Справа № 761/779/15-а
Суддя: Піхур О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/779/15-а
Провадження №2-а/761/105/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Маліченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Міністерства юстиції України про порушення ст. 46 Конвенції про захист прав і основних свобод людини та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі - відповідач 1), Міністерства юстиції України (далі - відповідач 2) про порушення ст. 46 Конвенції про захист прав і основних свобод людини та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі в повному обсязі не виконали рішення Європейського суду в тримісячний строк з дня проголошення судового рішення, чим порушили ст.ст. 1,6,46 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Тому, позивач просила суд визнати порушеним її право на виконання рішень національних судів, вказаних у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.11.2013 р.: Постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 03.08.2007 р., Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2008 р., якими прийнято рішення про стягнення з Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 1900 грн., недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік та визнати відповідачів порушниками цього права; відновити порушене право позивача, шляхом стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1900 грн. з відповідачів згідно ст. 56 Конституції України, визнати право позивача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав, та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву, у якій просила суд розглядати справу без її участі.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з тих підстав, що рішення Європейського суду з прав людини від 07.11.2013 р. виконано в повному обсязі. В матеріалах справи містяться письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідачів, повно та всебічного дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повному обсязі з наступних підстав.

Рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції (ст. 2 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами (ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У судовому засіданні було встановлено, що 07.11.2013 р. Європейським судом з прав людини прийняв рішення, у справі «Вінник та інші проти України», на підставі якого відповідачем було відкрито виконавче провадження про стягнення з Держави на користь позивача коштів.

Головним розпорядником бюджетних коштів по виконанню рішень Європейського суду та відповідальним виконавцем зазначеної програми є Міністерство юстиції України (п. 1 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов'язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, затвердженого Постановою КМУ від 07.03.2007 р. № 408).

Однією з підстав для здійснення платежів, пов'язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, є рішення закордонного юрисдикційного органу (п. 3 Порядку).

Для здійснення платежів, зазначених у підпунктах 1, 2 і 4 пункту 2 Порядку, головний розпорядник подає до Казначейства, уповноваженого банку платіжний документ (п. 3 Порядку).

Вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом (п.1,3 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження»).

З постанови про відкриття провадження ВП №41011130 від 02.12.2013 р. вбачається, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Медведєвим О.В. було відкрито виконавче провадження на виконання рішення Європейського суду з прав людини від 07.11.2013 р. № 13977/05, а саме: протягом трьох місяців держава - відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалені на користь заявників, які залишаються невиконаними, та сплатити 2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику, ці суми є відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди, а також компенсацією судових витрат, і мають бути сплачені разом з будь - якими податками, що можуть нараховуватись, та конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу; зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

24 листопада 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження, якою було встановлено, що рішення суду виконано фактично у повному обсязі згідно з виконавчим документом. Грошові кошти перераховані стягувачу платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 1206 від 16.07.2014 р. у розмірі 31906,73 грн. (еквівалент 2000 євро), платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 5817 від 22.09.2014 р. сплачена заборгованість за рішенням національного суду у розмірі 4545,00 грн., платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 7809 від 23.10.2014 р. сплачена пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у розмірі 611,78 грн. Відповідно до постанови Вищого адміністративного суду України від 01.07.2010 р. № К-9311/08 скасовано постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 03.08.2007 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2008.

У позовній заяві позивачка зазначила, що відповідачами неправомірно були залишені без виконання Постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 03.08.2007 р. та Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2008 р., якими прийнято рішення про стягнення з Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 1900 грн., недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік.

Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (ст. 56 Конституції України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи те, що Постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 03.08.2007 р. та Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2008 р. були скасовані постановою Вищого адміністративного суду України від 01.07.2010 р. № К-9311/08, суд дійшов до висновку, що невиконані рішення національних судів відсутні, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 99, 100,104, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов'язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, затвердженого Постановою КМУ від 07.03.2007 р. № 408 -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Міністерства юстиції України про порушення ст. 46 Конвенції про захист прав і основних свобод людини та відшкодування матеріальної і моральної шкоди - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя