Справа № 443/875/13-а, 2а-443/37/13
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Справа № 876/2283/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Рак Х.І.,

позивача- ОСОБА_1,

представника відповідача- Старак Н.М.,

представника третьої особи- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жидачівської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним рішень,-

в с т а н о в и в :

Позивач- ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача- виконкому Жидачівської міської ради, з участю третьої особи- ОСОБА_2, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Жидачівської міської ради № 68 від 27 березня 2013 року про розгляд заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, яким встановлено режим роботи закладу з 10.00 до 23.00 год., рішення № 180 від 11 жовтня 2012 року, зобов'язати відповідача переглянути рішення №180 від 11 жовтня 2012 року та № 68 від 27 березня 2013 року та прийняти рішення, яким погодити встановлення для бару і комплексу відпочинку "Фора" графіку роботи з 12.00 год. до 02.00 год., мотивуючи свої вимоги тим, що вона на праві приватної власності має нежиле приміщення, в якому згідно з дозволом Жидачівської міської ради від 20 червня 2006 року розмістила об'єкт торгівлі із встановленим графіком роботи з 09.00 год. до 24.00 год. щоденно.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що вона не надавала погодження на встановлення режиму роботи, який було примусово встановлено відповідачем, одностороннє встановлення режиму роботи бару позивача відповідачем було вчинено з перевищенням повноважень, наданих ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тому рішення № 180 від 11 жовтня 2012р., яким вирішено встановити позивачу режим роботи, є протиправним. Також протиправним є рішення виконкому № 68 від 27 березня 2013 року, оскільки жодних підстав, які відповідно до закону надавали б право відповідачу обмежувати її підприємницьку діяльність не наведено. Просить апеляційну скаргу задовольнити, постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Апелянт - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача - Старак Н.М. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Представник третьої особи- ОСОБА_3 в судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Заслухавши суддю- доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 червня 2006 року Жидачівською міською радою надано позивачці дозвіл на розміщення об'єкта торгівлі кафе-бару "Фора" і встановлено графік роботи щоденно з 09.00 год. до 24.00 год.

Після колективних звернень мешканців вул.Міцкевича в райдержадміністрацію, правоохоронні органи та міську раду, на засіданні виконкому Жидачівської міської ради 11 жовтня 2012 року прийнято рішення № 180, яким встановлено режим роботи кафе-бару "Фора" з 10.00 год до 23.00 год. та зобов'язано власників кафе-бару забезпечити певний рівень шуму закладу, щоб не перевищував норми.

12 лютого 2013 року позивач звернулася в міську раду з заявою щодо встановлення режиму роботи бару "Фора"з 12.00 год. до 02.00 год. без вихідних та перерви.

27 березня 2013 року виконком Жидачівської міської ради прийняв рішення № 68, яким відмовив у задоволенні заяви позивача щодо погодження режиму роботи бару, комплексу відпочинку «Фора», залишивши в силі попереднє рішення виконавчого комітету Жидачівської міської ради від 11 жовтня 2012 року №180, яким встановлено режим роботи закладу з 10.00 год. до 23.00 год.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий комітет Жидачівської міської ради, приймаючи оскаржувані рішення, діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України. Встановлюючи обмеження щодо режиму роботи закладів у сферах торгівельно- виробничої діяльності (громадського харчування) та розважальних закладів по наданню комп'ютерних послуг у нічний час, в тому числі і для роботи підприємства позивача, відповідач діяв в інтересах територіальної громади, від якої ним було отримано ряд звернень щодо порушення тиші, підвищення криміногенної ситуації, що пов'язано з роботою вищенаведеного закладу.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п.4 п.«б» ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Закон України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" від 24.02.1994 р. передбачає, що сільські, селищні, міські ради затверджують правила додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, якими з урахуванням особливостей окремих територій (курортні, лікувально-оздоровчі, рекреаційні, заповідні тощо) установлюються заборони та обмеження щодо певних видів діяльності, що супроводжуються утворенням шуму.

Ст.24 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" зі змінами, внесеними згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту населення від впливу шуму" від 03 червня 2004 р. № 1745 встановлені додаткові обмеження та передбачена заборона на користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму з 22:00 години ночі до 8:00 години ранку.

Відповідно до рішення Жидачівської міської ради від 28 лютого 2011 р. № 94 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Жидачева» на захищених об'єктах, в т.ч. в будівлях, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди, закладах громадського харчування, торгівлі та прилеглих територіях у нічний час із двадцять другої до восьмої години ранку забороняється гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною аппаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, приймаючи рішення №180 від 11 жовтня 2012 року та № 68 від 27 березня 2013 року, виконавчий комітет Жидачівської міської ради діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України. Встановивши саме такий графік роботи бару і комплексу відпочинку «Фора», відповідач діяв в інтересах територіальної громади, від якої ним було отримано ряд звернень щодо порушення тиші, підвищення криміногенної ситуації, що пов'язано з роботою вищенаведеного закладу. Позов у цій частині є безпідставним, а тому і безпідставними є позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача переглянути рішення №180 від 11 жовтня 2012 року та № 68 від 27 березня 2013 року та прийняти рішення, яким погодити встановлення для бару і комплексу відпочинку "Фора" графіку роботи з 12.00 год. до 02.00 год.

Колегія суддів не приймає до уваги і вважає безпідставними покликання апелянта на те, що порушено її право на зайняття підприємницькою діяльністю та обмежено у зайнятті підприємницькою діяльністю, оскільки встановлення виконавчим комітетом Жидачівської міської ради саме такого графіка роботи бару і комплексу відпочинку «Фора» не суперечить вищевказаним вимогам чинного законодавста.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі "Проніна проти України" від 18 липня 2006 року зазначає, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2013 року у справі № 443/875/13-а, 2-а/443/37/13 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 06 березня 2015 року.