Справа № 822/4603/14
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4603/14

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року 13:25м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук А.М.
при секретаріБачку А.М.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання незаконним та скасування п. 1 наказу № 328 від 29.07.2014 р., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в якій просив визнати незаконним та скасувати п. 1 наказу Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №328 від 29.07.2014 р. про накладення дисциплінарного стягнення "сувора догана".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є військовослужбовцем Збройних Сил України, проходить військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_1 у м. Старокостянтинові Хмельницької області. Зазначає, що військова частина НОМЕР_1 безпосередньо підпорядкована Командувачу військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". 29.07.2014 пунктом 1 наказу №328 командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "сувора догана". Вказує, що 21 листопада 2006 року, 02 квітня 2007 року та 16 квітня 2007 року попереднє командування військової частини НОМЕР_1 визнало заявлені позовні вимоги військовослужбовців про стягнення грошової компенсації замість продовольчого пайка. Зазначені судові рішення військова частина НОМЕР_1 не оскаржувала і вони набрали законної сили. Зазначає, що наказом Міністра оборони України від 23 червня 2007 року №588 позивача призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_1 і з 01 листопада 2007 року ОСОБА_1 прийняв посаду. Вказує, що у 2011 р. та 2012 р. відділом державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області та у 2013 р. Старокостянтинівським управлінням Державної казначейської служби Хмельницької області в рахунок погашення виконавчих листів виданих на підставі судових рішень з рахунків військової частини НОМЕР_1 було безспірно стягнено компенсацію за продовольчий пайок на загальну суму 181410 грн. Зазначає, що в травні 2014 року у військовій частині НОМЕР_1 проведено фінансовий аудит яким безспірне списання коштів за рішеннями суду що набрали законної сили визначено як порушення. Вказує, що в подальшому комісією оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " проведено розслідування та за результатами роботи якої командувач військ ОК "Північ" своїм наказом наклав на позивача дисциплінарне стягнення. Позивач з викладеними в наказі обставинами не погоджується, стверджує, що правопорушень не вчиняв, військової дисципліни не порушував, а тому просить задоволити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач підтвердив викладені в позовній заяві обставини, просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечив та зазначив, що оскаржуваний наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді "Сувора догана" винесений на підставі та на виконання вимог чинного законодавства. А тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, проходить військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_1 у м. Старокостянтинові Хмельницької області.

Пунктом 1 наказу №328 від 29.07.2014 р. за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статей 11, 16, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, невиконання вимог пункту 1,4 "Інструкції з організації представництва інтересів Міністерства оборони України, органів військового управління, армійських корпусів, повітряних командувань, об`єднань, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України під час розгляду справ судами загальної юрисдикції, ведення претензійно-позовної роботи та виконання рішень судів", затвердженої наказом Міністра оборони України від 14 грудня 2007 року №686 командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення Сувора догана.

Наказом Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №328 від 29.07.2014 року про результати службового розслідування встановлено, що відповідно до наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 21 липня 2014 року №321 "Про призначення службового розслідування" проведено службове розслідування по факту безспірного списання органами державної казначейської служби України з рахунків військової частини НОМЕР_1 коштів в рахунок погашення виконавчих листів стосовно виплати компенсації за продовольчий пайок на загальну суму 181410 грн.

У вказаному наказі зафіксовано, що в травні 2014 року під керівництвом заступника начальника відділу аудиту державних закупівель та моніторингу ризикових операцій Центрального територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України та за участю внутрішньої перевірочної комісії проведено фінансовий аудит та аудит відповідності військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до аудиторського звіту про результати фінансового аудиту та аудиту відповідності військової частини НОМЕР_1 від 06 червня 2014 року №234/3/34А виявлено ряд порушень, в тому числі безспірне списання органами державної казначейської служби України з рахунків військової частини НОМЕР_1 коштів в рахунок погашення виконавчих листів стосовно виплати компенсації за продовольчий пайок на загальну суму 181410 грн.

