Справа № 815/7054/14
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7054/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., при секретарі Кузьменко Е.Х, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправними та скасування пунктів 3,4,5,6 вимоги від 10.11.2014 року №15-06-23-14/10098,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправними та скасування пунктів 3,4,5,6 вимоги від 10.11.2014 року №15-06-23-14/10098.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що КП «Теплопосточання міста Одеси» отримало вимогу Державної фінансової інспекції в Одеській області від 10.11.2014 року №15-06-23-14/10098 про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності порушень законодавства, однак частково з нею не погоджується. А саме з пунктами 3,4,5,6 зазначеної вимоги враховуючи наступне: КП «ТМО» знаходиться у комунальній власності міста і являється комерційним підприємством, яке самостійно встановлює форми і системи оплати праці, закладеним у тариф. Виплати заробітної плати нижче розміру мінімальної заробітної плати на підприємстві відсутні. Всі нарахування із заробітної плати обкладаються податками, у зв'язку з чим п.3 вимоги є безпідставним. На 2013-2015 роки чітко встановлені тарифні ставки для робітників в залежності від розрядів (груп кваліфікації). Конкретика за видами робіт за окремими професіями робітників, а також по керівникам, професіоналам, фахівцям та технічним службовцям була зафіксована у затвердженій тарифній сітці, у зв'язка з чим п.4 вимоги є безпідставним. Згідно Колективного договору проводяться нарахування доплат за збільшення обсягу робіт, які згідно Галузевої угоди максимальними розмірами не обмежуються і визначаються наявністю економії за тарифними ставками і окладами, які б могли виплачуватися за умови дотримання нормативної чисельності працівників. Фонд оплати праці розраховується в межах затвердженого тарифу на теплоенергію. Крім того, на підприємстві діє положення про нарахування одноразового заохочення, яке передбачає одноразову видачу грошей, яка приурочена до певної разової події чи за особливі заслуги працівника, у зв'язку з чим п.5 вимоги не відповідає фактичним обставинам та суперечить діючому законодавству. Крім того, позивач вважає безпідставним п.6 вимоги через неврегульованість правовідносин між ТОВ «Укрохрансервіс» та осіб, через яких виконавець надавав послуги з охорони.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Державною фінансовою інспекцією в Одеській області у період з 27.06.2014 року по 22.09.2014 року, на виконання плану роботи Державної фінансової інспекції в Одеській області на ІІ квартал 2014 року та на підставі направлень на проведення ревізії було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Теплопосточання міста Одеси» за період з 01.06.2012 року по 30.06.2014 року, на підставі якої складено Акт ревізії від 29.09.2014 року №06-11/170. (т.1, а.с.15-65)

10.11.2014 року Державною фінансовою інспекцією в Одеській області винесено вимогу №15-06-23-14/10098 про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності порушень законодавства. (т.1, а.с.9-14)

Пунктом 3 вимоги №15-06-23-14/10098 від 10.11.2014 року встановлено: - стягнути зайво виплачені кошти з осіб, які їх безпідставно отримали; - провести перерахунок та відповідні звірки щодо сум єдиного соціального внеску та повернути зайво сплачені кошти в сумі 2179241,23 грн.; - привести колективний договір КП «ТМО» на 2012-2017 роки у відповідність до вимог діючого законодавства.

Пунктом 4 вимоги №15-06-23-14/10098 від 10.11.2014 року встановлено провести донарахування посадового окладу на загальну суму 14028641,56 грн. та виплатити працівникам не донараховану заробітну плату.

Пунктом 5 вимоги №15-06-23-14/10098 від 10.11.2014 року встановлено стягнути зайво виплачені кошти з осіб які їх безпідставно отримали; провести перерахунок та відповідні звірки щодо сум єдиного соціального внеску та повернути зайво сплачені кошти в сумі 124404,94 грн.

Пунктом 6 вимоги №15-06-23-14/10098 від 10.11.2014 року встановлено стягнути зайво сплачені кошти за не надані послуги в сумі 958195,40 грн. з ТОВ «Укрохрансервіс».

Позивач не погоджується з пунктами 3,4,5,6 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області №15-06-23-14/10098 від 10.11.2014 та просить суд визнати протиправними та скасувати пункти 3,4,5,6 вимоги від 10.11.2014 року №15-06-23-14/10098.

