Справа № 826/14285/14
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Безименної Н.В.

суддів: Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справ за апеляційною скаргою скарги ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Солом'янського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за строк вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом, в якому просив:

- скасувати наказ Головного управління МВС України в м. Києві № 469 від 13.08.2014 року про звільнення з органів внутрішніх справ дільничного інспектора міліції відділу ДІМ Солом'янського районного управління ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2;

- скасувати наказ Головного управління МВС України в м. Києві № 797 о/с від 13.08.2014 року про звільнення з органів внутрішніх справ дільничного інспектора міліції відділу ДІМ Солом'янського районного управління ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2;

зобов'язати Головне управління МВС України в м. Києві поновити ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх справ на посаді дільничного інспектора міліції відділу ДІМ Солом'янського районного управління ГУМВС України в м. Києві;

стягнути з Головного управління МВС України в м. Києві на користь ОСОБА_2 середній заробіток з 29.08.2014 року до дати поновлення на посаді.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги, у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2006 році позивач прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ України (а. с. 46).

Судом першої інстанції встановлено, що за період проходження служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_2 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності та на день звільнення мав діюче дисциплінарне стягнення (згідно наказу Солом'янського районного управління ГУ МВС України в місті Києві від 25.07.2014 року № 61- йому було оголошено сувору догану) (а. с.27).

Відповідно до наказу Головного управління в місті Києві МВС України від 04.08.2014 року № 637 призначене службове розслідування за фактом скоєння дільничним інспектором міліції відділу ДІМ Солом'янського районного управління ГУМВС України в місті Києві капітаном міліції ОСОБА_2 адміністративного правопорушення (а. с. 24).

Як вбачається з вищезазначеного наказу, постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 04.06.2014 року № 760/6315/14-п визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрито провадження у справі у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення

За результатними вказаного службового розслідування складено висновок від 13.08.2014 року, яким встановлено, що 23.02.2014 року по вул. Єреванській у м. Києві затримано водія у форменому одязі працівника міліції автомобіля Фольксваген, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Автопатрульним нарядом Солом'янського району, підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві встановлено, що зазначеним автомобілем керував дільничний інспектор міліції ВДІМ Солом'янського РУ ГУМВС України в місті Києві капітан міліції ОСОБА_2 Останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу та пред'явити документи на керування транспортним засобом, однак у присутності свідків він відмовився. Ігнорування позивачем вищезазначених вимог працівників ДАІ є порушенням пунктів 2.5 та 2.4 (a) Правил дорожнього руху. У зв'язку з чим, на останнього було складено протоколи про адміністративні правопорушення за порушення вимог ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 126 КУпАП України (накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн).

На підставі зазначеного, наказом Головного управління МВС України в місті Києві від 13.08.2014 року № 469 про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана міліції ОСОБА_2 за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні вимог абзаців 2, 5, 12 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пп. 1 п. 1 розділу 4 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, на дільничного інспектора міліції відділу ДІМ Солом'янського районного управління ГУМВС України в м. Києві капітана міліції ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ (а. с.31-32).

Згідно з наказом Головного управління МВС України в місті Києві від 28.08.2014 року № 797 о/с ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно з пп. «є» (за порушення дисципліни) п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а. с. 45).

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про державну службу» основними обов'язками державних службовців є, зокрема, додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень.

Згідно зі ст.14 цього Закону України «Про державну службу» дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Приписами ст. 25 Закону України «Про міліцію» встановлено, що працівник міліції несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 року (далі - Статут).

У ст. 1 Статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Статуту у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Пунктом 8 ч.1 ст. 12 Статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений ст. 14 Статуту, який визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органі внутрішніх справ не було порушено вимог Дисциплінарного статуту: дотримано порядок та строки встановленні Дисциплінарним статутом.

Судова колегія зазначає, що застосований до позивача вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ обраний відповідачем з урахуванням тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, попередньої поведінки особи.

Зокрема, як зазначалось раніше, позивач неодноразово допускав порушення службової дисципліни, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. На день звільнення мав діюче дисциплінарне стягнення.

Також, судом першої інстанції вірно встановлено, що постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 03.07.2013 року № 760/10192/13-п визнано винним громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та піддано його адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування всіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а. с. 63-65).

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 01.10.2013 року у справі № 33796/1055/2013 апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково. Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 03.07.2013 р. скасовано. Прийнято нову постанову, якою матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення від 02 травня 2013 року, серія АБ2№243762 направлена начальнику ГУ МВС України в м. Києві для організації додаткової перевірки (а. с. 66-71).

Крім того, при проведенні службового розслідування було встановлено порушення службової дисципліни через ігнорування позивачем вимог абз. 2, 5, 12 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту, п.п. 1 п. 1 розділу 4 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджені наказом МВС України від 22.02.2012 року № 155, що підтверджується висновком Головного управління МВС України у місті Києві (а. с. 26-29).

Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

28.08.2014 року наказом Головного управління від № 797 о/с ОСОБА_2 було звільнено з органів внутрішніх справ за п. п. «є» п. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Так, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позивач повинен був дотримуватися вимог чинного законодавства та правил поведінки й професійної етики, зокрема, і в неробочий час, а тому посилання позивач щодо вчинення вказаного діяння у неробочий час є безпідставними.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що постанова Солом'янського районного суду від 04.06.2014 року № 760/6315/14-п , що послугувала причиною звільнення, не скасована.

У зв'язку з зазначеним, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що звільнення з органів внутрішніх справ України ОСОБА_2 відбулося із дотриманням вимог чинного законодавства та відомчих нормативно - правових актів, а тому підстави для скасування наказу Головного управління МВС України в м. Києві від 13.08.2014 року № 469 та наказу Головного управління МВС України в м. Києві від 13.08.2014 року № 797 о/с - відсутні.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про зобов'язання Головне управління МВС України в м. Києві поновити ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх справ на посаді дільничного інспектора міліції відділу ДІМ Солом'янського районного управління ГУМВС України в м. Києві та стягнути з Головного управління МВС України в м. Києві на користь ОСОБА_2 середній заробіток з 29.08.2014 року до дати поновлення на посаді є похідними, а тому в їх задоволенні правомірно відмовлено судом першої інстанції..

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195,196,198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів , -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 10 березня 2015 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В. О. Аліменко

А. Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.