Протягом 2011-2013 років до військової частини НОМЕР_1 з відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області надходили постанови про арешт коштів боржника та постанови про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до даних постанов протягом 2011 - 2013 років з рахунків військової частини НОМЕР_1 списано 181410 грн.

Наказом Міністра оборони України від 23 червня 2007 року №588 позивача призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_1 і з 01 листопада 2007 року ОСОБА_1 прийняв посаду.

Після надходження з відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області до військової частини НОМЕР_1 протягом 2011 - 2013 років постанов про відкриття виконавчого провадження командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 не виконав вимоги наказу Міністра оборони України від 14 грудня 2007 року №686 "Про затвердження Інструкції з організації представництва інтересів Міністерства оборони України, органів військового управління, армійських корпусів, повітряних командувань, об`єднань, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України під час розгляду справ судами загальної юрисдикції, ведення претензійно-позовної роботи та виконання рішень судів".

Командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 видав наказ від 08 серпня 2011 року №226 "Про затвердження Інструкції щодо порядку здійснення представництва у військовій частині НОМЕР_1 ", однак в порушення вимог пункту 1.4 Інструкції не визначив обов`язки служб та конкретних посадових (службових) осіб, на яких покладається ведення цієї роботи.

Крім того, підполковником ОСОБА_1 в порушення вимог пункту 1.4 Інструкції не забезпечено належний облік, опрацювання та аналіз судових справ і документів виконавчого провадження. Після отримання військовою частиною НОМЕР_1 постанов про відкриття виконавчого провадження в військовій частині НОМЕР_1 вони належним чином не опрацьовувались, оскільки підполковник ОСОБА_1 аналіз судових справ і документів виконавчого провадження не проводив, та завдання посадовим особам не визначав, не визначав завдання щодо отримання оригіналів рішень суддів, прийнятих не на користь військової частини та їх оскарження.

На постановах про відкриття виконавчого провадження від 24 листопада 2011 року №15129 та від 11 лютого 2012 року ВН №30618584 лише наявні резолюції командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 "НФЕС до виконання 02 грудня 2011 року" та "НФЕС подати заявки на грошові кошти 20 січня 2012 року" відповідно.

Решта постанов про арешт коштів боржника та постанов про відкриття виконавчого провадження командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 не опрацьовувалось - резолюції підлеглим відсутні.

Командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 видано наказ від 01 жовтня 2013 року №272 "Про результати претензійної та позовної роботи за III квартал 2013 року", однак рішень по факту стягнення грошових коштів не було прийнято.

Внаслідок бездіяльності підполковника ОСОБА_1 не виконані вимоги пункту 1.4 "Інструкції з організації представництва інтересів Міністерства оборони України, органів військового управління, армійських корпусів, повітряних командувань, об`єднань, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України під час розгляду справ судами загальної юрисдикції, ведення претензійно-позовної роботи та виконання рішень судів", затвердженої наказом Міністра оборони України від 14 грудня 2007 року №686.

Дані порушення призвели до безспірного списання органами державної казначейської служби України з рахунків військової частини НОМЕР_1 коштів в рахунок погашення виконавчих листів виплати компенсації за продовольчий пайок на загальну суму 181410 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок накладення та реалізації стягнень визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року N 551-XIV (надалі - Статут).

Цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до ст.1 Статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно зі ст.4 Статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст.5 Статуту за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Згідно зі ст.45 Статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 85 Статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині). Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Згідно із ст. 86 Статуту після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до ст.28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 548-XIV єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази.