Представник відповідача - Державної фінансової інспекції в Одеській області, заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі зазначивши що при укладанні Колективних договорів, які діяли на підприємстві у періоді, що підлягав ревізії, було порушено вимоги ст.97 Кодексу законів про працю України в частині дотримання норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами, у зв'язка з чим винесений п.3 вимоги від 10.11.2014 року. Внаслідок недодержання норм передбачених у Галузевих угодах, за відповідний період працівниками КП «ТМО» недоотримало грошових коштів (оклад) у сумі 14028641,56 грн., у зв'язку з чим винесено п.4 вимоги від 10.11.2014 року. В супереч вимогам законодавства керівникам та заступникам служб, відділів, цехів, головним інженерам та їх заступникам проводилися нарахування та виплата доплати за збільшення обсягу робіт та доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) завданих Підприємству на загальну суму 3335685,22 грн., у зв'язку з чим винесено п.5 вимоги від 10.11.2014 року. Внаслідок ненадання ТОВ «Укрохрнсервіс» документів, що підтверджують наявність необхідної кількості власних працівників, силами яких було можливо забезпечити виконання вимог Договору, відомостей про будь-які залучені організації для відповідного процесу та наявності податкової інформації про фактичну кількість фізичних осіб, за яких було відзвітовано ТОВ «Укрохрансервіс», Підприємством за період з червня по грудень 2012 року зайво сплаченого грошових коштів на суму 958195, 40 грн., у зв'язку з чим прийнято п.6 вимоги від 10.11.2014 року.

Розглянувши оскаржений акт суб'єкту владних повноважень, суд виходячи з положень ч.3 ст.2 КАС України, приходить до висновку, що оскаржуваний позивачем пункт 6 вимоги від 10.11.2014 року не відповідає вимогам чинного законодавства, а в іншій частині вимогу №15-06-23-14/10098 від 10.11.2014 року прийнято відповідно до норм чинного законодавства виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року N2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст.8 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачно, що орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за усуненням виявлених недоліків і порушень.

Частиною 7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

10.11.2014 року Державною фінансовою інспекцією в Одеській області винесено вимогу №15-06-23-14/10098 про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності порушень законодавства. (Т.І, а.с. 9-14)

Суд доходить висновку про законність винесення п.3 та п.4 вимоги від 10.11.2014 року №15-06-23-14/10098, враховуючи наступне:

Статтею 97 Кодексу законів про працю України встановлено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

За перевірений період, а саме з 01.06.2012 року по 30.06.2014 року на КП «Теплопостачання міста Одеси» діяло два колективних договори, які були укладені на підставі: - Галузевої угоди між Міністерством з питань житлово-комунального господарства та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2010-2012 роки; - Галузевої угоди між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2013-2015 роки.

Пунктом 1.1.3 Галузевої угоди між Міністерством з питань житлово-комунального господарства та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2010-2012 роки, передбачена мінімальна тарифна ставка (оклад) за просту некваліфіковану працю встановлюється у розмірі не нижче визначеної законодавством мінімальної заробітної плати, а мінімальна тарифна ставка робітника І розряду- у розмірі не менше 120 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом; встановлено єдину сітку між розрядних тарифних коефіцієнтів.

Згідно другого додатку Галузевої угоди на 2010-2012 роки встановлено коефіцієнти співвідношення розмірів мінімальних місячних посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців до мінімальної тарифної ставки робітника І розряду основного виробництва (мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії), встановлених у колективному договорі згідно з додатком 3 до Галузевої угоди на 2010-2012 роки.

Однак, КП «Теплопостачання міста Одеси» при укладанні Колективних договорів не застосували основні засади Галузевих угод, в результаті чого працівникам підприємства за період червень-грудень 2012, 2013 року та січень-червень 2014 року надлишкове нараховано та сплачено коштів (оклад) у сумі 6128141,91 грн., та як наслідок надлишкове сплачено єдиного соціального внеску у сумі 2179241,23 грн.

