Справа № 524/10548/14-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 р.Справа № 524/10548/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької міської ради Полтавської області на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.01.2015р. по справі № 524/10548/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцької міської ради Полтавської області

третя особа Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області

про визнання окремого положення рішення протиправним та його скасування,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області, 3-тя особа: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, в якому просила суд визнати протиправним та його скасувати п. 11.2.4 рішення Кременчуцької міської ради «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м.Кременчуці» від 25.03.2014 року .

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.01.2015 року зазначений адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: Закону України "Про місцеве самоврядування", Закону України "Про оренду землі", Земельного кодексу України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивачка є власником будівлі управління виробничо - технічної комплектації, що розташовані по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2011 року, укладеного між нею та КП Траст «Кременчукнафтохімбуд». Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,4820 га, цільове призначення якої - для експлуатації та обслуговування будівель та споруд адмінбудинку та складів № 1, №2, яка належала продавцю на праві постійного користування.

Відповідно до рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про припинення права користування земельними ділянками від 29.05.2012 року КП Траст «Кременчукнафтохімбуд» припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 0,4820 га.

Зміна поштової адреси об'єкту нерухомості з «АДРЕСА_1» на «АДРЕСА_1» відбулась 03.10.2013 року.

Пунктом 11 рішення Кременчуцької міської ради «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м.Кременчуці» від 25.03.2014 року було затверджено позивачу технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для експлуатації та обслуговування будівель управління виробничо-технічної комплектації по АДРЕСА_1. Передано їй, за умови виконання п. 11.2 цього рішення, в оренду строком на 15 років земельну ділянку площею 3572 кв.м. для експлуатації та обслуговування будівель управління виробничо- технічної комплектації по АДРЕСА_1.

У відповідності до п. 11.2.4 даного, рішення ОСОБА_1 зобов'язано в місячний термін після дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне використання земельної ділянки в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за період з 29.05.2012 року до дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що п. 11.2.4 рішення Кременчуцької міської ради «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м.Кременчуці» від 25.03.2014 року суперечить нормам діючого законодавства України, що свідчить про його незаконність та протиправність.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідної орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оренду землі», орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду землі», передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені в договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Тобто, у відповідності до змісту вказаних положень Закону України «Про оренду землі» зазначена норма права визначає правову підставу появи у особи (орендаря) певного кола прав та обов'язків на підставі договору оренди землі в тому числі і щодо сплати орендної плати.

А передача об'єкта оренди, тобто земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі, який в даному випадку, як зазначалося вище, є невід'ємною частиною договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Судом встановлено, що у відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 23.09.2014 року, індексний номер витягу: 27184126 (копія якого наявна в матеріалах справи), право оренди вищевказаної земельної ділянки виникло у позивача ОСОБА_1 на підставі вищевказаного договору оренди землі - 23.09.2014 року.

З огляду на положення ст. 125 Земельного кодексу України, саме з моменту державної реєстрації договору оренди землі від 23.09.2014 року, тобто з 23.09.2014 року у позивача, ОСОБА_1, виникло право оренди за вказаним договором.

Так як праву користування і володіння земельною ділянкою на підставі вказаного договору кореспондує обов'язок позивача зі здійснення сплати за землю, датою виникнення такого обов'язку є 23.09.2014 року.

Жодні правові підстави виникнення обов'язку у позивача по платі за користування вказаною земельною ділянкою до державної реєстрації договору оренди землі від 23.09.2014 року, яка відбулася 23.09.2014 року - відсутні.

Однією із істотних умов договору оренди землі між орендодавцем та орендарем є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, у відповідності до cm. 15 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до cm. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Розмір та умови оплати, вказані в договорі, не можуть суперечити діючому на час укладення договору законодавству.

Саме з дати державної реєстрації договору оренди землі виникає обов'язок щодо сплати орендної плати та саме договором оренди визначається розмір орендної плати та порядок її сплати.

У відповідності до ч. 1 cт. 79 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначені земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її плоті, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Отже, зміна площі земельної ділянки є нічим іншим як формуванням нової земельної ділянки.

Вказане унеможливлює покладення на позивача обов'язку щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою в період до укладення договору оренди землі так як, остання ніколи не перебувала в користуванні позивача, у попереднього землекористувача були інші правові підстави щодо користування нею, відмінні від оренди, крім того, у попереднього землекористувача в користуванні була інша за конфігурацією та площею земельна ділянка.