Згідно зі ст.30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до ст.58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу); за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Згідно із п.1.3 "Інструкції з організації представництва інтересів Міністерства оборони України, органів військового управління, армійських корпусів, повітряних командувань, об`єднань, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України під час розгляду справ судами загальної юрисдикції, ведення претензійно-позовної роботи та виконання рішень судів", затвердженої наказом Міністра оборони України від 14 грудня 2007 року №686 керівники державних департаментів, структурних підрозділів Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, командувачі видів Збройних Сил України, керівники органів військового управління, армійських корпусів, повітряних командувань, об`єднань, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України (далі - командири військових частин) несуть персональну відповідальність за стан роботи з організації представництва інтересів Міністерства оборони України та Збройних Сил України під час розгляду справ судами загальної юрисдикції, ведення претензійно-позовної роботи та виконання рішень судів (далі - представництво).

Відповідно до п.1.4 Інструкції з метою забезпечення належної організації представництва командири військових частин зобов`язані: постійно здійснювати заходи щодо усунення причин та умов, які стали підставами для звернення з позовами (скаргами) до суду; видавати накази про затвердження інструкцій щодо порядку здійснення представництва у військовій частині, у яких чітко визначати обов`язки служб, відділів, управлінь (далі - підрозділи) та конкретних посадових (службових) осіб, на яких покладається ведення цієї роботи; забезпечувати належний облік, опрацювання та аналіз судових справ і документів виконавчого провадження; забезпечувати належний захист інтересів Міністерства оборони України та Збройних Сил України під час розгляду судових справ, оскарження в апеляційному та касаційному порядку всіх рішень (за винятком випадків, передбачених цією Інструкцією), прийнятих не на користь військових частин, за необхідності вживати належних заходів щодо поновлення строків на апеляційне та касаційне оскарження; забезпечувати своєчасну сплату державного мита за подання позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг та інших, пов`язаних зі здійсненням представництва, витрат; організовувати ефективну взаємодію з відповідними військовими прокуратурами щодо участі їх представників у судових засіданнях, а також апеляційного та касаційного оскарження рішень, винесених не на користь військових частин, якими порушені інтереси держави.

Згідно із п.1.6 Інструкції недодержання встановленого цією Інструкцією порядку організації представництва є порушенням військової та трудової дисципліни і тягне за собою притягнення до відповідальності винних посадових (службових) осіб згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до п.4.5 Інструкції усі виконавчі документи після надходження до військової частини реєструються у журналі реєстрації вхідних документів і невідкладно доповідаються командиру військової частини. Командир військової частини визначає відповідальний підрозділ та направляє йому виконавчі документи до виконання. Керівник відповідального підрозділу, отримавши виконавчі документи, негайно приступає до опрацювання та вжиття всіх необхідних заходів з метою виконання або оскарження отриманих документів у встановленому законодавством порядку.

Згідно із п.4.7.1 Інструкції керівник відповідального підрозділу, який отримав виконавчий документ, повинен в установлений для добровільного виконання строк вжити заходів до виконання рішення суду або за наявності підстав - оскаржити отримані виконавчі документи у порядку, встановленому законодавством України.

Суд приймає до уваги те, що позивач на протязі червня - серпня 2014 року звертався із заявами про видачу судових рішень, апеляційними та касаційними скаргами та скаргами на дії державного виконавця. Однак звертає увагу, що всі вищезазначені дії проведено після аудиторського звіту від 06.06.2014 року про результати фінансового аудиту та аудиту відповідності військової частини НОМЕР_1 , яким надано рекомендації щодо організації претензійно-позовної роботи стосовно безспірного стягнення коштів в оплату компенсації за продовольчий пайок.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А суд, згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З врахуванням зазначених обставин, норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність своїх дій доведена, останній діяв в межах повноважень та спосіб передбачений Конституцією та законами України, оскаржуваний наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді "Сувора догана" винесений на підставі та на виконання вимог чинного законодавства, як наслідок виявлених порушень законодавства, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України", ст.ст. 71, 158 - 163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Командувача військ оперативного командування "Північ" про визнання незаконним та скасування п. 1 наказу № 328 від 29.07.2014 р. - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05 березня 2015 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя А.М. Ковальчук