Справа № 826/16507/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суддів при секретарі Хрімлі О.Г., Ганечко О.М., Літвіної Н.М., Архіповій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Міністерства аграрної політики та продовольства України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Державне підприємство «Агроспецсервіс», про визнання протиправними дій та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_5 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України про визнання дії з призначення позивача виконуючим обов'язки генерального директора ДП «Агроспецсервіс» та видачі наказів № 83-п від 05 квітня 2013 року «Про призначення в.о. директора ОСОБА_5.» та № 146-п від 08 вересня 2014 року «Про звільнення ОСОБА_5.» незаконними; скасування наказу № 83-п від 05 квітня 2013 року «Про призначення в.о. директора ОСОБА_5.», як такого, що виданий без законних підстав; скасування наказу № 146-п від 08 вересня 2014 року «Про звільнення ОСОБА_5.», як такого, що виданий відносно особи, яка не перебувала в трудових відносинах та не приступила до виконання обов'язків генерального директора ДП «Агроспецсервіс» (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року позовну заяву ОСОБА_5 до Міністерства аграрної політики та продовольства України в частині позовних вимог щодо визнання дії відповідача з призначення позивача виконуючим обов'язки генерального директора ДП «Агроспецсервіс» та видачі наказу № 83-п від 05 квітня 2013 року «Про призначення в.о. генерального директора ОСОБА_5.» та скасування наказу № 83-п від 05 квітня 2013 року «Про призначення в.о. генерального директора ОСОБА_5.» - залишено без розгляду на підставі ст. 100 КАС України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається. що суд першої інстанції залишив адміністративний позов без розгляду в частині позовних вимог, враховуючи той факт, що адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, та суд першої інстанції на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярного звернення до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. При цьому, відсутність цієї умови призводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах та можливості зловживання правом.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк у шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд має з'ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_5 від 26 березня 2013 року відповідачем видано наказ № 83-п від 05 квітня 2013 року «Про призначення в.о. директора ОСОБА_5.», з яким позивач ознайомлений у день його винесення (а.с. 59).

Як вбачається з матеріалів справи, доказами фактичного допуску до роботи позивача, виконання ним посадових обов'язків керівника підприємства свідчать наявні в матеріалах справи: лист ДП «Агроспецсервіс» № 14/14 від 27 березня 2014 року про надання в.о. генерального директора ДП «Агроспецсервіс» ОСОБА_5 документів на виконання наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України № 63 від 08 лютого 2014 року «Про затвердження нової редакції Статуту ДП «Агроспецсервіс»; Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АВ № 871728 від 09 липня 2013 року, в якому керівником ДП «Агроспецсервіс» зазначено ОСОБА_5; заява в.о. генерального директора ДП «Агроспецсервіс» від 27 березня 2014 року про надання письмового погодження на укладення договору про взаємну участь у сільськогосподарському виробництві та спільного використання майна.

Таким чином, про призначення позивача виконуючим обов'язки генерального директора ДП «Агроспецсервіс» та видачу наказу № 83-п від 05 квітня 2013 року «Про призначення в.о. генерального директора ОСОБА_5.» позивач дізнався під час ознайомлення з таким наказом у день його винесення, про що свідчить відповідний запис на копії оскаржуваного наказу.

Однак, з адміністративним позовом позивач звернувся до суду лише 22 жовтня 2014 року, про що свідчить дата на штемпелі на поштовому конверті, а відтак, із порушенням шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, визначеного ч. 2 ст. 99 КАС України.

За результатами системного аналізу приписів зазначеного законодавства у взаємозв'язку із обставинами даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів, які б надавали суду підстави визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними, оскільки поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

За змістом ст. 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно залишив позовну заяву без розгляду у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року - без змін.

Повний текст ухвали виготовлений 06 березня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.