Справа № 820/1586/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 березня 2015 р. № 820/1586/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_1 заборгованість у сумі 1288 грн. 80 коп. на користь Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач - ФОП ОСОБА_1, зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в УПФУ у Фрунзенському районі міста Харкова. За 2010 р. підприємцю згідно розрахунку необхідно було сплатити 2296, 80 грн., але цю суму сплачено не було. Фактично, сплачені відповідачем страхові внески склали 1008,00 грн. Внаслідок цього у відповідача виник борг по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сума якого на 01.04.2011р. склала 1288, 80 грн. Згідно з вимогами ст. 106 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " та п. 8.2.б) Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" 16.05.2011р. сформовано та надіслано відповідачу вимогу про сплату боргу № Ф-1701у на суму 1288,80 грн., яка отримана останнім - 21.05.2011р. Проте, відповідач заборгованість не сплатив, що слугувало підставою для звернення УПФУ з даним позовом до суду.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження отримана відповідачем 21.02.2015 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.17). У десятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття скороченого провадження заперечень та доказів в обґрунтування заперечень, необхідних документів або заяву про визнання позову відповідач до суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування страхувальниками до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження та витрачання його коштів у спірних правовідносинах був передбачений Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІУ та Інструкцією "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663.

Відповідно до підп. 11.12 п. 11 згаданої вище Інструкції, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності за підсумками року надають органу Пенсійного фонду за місцем проживання розрахунки сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за звітний рік до 1 квітня наступного за звітним роком.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до законів України "Про державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яким підп. 4 п. 8 розд. ХУ "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" викладено в такій редакції: фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом. Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей. які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому, сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перераховано до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку) загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

За матеріалами справи судом встановлено, що Фізична особа - підприємець - ОСОБА_1 зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова, реєстраційний №11-16048. (а.с.10).

Заявлена суб'єктом владних повноважень вимога про стягнення коштів ґрунтується на правовому акті індивідуальної дії у формі вимоги від 05.05.2011 року про сплату заборгованості зі сплати страхових внесків № Ф-171/У (а.с. 7) на суму 1288,80 грн.

Згадане рішення суб'єкта владних повноважень є діючим. При цьому, суд зауважує, що перевірка законності рішення суб'єкта владних повноважень, котре створило обов'язок по здійсненню платежу, за правилами ч.3 ст.2 КАС України та з огляду на положення ст.138 названого кодексу виходить за межі предмета доказування по даній справі.

Доказів виконання відповідачем обов'язку за цим рішенням або припинення такого обов'язку у інший спосіб, доказів відсутності такого обов'язку через дефекти форми, змісту або правової чи документальної підстави походження рішення суб'єкта владних повноважень матеріали справи не містять.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (ч.1 ст.68); незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ч.2 ст.68).

Матеріалами справи підтверджено, що визначений законом строк здійснення платежу у спірних правовідносинах сплинув.

Наявність заборгованості підтверджена наданим суб'єктом владних повноважень повідомленням-розрахунком. (а.с. 8).

Суд також відзначає, що відповідно до п.п. е, й п. 12 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464 - VI статті 17, 18, 19, частини 1-9 ст. 106 виключено із Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, абз. 6 п. 7 розділу VIІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI встановлює, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Відповідно до абз. 7 п. 7 розділу VIІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Розв'язуючи спір, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В силу ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб'єктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити, адже обґрунтованість заявленої вимоги підтверджена добутими судом і долученими до матеріалів справи доказами.

Згідно частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України постанова звертається до негайного виконання.

Керуючись ст.ст.8 та 19 Конституції України, ст.ст.7-11, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у сумі 1288 грн. 80 коп. (одна тисяча двісті вісімдесят вісім гривень вісімдесят копійок) на користь управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова (, р/р №88 ХОУ ВАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823).

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Панченко