Справа № 477/2605/14-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 477/2605/14-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Семенова Л.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача: - Потапчука В.О.

суддів - Жука С.І.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій Головного УПФУ в Миколаївській області неправомірними і стягнення одноразової грошової допомоги та недоотриманої пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

28 жовтня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання неправомірними дій Головного УПФУ в Миколаївській області щодо відмови в виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати неправомірними дії щодо відмови призначення виплати одноразової грошової допомоги в розмірі тримісячної пенсії годувальника, після смерті ОСОБА_4 та зобов'язати відповідача призначити та виплатити недоотриману пенсію померлого ОСОБА_4, призначити та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі тримісячної пенсії годувальника.

Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_3 пенсії, не отриманої ОСОБА_4 внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виплатити ОСОБА_3 пенсію, що не була отримана ОСОБА_4 внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3022 (три тисячі двадцять дві) грн. 03 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Оскільки від усіх осіб, які беруть участь у справі, відсутні клопотання про розгляд справи за їх участю, то колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 червня 2014 року, що набрало законної сили 07.06.2014 року, було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, спільно проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1989 року по 3 січня 2014 року в смт.Воскресенське Жовтневого району Миколаївської області по вул. Комсомольській 69, тобто не менше як п'ять років до часу смерті останнього.

На звернення ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області, останній 07.08.2014 року своїм листом від 630-К-07 відмовив ОСОБА_3 у виплаті пенсії неотриманої ОСОБА_4 у зв'язку зі смертю, а також у призначенні грошової допомоги в разі смерті пенсіонера із числа військовослужбовців, посилаючись на те, що шлюб між нею та померлим зареєстровано не було.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що виконкомом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № З від 06.01.2014 року.

За даними Воскресенської селищної ради, на час смерті ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_3 проживала із ним та провела його поховання.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача стосовно визнання незаконними дій відповідача у відмові виплатити їй вказану пенсію, а також зобов'язання до вчинення дій з її виплати та необхідним задоволення позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 12 «Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», затвердженого постановою КМУ від 17 липня 1992 року № 393 - Членам сім'ї померлих пенсіонерів із числа військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ незалежно від призначення пенсій в разі втрати годувальника, виплачується одноразова грошова допомога: дружині - в розмірі тримісячної пенсії годувальника і на кожного непрацездатного члена сім'ї - у розмірі місячної пенсії годувальника.

При визначенні розміру одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, до членів сім'ї, які мають право на допомогу, належать: дружина незалежно від віку і працездатності, діти, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, або були на день смерті годувальника вихованцями, учнями, студентами, курсантами та слухачами (крім курсантів і слухачів військових навчальних закладів), стажистами навчальних закладів і не досягли 23-річного віку; батьки, які перебували на утриманні померлого і досягли пенсійного віку: чоловіки - 60 років, жінки - 55 років, або є інвалідами.

Тобто вказаний порядок визначив вичерпний перелік осіб, які мають право на таку грошову допомогу, до яких ОСОБА_3 за положеннями норм КпШС та Сімейного кодексу України (ст.ст. 21, 27) не відноситься.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов ОСОБА_3 в частині вимог, що стосуються вищевказаної грошової допомоги, не підлягають задоволенню.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що ОСОБА_4 було нараховано для виплати в січні 2014 року пенсію в розмірі 3022,03 грн., проте вказана пенсія ним отримана не була.

Згідно даних переказу МДУДППЗ «Укрпошта» вказані кошти було повернуто у зв'язку зі смертю отримувача ОСОБА_4

Відповідно до ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - Суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім'ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також: члени сім'ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Стаття З СК України окреслює загальні ознаки, яким повинен бути зв'язок між фізичними особами для того, щоб вони вважалися сім'єю. До таких ознак належать: спільне проживання, пов'язаність спільним побутом; взаємні права та обов'язки.

У частині четвертій статті З СК України визначений перелік підстав створення сім'ї. Перелік цей не є вичерпним. Підставами створення сім'ї є шлюб (ст. 21 СК), кровне споріднення, усиновлення (ст. 207 СК). Також сім'я може створюватися на інших підставах, що не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Так сімейні відносини можуть виникати між особами на підставі фактичних шлюбних відносин без зареєстрованого шлюбу.

Законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сімї, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них (п. З Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99).

Колегія суддів зазначає, що спільне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сімєю на час смерті останнього встановлено рішенням суду.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо необхідності часткового задоволення адміністративного позову.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,197, 200 ,254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій Головного УПФУ в Миколаївській області неправомірними і стягнення одноразової грошової допомоги та недоотриманої пенсії, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Жук С.І.

Семенюк Г.В.