Справа № 163/2675/14а,2а/163/72/14
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 р. Справа № 876/11110/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання - Керод Х.І.,

за участю:

представника відповідача - Веремчука В.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації Волинської області на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 12 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до управління праці та соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона надає соціальні послуги ОСОБА_31934 р.н.. В даному позові зазначає, що 02 вересня 2014 року вона звернулася до відповідача із заявою про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальну допомогу по догляду за хворою, яка не здатна до самообслуговування і потребує постійної сторонньої допомоги, однак 09 вересня 2014 року управління праці та соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації Волинської області відмовило їй у призначенні вищезазначеної допомоги на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов проживання пенсіонера та висновку Територіального центру соціального обслуговування від 05.09.2014 року.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 12 листопада 2014 року, позов задоволено.

Визнано протиправною відмову управління праці та соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації Волинської області щодо призначення виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги.

Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Любомильської райдержадміністрації Волинської області призначити позивачу компенсацію, як фізичній особі, що надає соціальні послуги по догляду за хворою, яка не здатна до самообслуговування і потребує сторонньої допомоги, з дня подання заяви про призначення такої компенсації, тобто з 02.09.2014 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, управління праці та соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації Волинської області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог. Також апелянт зазначає, що згідно висновку Територіального центру соціального обслуговування від 05.09.2014 року, ОСОБА_3 лише частково втратила здатність до самообслуговування, тому не потребує постійної сторонньої допомоги.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення учасників процесу дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Відповідно до Закону України «Про соціальні послуги» та постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 558, фізичним особам, які надають соціальні послуги, призначається компенсація.

У частині першій статті 1 Закону України "Про соціальні послуги" зазначено, що соціальні послуги - це комплекс правових, економічних, психологічних, освітніх, медичних, реабілітаційних та інших заходів, спрямованих на окремі соціальні групи чи окремих громадян, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги, з метою поліпшення або відтворення їх життєдіяльності, соціальної адаптації та повернення до повноцінного життя.

Відповідно до «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 558, компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, призначаються працездатним особам, які не працюють та непрацюючим пенсіонерам, котрі постійно надають соціальні послуги. Мають право на отримання соціальних послуг інваліди, діти-інваліди, пенсіонери та хворі, які не здатні до самообслуговування й потребують постійного стороннього догляду за умови, що вони не обслуговуються соціальними службами.

Згідно п. 4 вищевказаного Порядку, компенсація не призначається 1) фізичним особам, які надають соціальні послуги громадянам, яким призначено: державну соціальну допомогу на догляд відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам" або надбавку на догляд до державної соціальної допомоги згідно із Законом України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам"; надбавку на догляд або державну соціальну допомогу на догляд відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення" і "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; відшкодування витрат на надання послуг по догляду відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"; 2) фізичним особам, які надають соціальні послуги і отримують допомогу на догляд відповідно до Закону України "Про психіатричну допомогу"; 3)фізичним особам, які надають соціальні послуги на платній основі; 4) самозайнятим особам; 5) фізичним особам, які проходять альтернативну (невійськову) службу; 6) фізичним особам, які надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, хворим, які за висновком лікарсько-консультаційної комісії потребують постійного стороннього догляду і не здатні до самообслуговування та перебувають у трудових відносинах, у тому числі на умовах неповного робочого дня (крім роботи вдома).

Судом першої інстанції встановлено, що 02 вересня 2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальну допомогу по догляду за хворою, яка не здатна до самообслуговування і потребує постійної сторонньої допомоги.

Управління праці та соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації Волинської області своїм повідомленням від 09 вересня 2014 року №2177/2-14, відмовило їй у призначенні вищезазначеної допомоги на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов проживання пенсіонера та висновку Територіального центру соціального обслуговування від 05.09.2014 року, в якому зазначено, що ОСОБА_3 частково втратила здатність до самообслуговування, відтак потребує лише часткової сторонньої допомоги.

Проте, згідно виписки з постанови лікарсько-консультаційної комісії ТМО Любомльського та Шацького районів від 12 серпня 2014 року №1453, ОСОБА_3 не здатна до самообслуговування і потребує постійного стороннього догляду, чому колегія суддів надає віри та покладає в основу рішення по справі.

В ч.2 п.6 Порядку зазначено, що для призначення компенсації подаються такі документи: непрацюючою фізичною особою, яка надає соціальні послуги: заява про згоду надавати соціальні послуги; паспорт або інший документ, що посвідчує особу; висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що стан її здоров'я дозволяє постійно надавати соціальні послуги; копія трудової книжки, а у разі відсутності трудової книжки - письмове повідомлення особи із зазначенням інформації про відсутність трудової книжки та про останнє місце роботи чи отримання доходів; заява про надання згоди на проведення перевірки даних про доходи особи з використанням відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (з урахуванням вимог Закону України «Про захист персональних даних» особою, яка потребує надання соціальних послуг, або її законним представником (у разі визнання цієї особи недієздатною): заява про необхідність надання соціальних послуг; паспорт або інший документ, що посвідчує особу; копія довідки медико-соціальної експертної комісії про групу інвалідності (надається інвалідом); висновок лікарсько-консультаційної комісії про необхідність постійного стороннього догляду та нездатність особи до самообслуговування; законним представником дитини, яка потребує надання соціальних послуг: заява про необхідність надання соціальних послуг; копія свідоцтва про народження дитини; висновок лікарсько-консультаційної комісії про необхідність постійного стороннього догляду та нездатність дитини до самообслуговування.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що однією з умов для призначення допомоги є висновок лікарсько-консультаційної комісії про необхідність постійного стороннього догляду та нездатність особи до самообслуговування. А тому, акт обстеження матеріально-побутових умов проживання пенсіонера та висновок Територіального центру соціального обслуговування не є підставою для відмови в призначенні даної допомоги.

З копій трудової книжки колгоспника видно, що позивач є непрацюючою особою.

Відповідно до п. 1 Порядку, щомісячна компенсаційна виплата призначається непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами). При цьому, відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 15.11.2005 року №9278/0/14-05/014-4, родинні зв'язки між отримувачем компенсації та отримувачем соціальних послуг значення не мають.

Згідно п. 6 Порядку, компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради за місцем проживання, перебування особи, якій надаються соціальні послуги, з дня подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, та особою, яка їх потребує, заяв разом з документами.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на компенсацію, як фізична особа, що надає соціальні послуги по догляду за ОСОБА_3, яка не здатна до самообслуговування і потребує сторонньої допомоги, з дня подання заяви про призначення такої компенсації, тобто з 02.09.2014 року.

Таким чином, перевіривши дійсні обставини та документальні докази за матеріалами справи, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 12 листопада 2014 року у справі №163/2675/14-а- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

Р.М. Шавель

Повний текст ухвали виготовлено 10.03.2015 року