Справа № 2а-7319/09/1370
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м. Київ К/800/32914/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Степашка О.І.

суддів: Островича С.Е.

Веденяпіна О.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2013

у справі №2а-7319/09/1370

за позовом Публічного акціонерного товариства «Концерн «Галнафтогаз»

до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби

про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Концерн «Галнафтогаз» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Концерн «Галнафтогаз») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Личаківському районі м. Львова) про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 10.04.2009 №/9141.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2010 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2013 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що працівниками ДПА у Київській області проведено перевірку позивача за дотриманням суб'єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій. За результатами перевірки встановлено невідповідність сум готівкових коштів в розмірі 4002,00 грн. (сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків - 7414,67 грн., зазначена в денному звіті РРО - 4716,67 грн.), чим порушено п. 13 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі по тексту - Закон №265/95-ВР).

На підставі вказаного ДПІ у Личаківському районі м. Львова прийнято рішення про застосування до ВАТ «Концерн Галнафтогаз» штрафних (фінансових) санкцій №/9141 від 10.04.2009 в розмірі 200010,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було допущено порушення вимог податкового законодавства та погодився із доводами відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з наступних обставин, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Статтею 3 Закону №265/95-ВР передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Місцем проведення розрахунків є місце, де здійснюються розрахунки з покупцем за продані товари та зберігаються отримані за реалізовані товари готівкові грошові кошти, а також місце одержання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо; денний звіт - це документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням (ст. 2 зазначеного Закону).

Пунктом 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, визначено, що каса - це приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів.

Згідно з п. 23 Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 №833, забороняється зберігання на місці проведення розрахунків (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників.

З аналізу вказаних норм матеріального права вбачається, що місце проведення розрахунків не обмежується виключно касовим апаратом, тоді як незабезпечення суб'єктом господарювання відповідності грошових коштів у місці проведення розрахунків (що включає касу, грошовий ящик, сейф, полицю біля каси тощо) сумі коштів, зазначеній у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, відповідно до ст. 22 Закону №265/95-ВР тягне застосування до такого суб'єкта заходів відповідності незалежно від джерела походження цих коштів та їх належності будь-якій особі.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно денного Х-звіту від 20.03.2009, сформованого о 15:49:47, фіскальний номер , в розділі «Виручка»: службовий внесок - 28778,64 грн., службова видача - 0,00 грн., готівка в касі 47416,67 грн. Згідно додатку 2 до акту перевірки від 20.03.2009, підсумок фактичної наявності коштів становить 7414,67 грн. (покупюрний опис відсутній). Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що в ході проведення перевірки до її закінчення позивачем о 15:54:53 було здійснено операцію «службова видача» коштів в сумі 40000,00 грн., які інкасовані 20.03.2009, що підтверджується долученими до матеріалів справи Z-звітом від 21.03.2009, змінним звітом АЗС №6 (з 06:57 20.03.2009 по 06:34 21.03.2009), копією супровідної відомості до суми з готівковою виручкою від 20.03.2009, банківською випискою від 20.03.2009.

Таким чином, твердження відповідача щодо невідповідності готівки в касі в сумі 40002,00 грн. не відповідає дійсності.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судом апеляційної інстанції належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби відхилити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)О.А. Веденяпін