Статтею 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 1 липня 1993 року

N 3356-XII передбачено, що умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод. Забороняється включати до трудових договорів умови, що погіршують становище працівників порівняно з чинним законодавством, колективними договорами та угодами.

Статтею 15 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року

N 108/95-ВР визначено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Внаслідок недодержання норм передбачених у Галузевих угодах, за відповідний період працівниками КП «Теплопостачання міста Одеси» встановлено посадові оклади нижче, ніж передбачено Галузевими угодами, внаслідок чого працівниками недоотримало грошових коштів (оклад) у сумі 14028641,56 грн.

Враховуючи, що позивачем при складанні колективних договорів не враховувалися Галузеві угоди на 2010-2012 роки та 2013-2015 роки, в результаті чого працівникам підприємства надлишкове нараховано та сплачено коштів (оклад) у сумі 6128141,91 грн., (як наслідок надлишкове сплачено єдиного соціального внеску у сумі 2179241,23 грн.), а також, працівникам підприємства встановлені посадові оклади нижче, ніж передбачено в зазначених Галузевих угодах, працівниками недоотримало грошових коштів (оклад) у сумі 14028641,56 грн., суд доходить висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог про скасування п.3 та п.4 вимоги №15-06-23-14/10098 від 10.11.2014 року.

Пунктом 15 «Порядку суміщення професій (посад) (із змінами)», затвердженого Постановою Ради міністрів СРСР від 04.12.1981 №1145, який встановлює перелік посад, які мають право на суміщення визначено, що зазначений порядок не розповсюджується на керівників підприємств та організацій, їх заступників та помічників, головних спеціалістів, керівників структурних підприємств, відділів, цехів, служб та їх замісників.

Ревізією встановлено, що керівникам та заступникам служб, відділів, цехів, головним інженерам та їх заступникам проводилися нарахування та виплата доплати за збільшення обсягу робіт та доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) завданих Підприємству на загальну суму 3335685,22 грн.

Враховуючи, що керівникам та заступникам служб, відділів, цехів, головним інженерам та їх заступникам КП «Теплопосточання м.Одеси» безпідставно проводилися нарахування та виплата доплати за збільшення обсягу робіт та доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника, суд доходить висновку про правомірність прийняття п.5 вимоги від 10.11.2014 року №15-06-23-14/10098.

Разом з тим, суд доходить висновку про безпідставність винесення п. 6 вимоги від 10.11.2014 року №15-06-23-14/10098, оскільки:

Частиною 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Постановою Верховного Суду України від 18.09.2014 року по справі №21-332а14 (номер в ЄДРСР 41019629) за позовом Високопільського районного центру зайнятості Херсонської області до Державної фінансової інспекції в Херсонській області, виконуючого обов'язки начальника контрольно-ревізійного відділу в Високопільському районі Херсонської області Бідніна І.О. про зобов'язання виконати пункти вимоги та за зустрічним позовом Інспекції до Центру зайнятості про зобов'язання виконати пункти вимоги було встановлено, що в органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки, які відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що відповідно до п.6 вимоги №15-06-23-14/10098 від 10.11.2014 року Державною фінансовою інспекцією в Одеській області заявлена вимога про стягнення зайво сплачених коштів у сумі 958195,40 грн. з ТОВ «Укрохрансервіс»

Враховуючи, що постанова Верховного Суду України є обов'язковою для застосування усіма судами України та обставини встановлені рішеннями Верховного Суду України не підлягають повторному доведенню та обґрунтуванню, під час розгляду цієї справи вважається встановленою обставина щодо відсутності у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу до об'єкту контролю про стягнення виявлених в ході перевірки збитків, тобто прийняття п.6 вимоги №15-06-23-14/10098 від 10.11.2014 року Державною фінансовою інспекцією в Одеській області вчинено поза межами її компетенції, що згідно положень ч.3 ст.2 КАС України, вважається протиправним.

З урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про визнання протиправною та скасування пункту 6 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області №15-06-23-14/10098 від 10.11.2014 року підлягають задоволенню, в іншій частині позовних вимог слід відмовити, на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати пункт 6 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області №15-06-23-14/10098 від 10.11.2014 року.

3. В задоволенні решти позовних вимог-відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 10 березня 2015 року.

Суддя Єфіменко К.С.