У відповідності до ст. 27 Закону України «Про плату за землю», контроль за правильністю обчислення І справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної класності здійснюється органами державної податкової служби.

Вказана норма дублюється положенням ст. 41 Податкового кодексу України.

Відповідач - Кременчуцька міська рада Полтавської області у відповідності до ст. 288 Податкового кодексу України має лише визначати орендну плату за договором оренди землі у межах визначених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 21.12.2011 року між Колективним підприємством Трест «Кременчукнафтохімбуд» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального окруїу.

У відповідності до змісту вказаного договору, ОСОБА_1 набула право власності на будівлі управління виробничо-технічної комплектації, що розташовані по АДРЕСА_1 загальною площею 559,4 кв.м.

Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,4820 га, цільове призначення якої - для експлуатації та обслуговування будівель та споруд адмінбудинку та складів № 1, №2, кадастровий № :01:002:0146, що належить КП Трест «Кременчукнафтохімбуд» згідно державного акту на право постійного користування землею серії І-ПЛ № 000922, виданого 27.10.1997 року Кременчуцькою міською радою народних депутатів, витягу з державного реєстру земель про наявність земельної ділянки у власності № ВТ-52011 від 09.12.2011 року.

Згідно п.3 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області «Про припинення права користування земельними ділянками від 29.05.2012 року, КП Траст «Кременчукнафтохімбуд» припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 0,4820 га, наданої для експлуатації та обслуговування будівель та споруд адмінбудинку та складів № 1, № 2 по АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва № 1885 про присвоєння поштової адреси об'єкту державної реєстрації розташованому на території м.Кременчука Полтавської області, виданого Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на підставі розпорядження № 255-Р від 03.10.2013 року, будівлі управління виробничо-технічної комплектації, присвоєна поштова адреса: «АДРЕСА_1».

Пунктом 11 рішення Кременчуцької міської ради «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м.Кременчуці» від 25.03.2014 року затверджено ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) Меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для експлуатації та обслуговування будівель управління виробничо-технічної комплектації по АДРЕСА_1. Передано ОСОБА_1, за умови виконання п. 11.2 цього рішення, в оренду строком на 15 років земельну ділянку площею 3572 кв.м. для експлуатації та обслуговування вищевказаних будівель.

Пунктом 11.2.4 даного рішення ОСОБА_1 зобов'язано в місячний термін після дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне використання земельної ділянки в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за період з 29.05.2012 року до дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

23.09.2014 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі - земельної ділянки площею 3572 кв.м., кадастровий № :01:002:0146, для експлуатації та обслуговування будівель управління виробничо-технічної комплектації по АДРЕСА_1.

Пунктами 8 ,9 договору оренди визначено, що договір укладено строком на 15 років. Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки щорічно.

Державну реєстрацію вказаного договору було здійснено 23.09.2014 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 271184126 від 23.09.2014 року.

Таким чином, аналіз правових норм, що регулюють правовідносини, які виникли між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та ОСОБА_1 з приводу оренди земельної ділянки площею 3572 кв.м., кадастровий № :01:002:0146, для експлуатації та обслуговування будівель управління виробничо-технічної комплектації по АДРЕСА_1 та змісту договору оренди від 23.09.2014 року свідчить про те, що обов'язок ОСОБА_1 щодо сплати орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації права оренди цієї земельної ділянки - з 23.09.2014 року і не передбачає обов'язку орендаря сплати орендної плати за період користування земельною ділянкою, який передував укладенню договору оренди та його державній реєстрації.

Крім того, з моменту прийняття вищевказаного нерухомого майна у власність, за вищезгаданим договором купівлі-продажу до оформлення права користування земельною ділянкою під ним, позивач здійснювала компенсацію попередньому землекористувачу витрат на сплату земельного податку, який попередній землекористувач продовжував певний період сплачувати, що підтверджується копіями рахунків-фактур та копія квитанцій до прибуткових касових ордерів.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що п. 11.2.4. рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 25.03.2014 року «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м. Кременчуці» прийняте відповідачем - Кременчуцькою міською радою Полтавської області поза межами її повноважень та всупереч вищевказаним нормам діючого законодавства України, що свідчить про його незаконність та протиправність.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.01.2015 року по справі № 524/10548/14-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької міської ради Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.01.2015р. по справі № 524/10548/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Водолажська Н.С.