Справа № 815/55/15
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/55/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Катаєвої Е.В.

секретаря Швеця В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНТАКТ» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНТАКТ» (далі ТОВ «КОНТАКТ») з позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі міста Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області (далі ДПІ), в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 23.12.2014 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 129923,00 грн. та № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 347631,00 гривен.

Позивач зазначив, надавши до суду додаткові пояснення в обґрунтування позовних вимог (т.2 а.с.134-139), що рішення, які оспорюються винесені на підставі Акту планової виїзної перевірки № 121/22-213/30390413/6753 від 03.12.2014 року, складеному ДПІ «Про результати планової виїзної перевірки TOB «Контакт», , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013», згідно якого встановлені порушення, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134,п.135.2 ст.135, п. 138.2, 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток за перевіряємий період в розмірі 86615грн., а також про порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187,п.198.1,п.198.3,п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого підприємством занижено суму ПДВ за перевіряємий період на суму 294131,6 грн.

Підставою для висновків Акту № 121/22-213/30390413/6753 від 03.12.2014 року про завищення ТОВ «КОНТАКТ» витрат та заниження сум ПДВ були взаємовідносини TOB «Контакт» з контрагентами ПП «Пегас Буд», ПП «Північбуд» та ТОВ «Фрог-Трейд».

Висновки відповідача в Акті щодо взаємовідносин з контрагентами ґрунтуються лише на актах відносно контрагентів ТОВ «КОНТАКТ», в яких зазначено про відсутність контрагентів за податковою адресою, у зв'язку з чим ДПІ стверджує, що контрагент ПП «Північбуд» не мав змоги виконати роботи на об'єктах ТОВ «КОНТАКТ». Проте це є лише власним припущенням ДПІ, оскільки у нього наявні всі первинні документі щодо формування валових витрат та ПДВ. Також лише на припущеннях зроблений висновок про те, що отримані від TOB «Фрог-Трейд» комплектуючі для ліфтів та баскетбольне обладнання не використовувалося у господарській діяльності ТОВ «КОНТАКТ».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що у нього наявні всі первинні документи щодо господарських взаємовідносин з вказаними контрагентами. Придбані від TOB «Фрог-Трейд» матеріальні цінності були використані у власній господарській діяльності ТОВ «КОНТАКТ», а саме, продані іншим покупцям, використані під час виконання підрядних робіт на об'єктах замовників. Усі договори з контрагентами були укладені з метою використання товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а податкові та видаткові накладні, акти виконаних робіт містять всі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками підприємств, тобто відповідають вимогам п.2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.201.1, 201.7 ст.201 ПК України.

У Податковому кодексі України не міститься норми, яка б закріпляли взаємозалежність та узгодженість дій контрагентів по формуванню податкового кредиту та податкового зобов'язання; не міститься норми, яка б передбачала обмеження або позбавлення покупця - платника податку права на включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту, у випадку невиконання контрагентом - постачальником обов'язку по декларуванню податку на додану вартість та не віднесення сум податку до складу податкових зобов'язань. Навіть несплата податку продавцем в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування. Посилання перевіряючих на те, що договори ТОВ «КОНТАКТ» з контрагентами не були направлені на їх реальне виконання, були «безтоварними», фіктивними, на думку позивача є наслідком необізнаності з технічним процесом монтажу та наладки підйомного обладнання, є суб'єктивними припущеннями перевіряючих.

ПП «Північбуд» виступило субпідрядником ТОВ «КОНТАКТ» у зв'язку з тим, що роботи на об'єктах одночасно співпали у грудні 2013 року, що спричинило недостатність працівників ТОВ «КОНТАКТ». Доводи відповідача про відсутність у ПП «Північбуд» об'єктів оподаткування при продажу та придбанні товарів та відсутність здійснення реального здійснення господарських операцій з 01.09.2013 року по 30.06.2013 року з посиланням на довідку від 09.07.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Північбуд» з платниками податків є неспроможною. Також лише на посилання на акт відносно контрагента ТОВ «Фрог-Трейд» зроблені висновки про начіб-то безтоварність господарських операцій. Проте ліфтове обладнання, яке придбалось у контрагента використано в господарської діяльності ТОВ «КОНТАНКТ»,а частина їх залишається на складі, що підтверджується актом інвентаризації, проведеної під час перевірки за участі працівників ДПІ. Всі контрагенти ТОВ «Контакт» на час здійснення господарських взаємовідносин знаходились в ЄДР, не було внесено відомостей, які б спростовували цивільну правоздатність контрагентів. Висновки акту зроблені без самостійного дослідження податковим органом обставин щодо укладення договорів та їх виконання сторонами.

Загальні приписи законодавства встановлюють персональну податкову відповідальність. Оскільки ТОВ «КОНТАКТ» не порушувало норм ПК України, позивач у позові просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 16.02.2015 року допущено процесуальне правонаступництво відповідача ДПІ у Малиновському районі міста Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області на ДПІ у Малиновському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача вважала позовні вимоги необґрунтованими, надав заперечення на позов (т.3 а.с. 190-193) та зазначив, що прийняті податкові повідомлення рішення є правомірними та ґрунтуються на висновках акту перевірки, під час якої досліджені договори позивач з контрагентами та документи щодо їх виконання. Під час перевірки було встановлено, що згідно актів прийняття виконаних робіт по об'єктам будівництва щодо монтажу лифтів підрядником ПП «Північбуд» для виконання робіт по кількості людино-годин у ПП «Північбуд» мінімальна кількість фахівців повинна складати 23 особи, але згідно звітів по зарплаті у них працювало 10 осіб. Крім того, повинні бути понесені витрати на відрядження працівників, що в актах не відображено. Перевіряючи дійшли до висновку, що фахівці ПП «Північбуд» не виконували роботи по монтажу ліфтів в Києві,Сімферополі та Одесі, ці роботи були виконані фахівцями ТОВ «КОНТАКТ». Документи мають силу первинних лише у разі фактичного здійснення господарських операцій. Якщо фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності формальних реквізитів. Під час перевірки було встановлено безпідставне віднесення до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) вартості робіт (послуг) згідно актів прийняття виконаних робіт отриманих від ПП «Пегас Буд» та ПП «Північбуд» завищено витрати операційної діяльності за 2013 рік у розмірі 1 666 664 грн., а також безпідставне віднесення до податкового кредиту сум відповідно до податкових накладних отриманих від ПП «Пегас Буд», ПП «Північбуд», TOB «Фрог -Трейд». Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлено, що ТОВ «КОНТАКТ» зареєстровано 06.04.1999 року, на податковому обліку знаходиться з 13.04.1999 року, є платником ПДВ.

З 06.11.2014 року по 26.11.2014 року ДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача, за результатами якої складений Акт від 03.12.2014 року №121/22-213/30390413/6753 «Про результати планової виїзної перевірки ТОВ «КОНТАКТ», , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013» (т.1 а.с.137-206).

На підставі Акту перевірки від 03.12.2014 року №121/22-213/30390413/6753 ДПІ 23.12.2014 року прийняло податкові повідомлення-рішення № (форма Р) про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 129923,00 грн. (86615,00грн. за основним платежем, 43308,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями), № (форми Р) про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 347631,00 гривен (231754,00грн. за основним платежем, 115877,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) (т.1 а.с.9-10).

У висновку Акту перевірки зазначено порушення позивачем пп.134.1.1 п.134.1 ст.134,п.135.2 ст.135, п. 138.2, 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток за перевіряємий період в розмірі 86615грн., а також про порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187,п.198.1,п.198.3,п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого підприємством занижено суму ПДВ за перевіряємий період на суму 294131,6 грн.

Статті 134,135 ПК України визначають об'єкт та базу оподаткування податком на прибуток.

Згідно пунктау138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів встановлених розділом І цього Кодексу.

Відповідно п.п. 139.1.9 п. 139.1 от. 139 ПК України витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку.

Пункти 198.1,198.2 ст.198 ПК України визначають з яких господарських операцій і коли виникає у платника податків право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту, а саме таке право виникає у тому числі у разі придбання товарів та послуг. Датою виникнення такого права платника податку вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів (послуг); дата отримання платником податку товарів (послуг), що підтверджено податковою накладною. Пунктом 198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України, не відноситься до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними.

Дослідивши Акт перевірки від 03.12.2014 року №121/22-213/30390413/6753, який став підставою для прийняття оскаржуємих податкових повідомлень-рішень, суд встановив, що висновки про порушення позивачем вищезазначених норм податкового кодексу ґрунтуються фактично на висновках актів відносно контрагентів позивача, що не відповідає вимогам законодавства, зокрема, Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 №984 (далі Порядок №984).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пунктом 6 розділу І Порядку №984 факти виявлених порушень податкового валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно із пп.5.2 п.5 Порядку у разі встановлення порушень податкового законодавства в акті необхідно чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Акт перевірки від 03.12.2014 року №121/22-213/30390413/6753 відносно позивача не відповідає зазначеним вимогам, акт перевірки не містить доказів порушення податкового законодавства саме позивачем з посиланням на первинні документи. При цьому згідно акту перевірки відповідачем перевірені наявні первинні документи позивача щодо господарських взаємовідносин з ПП «Пегас Буд», ПП «Північбуд» та ТОВ «Фрог-Трейд» та не зазначено будь-яких дефектів цих документів, невідповідності їх вимогам законодавства щодо первинних документів. Таким чином, в акті не спростовується наявність первинних документів у позивача щодо господарських відносин з вказаними контрагентами та їх відповідність вимогам законодавства. Жоден первинний не визнаний недійсним, складеним з порушенням законодавства.

Між тим, в акті перевірки зазначено, що документи мають силу первинних лише у разі фактичного здійснення господарських операцій. Якщо фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності формальних реквізитів. Проте суд вважає такий висновок перевіряючих не ґрунтується на вимогах законодавства. Відповідно до Порядку №984 саме на підставі первинних документів вчиняються записи у податковому та бухгалтерському обліку, які перевіряються при здійсненні документальної перевірки.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що твердження перевіряючих в акті перевірки про недійсність укладених позивачем договорів з контрагентами, їх безтоварність, фіктивність є лише їх припущеннями, а посилання в обґрунтування наявності порушень податкового законодавства позивача на акти інших ДПІ відносно контрагентів ТОВ «КОНТАКТ» є необґрунтованими з наступних підстав.

Відносно контрагентів ТОВ «КОНТАКТ» складені наступні документи, на які посилаються перевіряючи в акті перевірки відносно позивача:

- Довідка від 09.07.2014 року №364/26-56-22-05/38778516 ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Північбуд» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.09.2013 року по 30.06.2014 року»;

- Акт від 10.09.2013 року №53/15-21-22-02/38381186 ДПІ в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Фрог-Трейд», 6 щодо підтвердження господарських відносин із постачальниками та покупцями за період 01.01.2013 року по 31.07.2013 року»;

- Акт від 18.04.2014 року №127/22-03/38466966 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Пегас Буд» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями за весь період ведення фінансово-господарської діяльності».

Вищезазначені довідка від 09.07.2014 року №364/26-56-22-05/38778516 (т.2 а.с.86-104), акт від 10.09.2013 року №53/15-21-22-02/38381186 (т.3 а.с.105-116), акт від 18.04.2014 року №127/22-03/38466966, висновки якого приведені в акті відносно позивача (т.2 а.с.155) складені з посиланням на п.73.5 ст.73 ПК України.

Пунктом 73.5 ст.73 ПК України регламентовано проведення зустрічних звірок органами державної податкової служби. Проведення цих звірок регламентовано також Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою КМ України від 27.12.2010 року № 1232, Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом ДПА від 22.04.2011р. № 236.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається Довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Згідно з п.4.4 Методичних рекомендацій у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку встановленням відсутності суб'єкта господарювання за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3). Відповідно до затвердженої форми вказаного Акту в ньому може відображатися інформація, яка наявна в даних контролюючого органу про податкову звітність, дані раніше проведених перевірок, звірок, що мають (можуть мати) відношення до питань, наведених у запиті на проведення зустрічної звірки, інша наявна інформація.

Таким чином, згідно вищезазначених положень законодавства в довідці повинні бути викладені результати проведеної звірки, а в актах, складених відповідно до п.73.5 ст.73 ПК України щодо проведення зустрічних звірок суб'єкта господарювання органами податкової служби повинно бути зазначено про неможливість проведення такої звірки та може відображатися інформація, яка наявна в даних контролюючого органу про податкову звітність, дані раніше проведених перевірок, звірок, що мають (можуть мати) відношення до питань, наведених у запиті на проведення зустрічної звірки, інша наявна інформація. Але не можуть бути зроблені висновки про будь-які порушення суб'єкта господарювання, оскільки зустрічна звірка не є перевіркою. Проте в вищевказаних довідці та актах наявні такі висновки, що не ґрунтується на вимогах законодавства. Крім того, відповідачем не доведено, що на підставі зазначених висновків про порушення законодавства прийняті рішення суб'єктом владних повноважень щодо притягнення до відповідальності суб'єктів господарювання за порушення податкового законодавства, або наявності інших рішень, які б могли бути підставою для висновків відносно позивача.

Судом досліджені первинні документи по господарським взаємовідносинам ТОВ «КОНТАКТ» з ПП «Пегас Буд», ПП «Північбуд» та ТОВ «Фрог-Трейд» - договори, податкові та видаткові накладні, розрахунки, акти прийняття виконаних робіт по об'єктам будівництва (форма КБ-2в), довідки про вартість робіт (форма №КБ-3), товарно-транспортні накладні, на підставі чого суд доходить до висновку про неспроможність висновку перевіряючих про фіктивність правочинів, укладених позивачем з контрагентами, та відповідно неправомірність нарахування позивачу податкових зобов'язань за вказаними господарськими операціями.

В акті перевірки відносно позивача також не заперечується наявність у позивача податкових накладних по взаємовідносинам з контрагентами, на підставі яких сформований податковий кредит відповідного періоду. Зазначені податкові накладні враховані при подачі податкових декларацій за відповідний період, занесені в реєстр виданих та отриманих податкових накладних та додаток 5 до податкової декларації. Таким чином, в акті перевірки не спростовується виконання позивачем вимог законодавства щодо формування валових витрат та податкового кредиту.

Судом також досліджені договори позивача з контрагентами ПП «Пегас Буд», ПП «Північбуд» та ТОВ «Фрог-Трейд», які відповідає вимогам ст.180 ГК України, в установленому порядку недійсними не визнані. Зазначені договори виконані сторонами, що підтверджується первинною документацією щодо будівельних робіт, отримання товарів.

При цьому суд погоджується також з доводами позивача, що статтею 18 Закону України від 15.05.2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" визначено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Судом достовірно встановлено, що на час здійснення господарських операцій контрагенти позивача зареєстровані в ЄДР як діючі підприємства (т.2 а.с.141-144), зареєстровані платниками ПДВ. Відповідач, якій є суб'єктом владних повноважень не зазначив в наданих до суду запереченнях на позов жодного доказу в спростування зазначених доводів позивача, а також жодного доказу про обізнаність позивача про будь які недостовірні відомості відносно контрагента або його обізнаність щодо порушень податкового законодавства зі сторони контрагента та причетність до цих порушень позивача. Таких доказів не містить і Акт перевірки відносно позивача.

Суд вважає, що саме позивач будь-яких порушень податкового законодавства, по господарським операціям з ПП «Пегас Буд», ПП «Північбуд» та ТОВ «Фрог-Трейд» щодо формування валових витрат та податкового кредиту не допустив.

Крім того, наявність порушень податкового законодавства зі сторони контрагента позивача (якщо таки порушення будуть встановлені у порядку визначеному законодавством та в установленому порядку контрагенти будуть притягнути до відповідальності) не може бути безумовною підставою для визначення податкових зобов'язань позивачу, оскільки позивач не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства своїми контрагентами. Така відповідальність для позивача може настати при доведеності в установленому порядку про обізнаність та причетність його до вказаних порушень. Жодна норма законодавства не вимагає від платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ним бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

При цьому суд враховує положення ст.244-2 КАС України щодо обов'язковості рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, та Постанову Верховного Суду України від 11.01.2011 року по справі ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ, в якому зазначено, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Вимога закону щодо надмірної сплати ПДВ як необхідної умови повернення з бюджету сум цього податку його платником стосується саме цього платника і сплати ним податку у ціні придбання товарів (послуг) їх постачальникам.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Таким чином судові витрати позивача у сумі 487,20 гривень підлягають стягненню з Державного бюджету України на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128,159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНТАКТ» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі міста Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 23.12.2014 року № (форма Р) про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 129923,00 грн. (86615,00грн. за основним платежем, 43308,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями), № (форми Р) про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 347631,00 гривен (231754,00грн. за основним платежем, 115877,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНТАКТ» судові витрати у сумі 487,20 грн.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі міста Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 23.12.2014 року № (форма Р) про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 129923,00 грн. (86615,00грн. за основним платежем, 43308,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями), № (форми Р) про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 347631,00 гривен (231754,00грн. за основним платежем, 115877,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

06 березня 2015 року.