Справа № 2а-3938/09/1170
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м. Київ К/9991/70690/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.06.2009

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2011

у справі № 2а-3938/09/1170

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Впровадницька фірма «Астра ЛТД»

до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції

про визнання недійсним рішення про застосування штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.06.2009, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2011, позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді від 20.11.2008 № /0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 37213 грн.

Кіровоградська ОДПІ подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права: п. 1 ст. 3 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для застосування до позивача у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР) за рішенням від 20.11.2008 № /0 штрафних (фінансових) санкцій у сумі 37213 грн. слугували висновки планової виїзної перевірки за період з 01.04.2006 по 30.06.2008, викладені в акті від 07.11.2008 № 79/2310/113747410, про порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, що полягало у непроведенні через реєстратор розрахункових операцій коштів з продажу пил та заточувальних кругів в загальній сумі 7442,67 грн.

Кіровоградська ОДПІ вважає, що оскільки пили та заточувальні круги не є складовою деревообробного обладнання, що самостійно виробляється позивачем, то підстави для звільнення ТОВ Впровадницька фірма «Астра ЛТД» від обов'язку проводити через реєстратор розрахункових операцій кошти від операцій з продажу такого товару відсутні.

ТОВ Впровадницька фірма «Астра ЛТД» в судах попередніх інстанцій посилалося на те, що підприємство не займається діяльністю в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також не здійснює операцій з розрахунків у готівковій формі в місці отримання товарів. Крім того, підприємство вказувало, що пили та заточувальні круги є продукцією виробничо-технічного призначення, оскільки піддавались обробці з метою забезпечення відповідності розробленим стандартам, після чого використовувались як комплектуючі для власного виробництва, а згодом були реалізовані як залишки власних виробничих запасів. Таким чином, ТОВ Впровадницька фірма «Астра ЛТД» вважає, що пили та заточувальні круги є продукцією власного виробництва у розумінні пункту 1 частини першої статті 9 Закону № 265/95-ВР, у зв'язку з чим реалізація продукції здійснювалась за правилами, встановленими Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України. Підприємство також наголошувало на тому, що після обробки пили та круги знаходяться на складі комплектуючих. Покупці розраховуються за них у касі підприємства, де їм виписується прибутковий касовий ордер і товарно-матеріальні цінності отримуються на складі, тобто в місці отримання товару розрахунки за товар не здійснюються.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що при здійсненні операцій з продажу залишків власних використаних запасів на позивача не поширюються положення п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України 265/95-ВР.

При перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, правової оцінки встановлених судами обставин суд касаційної інстанції виходить з такого.

Згідно з преамбулою Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Пункт 1 частини першої статті 3 Закону № 265/95-ВР зобов'язує суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Враховуючи викладене, обов'язок з проведення розрахункових операцій на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів виникає у разі здійснення операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Статтею 9 Закону № 265/95-ВР визначено випадки, коли реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються, зокрема при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку (пункт 1 цієї статті).

Закон № 265/95-ВР не дає визначення підприємства торгівлі. Не дають такого визначення і інші чинні нормативно-правові акти. Відповідно до пункту 2 Порядку заняття торговельною діяльністю і правил торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 108 (яка втратила чинність 05.07.2006 з дня опублікування постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 № 833, однак була чинна у період, охоплений перевіркою, з 01.04.2006 по 05.07.2006) торговельна діяльність це ініціативна, самостійна діяльність юридичних осіб і громадян щодо здійснення купівлі-продажу товарів народного споживання з метою отримання прибутку.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач є промисловим підприємством, основним видом діяльності якого є виробництво деревообробного обладнання, а не торговельна діяльність. Пили та заточувальні круги оброблювались позивачем з метою доведення до придатного стану для використання у виробництві деревообробного обладнання. Тобто такі пили та заточувальні круги придбавались позивачем не для продажу, а для здійснення основної діяльності.

Таким чином, продаж пил та заточувальних кругів як залишків виробничих запасів після використання їх за призначенням, не може вважатися операцією в сфері торгівлі в розумінні Закону № 265/95-ВР.

До того ж дія Закону № 265/95-ВР поширюється на суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі, і не поширюється на суб'єктів господарювання, які таких операцій не здійснюють.

Відповідно до статті 2 Закону № 265/95-ВР розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Водночас п. 12 ст. 9 Закону передбачено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються (оптова торгівля тощо).

Таким чином, розрахункова операція у розумінні Закону № 265/95-ВР характеризується здійсненням розрахунків за товар в місці отримання такого товару, а у даному випадку товар відпускався позивачем зі складу, в якому розрахунків не проводилось. Приймання готівкових коштів здійснювалося в касі бухгалтерії підприємства з оформленням відповідних ордерів, що також спростовує позицію податкового органу про наявність у позивача обов'язку проводити через реєстратор розрахункових операцій коштів з продажу таких пил та заточувальних кругів.

Відповідно, висновки судів про протиправність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за оскаржуваним рішенням є правильними.

Підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.06.2009 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою через Вищий адміністративний суд України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун