Справа № 872/15399/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2015 рокусправа № 804/9047/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

за участю представника відповідача: Жерьобкіна О.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Інтер Капітал»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2013 року у справі №804/9047/13-а за позовом приватного акціонерного товариства «Інтер Капітал» до Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень - рішень, -

в с т а н о в и в :

05 липня 2013 року приватне акціонерне товариство «Інтер Капітал» звернулось з адміністративним позовом в якому просило скасувати податкові повідомлення - рішення форми «В4» від 19.03.2013 року № та форми «Р» від 19.03.2013 року № Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що ПрАТ «Інтер Капітал» не порушено вимог чинного законодавства при формуванні податкового кредиту, оскільки контрагентом підприємства АТ «Електроград» в своїй податковій звітності в рядку «форма проведення розрахунків» вказало «оплата з поточного рахунку», що цілком відповідає умовам договору.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2013 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 31.01.2013 року по 06.02.2013 року посадовими особами Криворізької південної МДПІ було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Інтер Капітал» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин з ЗАТ «Електрошинарар» (Єреван, Арменія) за 2012 рік.

Перевіркою встановлено порушення:

п. 198.2 ст. 198, п. 201.1 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-ІУ (із змінами та доповненнями), п.п.6.2, пп. 6.3 п. 6 Наказу Міністерства фінансів заповнення податкової накладної» від 01.11.2011 року №1379, завищено податковий кредит за березень 2012 року у розмірі ПДВ 160 954.12 грн., в результаті чого:

занижено ПДВ до сплати в бюджет (рядок 25 декларації з ПДВ за березень 2012 року) у розмірі 5028 грн.,

занижено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 декларації з ПДВ за березень 2012 року) у розмірі ПДВ 155 926 грн..

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення - рішення:

- № від 19.03.2013 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 5028 грн. та за штрафними (фінансовим) санкціями на суму 1257 грн..

- № від 19.03.2013 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість на суму 155926 грн..

Правомірність та обґрунтованість податкових повідомлень - рішень № та № є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в наданих позивачем податкових накладних, отриманих від АТ «Електроград» контрагентом позивача зазначено, що формою проведених розрахунків оплата з поточного рахунку, в той час як фактично оплату було здійснено шляхом проведення розрахунків з розрахункового рахунку підприємства. Вказане свідчить про те, що податкові накладні містять недостовірні данні, у зв'язку з чим, їх не може бути враховано при формуванні податкового кредиту підприємства.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), до складу валових витрат та сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту підприємства. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товару (робіт, послуг), понесення витрат, у зв'язку з господарською діяльністю платника, сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт понесення витрат та сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними первинними документами.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що між ПрАТ «Інтер Капітал» та ПАТ «Електроград» укладено договір поставки від 02.02.2012 року №ЕЛ-26, відповідно до якого ПАТ «Електроград» зобов'язується у порядку, спосіб та в терміни встановлені договором передати товар у власність ПрАТ «Інтер Капітал» у визначеній кількості, відповідної якості та по узгодженій ціні, а останні зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених в договорі.

У відповідності до п.3 договору, встановлено, що покупець здійснює оплату за товар в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, а також іншими способами, передбаченими чинним законодавством.

Так, розрахунки з ПАТ «Електроград» за придбаний товар було здійснено шляхом:

перерахування грошових коштів по безготівковому рахунку - 531200 грн.: 07.03.2012 року - 354000 грн., 31.07.2012 року - 157200 грн., 02.08.2012 року - 7000 грн., 07.08.2012 року - 4000 грн., 13.08.2012 року - 9000 грн.;

шляхом проведення заліку про зарахування зустрічних однорідних вимог по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» - 363730.76 грн.: 30.03.2012 року - 76747 грн., 30.04.2012 року - 31887.08 грн., 01.06.2012 року - 31887.08 грн., 31.07.2012 року - 63774.15 грн., 31.08.2012 року - 31887.08 грн., 30.09.2012 року 0 31887.08 грн., 31.10.2012 - 31887.08 грн., 28.12.2012 року - 63774.16 грн..

У відповідності до з п. 198.2 ПК України ПрАТ «Інтер Капітал» відобразило податкові накладні за даною фінансово-господарською операцією у реєстрі отриманих накладних та декларації по ПДВ за березень 2012 року:

№296 від 07.03.2012 року на суму 354000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 59000,00 грн. (по даті списання коштів з банківського рахунку підприємства);

№297 від 13.03.2012 року на суму 611 724, 70 грн., в т.ч. ПДВ - 101 954, 12 грн. (по даті отримання товару від АТ «Електроград»).

Податковий орган при проведенні перевірки дійшов висновку, що оскільки оплату за поставлений товар було проведено двома різними способами, то зазначені податкові накладні містять в собі завідомо неправдиві данні щодо форми оплати товару, вказане свідчить про відсутність підстав для віднесення сум ПДВ до податкового кредиту підприємства.

Суд першої інстанції, фактично, погодився із доводами відповідача, вважаючи, що оскільки в податкових накладних №296 від 07.03.2012 року та №297 від 30.03.2012 року в графі «форми розрахунків» зазначено, що оплату проведено з поточного рахунку, а фактично, на думку суду, оплату здійснено з розрахункового рахунку підстави для формування податкового кредиту за рахунок зазначених податкових накладних - відсутні.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із зазначеною позицією з огляду на наступне.

