Справа № 2а/2570/1903/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 лютого 2015 року м. Київ В/800/517/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бившева Л.І., Кошіль В.В., Маринчак Н.Є., Юрченко В.П.,

розглянувши заяву Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - Інспекція) про перегляд Верховним Судом України

ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.11.2014

у справі № 2а/2570/1903/11

за позовом приватного підприємства «Укрнафтотрейд»

до Інспекції

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2012, позов задоволено частково; визнано нечинними податкові повідомлення-рішення від 06.04.2011 № /206 та від 06.04.2011 № /205; в частині оскарження дій Інспекції щодо формування висновків в акті перевірки у позові відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.11.2014 зазначені рішення судів попередніх інстанцій у справі залишено без змін.

Інспекція звернулася із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.11.2014, в якій просить її скасувати та направити справу на новий касаційний розгляд, мотивуючи свої вимоги неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (зокрема, підпункту 7.2.3 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»), внаслідок чого ухвалені різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Як доказ неоднакового правозастосування заявником подано ухвалу Вищого адміністративного суду України від 16.10.2013 у справі № 2а/2570/3758/2012.

Розглянувши заяву про перегляд ухвали суду касаційної інстанції та додані до неї матеріали, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України, враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 2 «Про судову практику застосування статей 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України» передбачено, що ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

При вирішенні питання допуску справи до провадження Верховного Суду України враховується сукупність всіх наявних складових ознак неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Колегія суддів не розцінює як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах рішення Вищого адміністративного суду України, на які посилається заявник.

Адже, як вбачається зі змісту ухвали від 20.11.2014, про перегляд якої подано заяву, у прийнятті цього рішення Вищий адміністративний суд України зазначив, що за умови реальності виконання господарських операцій та відсутності доказів узгодженості дій платника з його контрагентами, допущені останніми правопорушення не можуть спричиняти негативні податкові наслідки для такого платника.

У той же час ухвала Вищого адміністративного суду України від 16.10.2013 у справі № 2а/2570/3758/2012 (на яку посилається заявник на підтвердження існування підстави у розумінні пункту 1 статті 237 КАС) мотивована тим, що установлені судами обставини справи свідчать про оформлення спірних операцій фіктивним документообігом з метою імітації руху товарів у процесі їх поставки та отримання завдяки цьому податкових переваг.

Таким чином, зазначені судові рішення не підтверджують доводів заявника щодо неоднакового застосування норм матеріального права в подібних правовідносинах, а свідчать про різні обставини щодо фактичного виконання господарських операцій, що виключає подібність спірних правовідносин.

З огляду на викладене відсутні підстави для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236-240 КАС, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Прилуцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області у допуску справи № 2а/2570/1903/11 до провадження Верховного Суду України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Л.І. Бившева В.В. Кошіль
Н.Є. Маринчак
В.П. Юрченко