового рішення на підставі виконавчого листа №2а/463/28/14, виданого Личаківським районним судом м.Львова 22.04.2014 року, відкрито правомірно, з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, колегія суддів зазначає, що факт отримання УПФ постанови в справі №2а/463/28/14 25.03.2014 року підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах вищевказаної справи.

Більше того, факт відкриття апеляційного провадження в даній адміністративній справі не свідчить про незаконність постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м.Львова від 19 грудня 2014 року у справі № 463/6227/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст ухвали виготовлений 06 березня 2015 року.