Справа № П/811/4600/14,
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 січня 2015 року справа № П/811/4600/14,

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовомОСОБА_1
доУправління МВС України в Кіровоградській області
пропро часткове скасування наказів, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням змінених позовних вимог просить:

1) визнати неправомірним та скасувати наказ Управління МВС України в Кіровоградській області № 428 від 11.12.2014р. "Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги".

2) визнати неправомірним та скасувати наказ Управління МВС України в Кіровоградській області № 1182 від 19.11.2014р. "Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та покарання винних" в частині:

- встановлення, що ОСОБА_1 порушив вимоги статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Присяги працівника органів внутрішніх справ, п.4.1 розділу III, п.2.1 розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012р. (абзац 5 наказу);

- встановлення, що за порушення вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, п.4.1 розділу III, п.2.1 розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012р. №155, статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460- IV, вимог транспортної дисципліни підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності оперуповноважений в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в області майор міліції ОСОБА_1, але, враховуючи те, що ним поданий рапорт про переведення до іншого територіального органу внутрішніх справ, обмежитись цим (пункт 2 резолютивної частини наказу);

3) визнати неправомірним та скасувати наказ УМВС України в Кіровоградській області №1330 від 24.12.2014 р. "Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та їх покарання".

Крім того, ОСОБА_1 заявлено клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказів Управління МВС України в Кіровоградській області №428 від 11.12.2014р. «Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги», №1182 від 19.11.2014р. «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та покарання винних», №1330 від 24.12.2014р. «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та їх покарання» в частинах які стосуються майора міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з етнічними організованими злочинними групами та екстремізмом управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС в області.

В обґрунтування необхідності вжиття таких заходів позивач у своєму клопотанні посилається на те, що в разі не вжиття таких заходів відновлення порушених прав позивача після винесення рішення потребуватиме значних зусиль.

Вивчивши клопотання про забезпечення адміністративного позову та подані матеріали, Кіровоградський окружний адміністративний суд вважає, що заявлене клопотання ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 „Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 „Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження свої вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 1 статті 117 КАС України.

Розглянувши подане позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов'язаності заходів до забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що у задоволенні клопотання позивача необхідно відмовити, оскільки воно неспівмірне заявленим позовним вимогам і застосуванням такого заходу забезпечення позову фактично ухвалюється рішення по суті.

Позивачем не наведено та не вбачається з матеріалів справи обставин, які б свідчили про необхідність негайного вжиття заходів забезпечення позову, про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, а також відсутні посилання на очевидну протиправність рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 117, 118, 160 та 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Кіровоградський окружний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому пунктом 5 статті 118 та статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 6 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Р.В. Жук