Згідно п.201.1. ст.201 Подактуого кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді;б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Відповідно до п. 6.2 Порядку, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України №1379 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», податкова накладна є підставою для віднесення до податкового кредиту витрат зі сплати податку на додану вартість у покупця, зареєстрованого як платник податку.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні було зареєстровано продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідності до вимог чинного законодавства. В свою чергу, податкові накладні №296 та 297 в графі «форма проведених розрахунків» дійсно містять позначку «оплата з поточного рахунку».

Як вже зазначалось, податкову накладну №296 від 07.03.2012 року на суму 354000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 59000,00 грн. було видано по даті списання грошових коштів з рахунку покупця за операціями по поставці товарів, оплата по яким була здійснена шляхом перерахування грошових коштів.

Вказаний спосіб розрахунку передбачений умовами п. 3 укладеного між АТ «Електроград» та ПрАТ «Інтер Капітал» договору, як основний спосіб проведення розрахунків за товар, у зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає, що податкова накладна №296 із зазначенням в графі «форма проведених розрахунків» містить достовірну інформацію, тому вона може бути використана як первинна документація для формування позивачем податкового кредиту.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи суду першої інстанції стосовно того, що розрахунки було проведено саме з розрахункового рахунку, а не з поточного, оскільки ані акт перевірки, ані матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на користь зазначеного. Натомість, в розумінні податкового кодексу, для цілей оподаткування значення має саме факт проведення розрахунків та їх розмір за відповідною господарською операцією, а не вид рахунку з якого було списано грошові кошти.

За таких обставин, зазначена в податковій накладній №296 інформація щодо форми проведених розрахунків не може вважатись завідомо неправдивою інформацією в розумінні приписів Податкового кодексу України.

В той же час, податкова накладна №297 на суму 611 724, 70 грн., в т.ч. ПДВ - 101 954, 12 грн. в графі «форма проведених розрахунків» містить зазначення «оплата з поточного рахунку», проте розрахунки за вказаною операцію позивачем було проведено шляхом проведення взаємозаліку взаємних однорідних вимог.

Надаючи правову оцінку віднесенню сум ПДВ за вказаною податковою накладною до податкового кредиту суд звертає увагу на наступне.

У відповідності до п. 4 Порядку заповнення податкових накладних, податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань постачальника (продавця).

Так, податкову накладну №297 було складено у день фактичної поставки товару, 13.03.2012 року.

В свою чергу, взаємозалік взаємних однорідних вимог між постачальником та покупцем відбувся 30.03.2012 року, після дати складання податкової накладної АТ «Електроград».

З дати проведення розрахунків шляхом взаємозаліку однорідних вимог у відповідності до приписів податкового законодавства у постачальника товарів/послуг виникає обов'язок щодо внесення коригувань до виписаної податкової накладної, в тому числі, щодо зміни позначки не пов'язаної із числовими показниками та значеннями.

Згідно порядку скаладння податкових накладних, порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.

На титульному аркуші розрахунку коригування вказується, до якої податкової накладної та за яким договором вносяться зміни.

У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, в розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.

Розрахунки коригування, що складаються до усіх податкових накладних, які були складені до 01 лютого 2015 року, а також розрахунки коригування до податкових накладних, які не видаються отримувачу (покупцю) - платнику податку (за наявності законодавчих підстав для складання таких розрахунків коригування), підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником (продавцем).

Не виконання зазначеного обов'язку постачальником товарів тягне за собою застосування санкцій за порушення умов складання податкової документації у відповідності до приписів ПК України.

Отже, не може бути кваліфіковано зазначення в податковій накладній в графі «форма проведення розрахунків» позначки «оплата з поточного рахунку» як внесення завідомо неправдивої інформації з урахуванням дат складання податкової накладної та проведення розрахунків.

На час складання податкової накладної №297, розрахунки за вказаними операціями проведено не було, натомість в графі «форма проведених розрахунків» АТ «Електроград» зазначено основну форму проведення розрахунків за договором поставки.

Після здійснення розрахунків податковим органом не було виявлено розбіжностей в грошових значеннях зарахованих коштів та сплачених сум ПДВ. Відтак, зазначена інформація щодо форми проведених розрахунків є дійсно невідповідною фактичній оплаті за товар, але вказана невідповідність не носить завідомого характеру та не має жодного впливу на об'єкт оподаткування, оскільки не стосується грошових показників податкової накладної.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що податковим органом було прийнято у відношенні позивача податкові повідомлення - рішення про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість та зменшення податкового законодавства лише через недотримання податкової дисципліни з боку контрагента в частині недотримання свого обов'язку внести зміни до виписаної податкової накладної, вказане суперечить ст.. 61 Конституції України, яким визначено індивідуальність юридичної відповідальності.

З урахуванням того, що вказаний недолік податкової накладної стосується лише «форми розрахунку», без заперечень щодо дійсності його проведення, та не стосується числових значень об'єкту оподаткування, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для неврахування податкової накладної №297 як первинного документу для формування податкового кредиту - відсутні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог ПрАТ «Інтер Капітал» та скасування податкових повідомлень - рішень, прийнятих щодо позивача.

З огляду на викладене, керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Інтер Капітал» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2013 року у справі №804/9047/13-а - скасувати.

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Інтер Капітал» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення форми «В4» від 19.03.2013 року № та форми «Р» від 19.03.2013 року № Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко