Справа № 802/4337/14-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4337/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н.Л.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

04 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідачів - Ладана О.А., Поліщука О. Л., Кобзара А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу голови Липовецької районної державної адміністрації Демихіна Івана Павловича, першого заступника голови Липовецької райдержадміністрації Дмитрів Ольги Володимирівни на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_8 до Липовецької районної державної адміністрації, першого заступника голови Липовецької райдержадміністрації Дмитрів Ольги Володимирівни про визнання дій незаконними та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Під час судового засідання представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду І інстанції без змін.

Представники відповідачів підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача та представників відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, розпорядженням голови Липовецької районної державної адміністрації №185-рк від 09 листопада 2010 року ОСОБА_8 призначено на посаду начальника відділу культури та туризму райдержадміністрації.

09 листопада 2010 року ОСОБА_8 прийняв присягу державного службовця, а 04 січня 2011 року головою Липовецької районної державної адміністрації Грищуком А. затверджено посадову інструкцію позивача, згідно якої ОСОБА_8, як начальник відділу культури і туризму, має право готувати і доводити структурним підрозділам галузі обов'язкові для виконання документи щодо впровадження у життя рішень і питань планування; видавати у межах компетенції накази; залучати спеціалістів інших структурних підрозділів райдержадміністрації для розгляду проблемних питань тощо.

Як свідчать матеріали справи, 14 жовтня 2014 року управлінням культури і туризму Вінницької обласної державної адміністрації видано наказ №102 про проведення перевірки щодо порушень трудових та громадянських прав працівників бібліотечних установ Липовецької центральної районної бібліотеки.

За результатами вказаної перевірки робочою групою, що проводила перевірку, складено довідку від 15 жовтня 2014 року, у якій зазначено, що наданий бухгалтером штатний розпис від 01 жовтня 2014 року складено з порушенням норм чинного законодавства, а також те, що начальником відділу культури і туризму Липовецької райдержадміністрації ОСОБА_8 видано необґрунтований наказ №79-ОД від 01 жовтня 2014 року "Про скороченням чисельності штату працівників центральної районної бібліотеки" з порушенням процедури його прийняття.

04 грудня 2014 року ОСОБА_8 надано доповідну записку №778/01-20 з приводу фактів викладених у довідці від 15 жовтня 2014 року та зазначено, що проект наказу №79-ОД від 01 жовтня 2014 року не набув юридичної сили, оскільки позивач 01 жовтня 2014 року перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності.

З матеріалів справи слідує, що 11 грудня 2014 року заступником голови Липовецької райдержадміністрації складено подання про заходи дисциплінарної відповідальності та внесено пропозицію щодо накладення на ОСОБА_8 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

12 грудня 2014 року першим заступником голови Липовецької районної державної адміністрації видано розпорядження №155-рк про дисциплінарне стягнення, згідно якого до начальника відділу культури та туризму Липовецької райдержадміністрації застосовано дисциплінарне стягнення - догану.

Суд І інстанції, задовольняючи адміністративний позов частково, виходив з того, що відповідачі, приймаючи розпорядження №155-рк від 12 грудня 2014 року "Про дисциплінарне стягнення" вийшли за межі своїх повноважень, встановлених діючим законодавством, а тому, розпорядження є таким, що не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню.

Колегія суду погоджується з таким висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначає Закон України "Про державну службу" (надалі - Закон).

Статтею 1 Закону закріплено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до статті 5 Закону державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов'язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Згідно статті 10 Закону основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

Стаття 14 Закону визначає особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців. Так, дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює. До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (стаття 1 КЗпПУ).

Статтею 139 КЗпПУ закріплено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно статті 147 КЗпПУ за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством (стаття 147-1 КЗпПУ).

Відповідно до статті 148 КЗпПУ дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Стаття 149 КЗпПУ визначає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

З аналізу наведених норм випливає, що державний службовець має права та обов'язки державного службовця та повинен дотримуватись правил поведінки державного службовця, за невиконання чи не належне виконання яких передбачена дисциплінарна відповідальність визначена законом.

Із змісту оскарженого розпорядження від 12 грудня 2014 року випливає, що останнє прийнято за неналежне виконання ОСОБА_8 службових обов'язків, перевищення своїх повноважень та за поведінку, яка порочить його як державного службовця.

При цьому у наказі перераховані наступні порушення, допущені позивачем, за які його притягнуто до відповідальності :

- непрофесійні дії щодо реорганізації бібліотечної справи району. А саме, наданий бухгалтером штатний розпис центральної районної бібліотеки від 01.10.2014 року (із підписами і печатками) складено з порушенням чинного законодавства, зокрема, у частині встановлення посадових окладів;

- 01 жовтня 2014 року позивачем видано наказ №79-ОД "Про скороченням чисельності штату працівників центральної районної бібліотеки" із переліком прізвищ працівників та посад, які скорочуються. Однак у наказі взагалі відсутня мотивація щодо доцільності вивільнення по кожному працівнику. Крім того, позивач не подав профспілковому комітету подання про вивільнення працівників для погодження. З наказом був ознайомлений лише один працівник. Але у той самий день позивач оформив листок непрацездатності;

- 05 вересня 2014 року позивачем були проведені збори колективу центральної районної бібліотеки, для участі у яких він запросив ОСОБА_10, заступника начальника управління культури і туризму облдержадміністрації (дана особа у той день перебувала на лікарняному), яка вела себе нетолерантно і погрожувала, що якщо працівники бібліотеки не припинять скаржитись на позивача, то на них чекає комплексна перевірка, реорганізація і скорочення, після якого не всі працівники матимуть роботу;

- неодноразові скарги працівників культури на незадовільну морально-етичну поведінку позивача. Зокрема його зверхність, зухвалість, грубість, погрози про звільнення, приниження їх гідності.

У розпорядженні також зазначені підстави його видання : подання про заходи дисциплінарного впливу ОСОБА_11 - заступника голови райдержадміністрації від 11 грудня 2014 року, доповідна записка позивача від 04 грудня 2014 року, лист управління культури і туризму Вінницької обласної державної адміністрації від 20 жовтня 2014 року № 3814/01-23, доповідна записка голові Вінницької обласної державної адміністрації від 09 грудня 2014 року.

Перевіряючи обґрунтованість та наявність порушень з боку позивача, які викладені в оскаржуваному розпорядженні суд звертає увагу на наступне.

Так, що стосується штатного розпису, відповідачами ні в суді першої інстанції, ні під час розгляду апеляційних скарг не вказано, які саме норми законодавства порушено позивачем при його складанні. Загальна фраза : "штатний розпис складено з порушенням чинного законодавства", яка вказана у довідці робочої групи від 15 жовтня 2014 року (а.с. 79) не підкріплена жодними доказами, а з пояснень представників апелянтів слідує, що додатково вказана інформація райдержадміністрацією не перевірялась. Крім того, вказані висновки не вказують, що при складанні штатного розпису позивачем допущено порушення.

Що стосується наказу відділу культури і туризму Липовецької райдержадміністрації №79-ОД від 01 жовтня 2014 року "Про скороченням чисельності штату працівників центральної районної бібліотеки", то у журналі реєстрації наказів з основної діяльності відділу культури і туризму Липовецької райдержадміністрації запис щодо реєстрації зазначеного наказу відсутній, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, 01 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2014 року позивач на робочому місці був відсутній, що підтверджується листком непрацездатності серії АГІ №478217 та табелем обліку робочого часу. Також, ні робочою групою облдержадміністрації у жовтні 2014 року, ні райдержадміністрацією при прийнятті оскаржуваного розпорядження у грудні не доведено факт звернення наказу до виконання.

Крім того, відповідно до ст. 33 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" керівники структурних підрозділів обласної державної адміністрації мають право скасовувати накази керівників відповідних структурних підрозділів районної державної адміністрації, що суперечать законодавству України та актам органів виконавчої влади вищого рівня.

Доказів того, що наказ №79-ОД від 01 жовтня 2014 року скасовано суду не надано.

Представник позивача вказав на те, що наказ лише готувався і потребував погоджень та доопрацювань в майбутньому. Встановлені судом вищевказані обставини свідчать про передчасність висновків про допущені позивачем порушення при підготовці наказу №79-ОД від 01 жовтня 2014 року.

Щодо порушень, які допущені 05 вересня 2014 року на зборах колективу центральної районної бібліотеки то їх зміст, зміст листа управління культури і туризму Вінницької обласної державної адміністрації від 20 жовтня 2014 року № 3814/01-23, а також встановлені обставини вказують на те, що заступник начальника управління культури і туризму облдержадміністрації ОСОБА_10 поводила себе нетолерантно та погрожувала працівникам бібліотеки комплексною перевіркою та скороченням. Про протиправну, винну поведінку позивача на вказаних зборах в жодному з наданих доказів не йдеться.

Що стосується неодноразових скарг працівників культури на незадовільну морально-етичну поведінку позивача. Зокрема його зверхність, зухвалість, грубість, погрози про звільнення, приниження їх гідності - суду не надано жодних доказів, які б підтверджували вказану інформацію. Самі по собі скарги не є безумовною підставою для притягнення до відповідальності, а доказів на підтвердження інформації викладеної у скаргах відповідачами не надано.

Аналізуючи підстави притягнення позивача до відповідальності, суд звертає увагу на те, що і в поданні про заходи дисциплінарного впливу ОСОБА_11 - заступника голови райдержадміністрації від 11 грудня 2014 року, і у листі управління культури і туризму Вінницької обласної державної адміністрації від 20 жовтня 2014 року № 3814/01-23, і у доповідній записці голові Вінницької обласної державної адміністрації від 09 грудня 2014 року йдеться про одні й ті самі порушення.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на подання прокуратури Липовецького району про усунення порушень вимог Закону України "Про охорону культурної спадщини", оскільки про нього у розпорядженні не йдеться. Крім того, подання прокуратури отримано відповідачами ще 15 вересня 2014 року, а в силу встановленого у поданні терміну розгляду - 10 днів з моменту отримання (а.с. 74), ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та строків притягнення до відповідальності (ст. 148 КЗпПУ) підстав для врахування його при визначенні дисциплінарного стягнення не було.

Таким чином, оскаржуване розпорядження від 12 грудня 2014 року прийняте з порушенням норм трудового законодавства та без додержання відповідної процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Доводи апелянтів, викладені в апеляційних скаргах є не обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційних скарг відповідачів та залишення в силі постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу голови Липовецької районної державної адміністрації Демихіна Івана Павловича, першого заступника голови Липовецької райдержадміністрації Дмитрів Ольги Володимирівни залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 березня 2015 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.