Справа № 2а/2370/6146/11
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року м. Київ К/9991/34365/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Голубєвої Г.К.

розглянула у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Черкаському районі Черкаської області Державної податкової служби на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18.08.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2012 по справі №2а/2370/6146/2011 за позовом Державної податкової інспекції у Черкаському районі Черкаської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хацьки», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління Державного казначейства України у Черкаському районі Черкаської області про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляд суду передано вимоги Державної податкової інспекції у Черкаському районі Черкаської області (далі - ДПІ у Черкаському районі Черкаської області, позивач) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хацьки» (далі - СГ ТОВ «Хацьки», відповідач), третя особа - Управління Державного казначейства України у Черкаському районі Черкаської області (далі - УДКУ у Черкаському районі Черкаської області) про стягнення податкового боргу в розмірі 13735,95грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.08.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2012, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовано неправомірністю стягнення з позивача суми податкового боргу, з огляду відсутність документального підтвердження отримання останнім фінансової допомоги на проведення робіт в осінньо-зимовий період 1997-1998 року, для закупівлі запасних частин і ремонтних матеріалів до техніки для проведення весняно-польових робіт в 1998 році, для закупівлі запасних частин і ремонтних матеріалів до техніки для проведення весняно-польових робіт в 1999 році.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач 22.05.2012 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 21.06.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18.08.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2012, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», статті 17 Бюджетного кодексу України, статті 59 Податкового кодексу України, підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, статей 11, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи, наведені у скарзі доводи колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 12.03.1993 СГ ТОВ «Хацьки» було зареєстроване як юридична особа Черкаською районною державною адміністрацією Черкаської області та згідно п.1.12 Статуту, затвердженого установчими зборами засновників відповідно до протоколу №1 від 09.03.2000, є правонаступником прав і обов'язків Колективного сільськогосподарського підприємства імені Ватутіна.

Між позивачем та відділенням Державного казначейства України в Черкаському районі 30.09.1997 було укладено договір №19 про надання фінансової допомоги на проведення робіт в осінньо-зимовий період 1997-1998 року у розмірі 3000,00грн. шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів на спеціальний рахунок Сільськогосподарського підприємства «Урожай-97».

Також, між позивачем та відділенням Державного казначейства України в Черкаському районі 06.04.1998 було укладено договір №9 про надання фінансової допомоги для закупівлі запасних частин і ремонтних матеріалів до техніки для проведення весняно-польових робіт в 1998 році на єдиний казначейський рахунок у розмірі 4000,00грн.

Також, між позивачем та відділенням Державного казначейства України в Черкаському районі 11.02.1999 було укладено договір №1 про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами в 1999 році, згідно якого останнє зобов'язувалось надати позивачу на єдиний казначейський рахунок фінансову допомогу у розмірі 1600,00грн. для закупівлі запасних частин і ремонтних матеріалів до техніки на проведення весняно-польових робіт в 1999 році.

Разом з тим, судами встановлено, що докази одержання позивачем вказаних сум грошових коштів згідно укладених договорів відсутні.

Управлінням Державного казначейства України у Черкаському районі було направлено до ДПІ у Черкаському районі Черкаської області подання від 02.12.2010 №63 для застосування до відповідача безспірного списання суми основного боргу та пені у загальному розмірі 13735,95грн.

ДПІ у Черкаському районі Черкаської області 22.12.2010 було винесено першу податкову вимогу №1/4 із зазначенням, що станом на 22.12.2010 сума податкового боргу СГ ТОВ «Хацьки» за погодженими податковими зобов'язаннями становить 12761,04грн., у тому числі 7694,00грн. - основний платіж та 5066,79грн. - нарахованої пені.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Бюджетного кодексу України у разі невиконання юридичними особами своїх зобов'язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов'язань, та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників.

На підставі статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» у 2010 році органи державної податкової служби України було визначено, як органи стягнення заборгованості суб'єктів господарювання перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, а також заборгованості з відсотків за користування позиками, наданими за рахунок коштів, залучених державою, та з плати за надання гарантій та позик, отриманих за рахунок коштів, залучених державою та/або під державні гарантії, при цьому основні засади державної політики у сфері погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами визначено та встановлено Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» передумовою прийняття податкової вимоги є нездійснення платником податків своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в установлені строки.

Якщо контролюючий орган, що провів процедуру узгодження суми податкового зобов'язання з платником податків, не є податковим органом, такий контролюючий орган надсилає відповідному податковому органу подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків, а також розрахунок його розміру, на підставі якого податковий орган надсилає податкові вимоги. Форма зазначеного подання затверджується Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що податковим органом не було доведено отримання позивачем суми фінансової допомоги та проведення узгодження такої суми заборгованості, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що підстави для прийняття першої податкової вимоги № 1/4 від 22.12.2010 у податкового органу відсутні.

Із набранням чинності Податковим кодексом України та новою редакцією Бюджетного кодексу України в 2011 році змінено як предмет, так і загальний порядок погашення такої заборгованості.

Так, частиною дев'ятою статті 17 Бюджетного кодексу України передбачено, що прострочена заборгованість суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб'єкта господарювання органами державної податкової служби, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб'єкта господарювання.

Відповідно до пункту 10 Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України з метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом: інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.

Відповідно до пункту 15 вказаного Порядку прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.

Відповідно до підпункту 20.1.28 статті 20 розділу I Податкового кодексу України органи державної податкової служби наділені правом застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

При цьому підрозділом 10 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що погашення простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку, визначеному главою 9 розділу ІІ цього Кодексу.

На виконання постанов Кабінету Міністрів України від 11.09.1997 №1003 «Про фінансову допомогу на проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997/98 року», від 26.02.1998 №220 «Про фінансове забезпечення підготовки сільськогосподарської техніки до проведення весняно-польових робіт в 1998 році» та від 10.12.1998 №1953 «Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами в 1999 році» 13.05.2011 Управління Державного казначейства у Черкаському районі звернулось до податкового органу із проханням оформити податкові вимоги згідно подань №№37-39 від 13.05.2011 для проведення процедури стягнення з відповідача простроченої заборгованості, яка виникла станом на 01.05.2011 у загальному розмірі 13735,95грн., з яких 8158,00грн. - основна сума та 5577,95грн. - сума пені.

Проте, всупереч зазначених вимог позивачем у 2011 році не було вжито заходів для забезпечення сплати відповідачем даної заборгованості.

На підставі вищевикладеного та беручи до уваги факт відсутність доказів одержання відповідачем фінансової допомоги на проведення робіт в осінньо-зимовий період 1997-1998 року, для закупівлі запасних частин і ремонтних матеріалів до техніки для проведення весняно-польових робіт в 1998 році, для закупівлі запасних частин і ремонтних матеріалів до техніки для проведення весняно-польових робіт в 1999 році від відділення Державного казначейства України в Черкаському районі, висновок судів першої та апеляційної інстанцій щодо необґрунтованості позовних вимог є правильним.

Таким чином, стягнення з СГ ТОВ «Хацьки» суми податкового боргу в розмірі 13735,95грн. є неправомірним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231 та частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Черкаському районі Черкаської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18.08.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2012 по справі №2а/2370/6146/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ Г.К. Голубєва