Справа № 807/3540/14
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 рокум. Ужгород№ 807/3540/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ващиліна Р. О.,

при секретарі судового засідання - Меренич І. А.,

за участю сторін, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 - не з'явився,

відповідача: Районний відділ Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, представник - не з'явився,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 30.10.2014, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 30.10.2014.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на дату винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 30.10.2010 р. частина виконавчого збору у розмірі 18184,53 грн. була сплачена. Відтак, на думку позивача, відповідач не врахував цей факт при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі. З огляду на зазначене, позивач вважає постанову про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 42946217 у розмірі 60417,39 грн. протиправною та просить її скасувати.

23.02.2015 р. від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача подав заперечення проти позову, у яких позовні вимоги не визнав та просив повністю відмовити у їх задоволенні. На обґрунтування поданих заперечень зазначив, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

У судове засідання представник відповідача не прибув, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи вищезазначене та у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Оскільки представники сторін в судове засідання не з'явилися, у відповідності до ч.1 ст.41 КАС України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 26.09.2013 р. змінено рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.05.2012 р. у цивільній справі №2-1468/12 та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ Акціонерно-комерційний банк «Львів» заборгованість за кредитним договором № 2007S0429 від 18.09.2007 р. в сумі 604173 грн., що еквівалентно 61027,67 євро та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн. (а.с. 6-7).

На виконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області 10 лютого 2014 р. видано виконавчий лист.

Судом також встановлено, що у РВ ДВС Ужгородського МРУЮ перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1468/11 від 15.07.2012 р., виданого Ужгородським міськрайонним судом, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ "Львів" заборгованості у розмірі 61027,67 євро та 1820,00 грн. судових витрат.

Постановою від 14.04.14 старшого державного виконавця Гусєва Олександра Олександровича відкрито виконавче провадження №42946217 з виконання виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області виконавчого листа від 10.02.14 №2-1468/11 по стягненню з позивача на користь ПАТ КБ "Львів" 604173,93 грн. заборгованості та 1820,00 грн. судових витрат.

У відповідності до вказаної постанови, боржнику надано строк для добровільного виконання рішення до 21.04.2014 р.

Разом з тим, у визначений державним виконавцем термін, позивач заборгованість у добровільному порядку не погасив.

Листом РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції 16.05.2014 р. № 3563/08-31 позивача повідомлено про те, що за рахунок реалізації іпотечного майна іншого боржника ОСОБА_2 на прилюдних торгах стягнуто на користь ПАТ АКБ «Львів» суму у розмірі 163660,79 грн. (а.с. 11).

30.10.2014 р. старшим державним виконавцем Гусєвим О.О. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору розмірі 60417,39 грн. за невиконання в добровільному порядку згаданого виконавчого листа у наданий державним виконавцем строк (а.с. 10).

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Положеннями ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до частин 2, 5 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження та копію такої постанови не пізніше наступного робочого дня надсилає стягувачу і боржникові.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст.27 вказаного Закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Як вбачається із оскаржуваної постанови РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 30.10.2014 р. розмір виконавчого збору у сумі 60417,39 грн. визначений державним виконавцем без урахування сплаченого виконавчого збору у сумі 18184,53 грн.

Разом з тим, матеріалами виконавчого провадження підтверджується часткове погашення суми виконавчого збору на суму 18184,53 грн.

Таким чином, державним виконавцем не враховано часткове погашення перед стягувачем заборгованості, що призвело до невірного визначення фактичної суми, що підлягає стягненню та розміру виконавчого збору.

Відтак, суд вважає, що постанова державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 30.10.2014 р. про стягнення виконавчого збору в частині стягнення виконавчого збору на суму 18184,53 грн. - є необґрунтованою та безпідставною.

Ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до Районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 30.10.2014 - задовольнити частково.

2.Скасувати постанову старшого державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Гусєва Олександра Олександровича від 30.10.2014 р. в частині стягнення виконавчого збору на суму 18184,53 р.

3.В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд, який ухвалив постанову. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Р.О. Ващилін