Справа № 821/3033/14
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/3033/14

Категорія: 9.3 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Жука С.І.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України (далі - позивач, Управління) звернулося до суду із адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Херсонській області (далі - відповідач, ДФІ), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття ДФІ розпорядження від 28.07.2014 р. № 75 про зупинення операцій з бюджетними коштами та попередження від 28.07.2014 р. № 21-07-14-14/4399 про неналежне виконання бюджетного законодавства.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги позивача.

Сторони були сповіщені належним чином про час і місце судового засідання, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи, сторони до суду не прибули.

Відповідно до ч 4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а також враховуючи те що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, - дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю сторін по справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання пункту 1.2.5.1 плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ України на І квартал 2014 року, на підставі направлень на проведення ревізії від 28.03.2014 р. № 389 ревізійною групою проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України (далі - Управління) за період з 01.01.2012 р. по 01.03.2014 р., за результатами якої складено акт ревізії від 01.07.2014 р. № 07-17/032.

У ході проведення ревізії встановлено, що протягом 2012 - 2013 років в порушення п. 8 ст. 7, п.1 ст. 23 Бюджетного кодексу України та п.17-1 Переліку видів діяльності, що належать до природоохоронних заходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.1996 №1147, видатки на оплату спожитої електроенергії, використаної на господарські потреби на загальну суму 124 310,61грн. сплачено за рахунок асигнувань, передбачених на здійснення природоохоронних заходів за КПКВ 2407070 "Захист від шкідливої дії вод сільських населених пунктів та сільськогосподарських угідь", в той час як зазначені видатки необхідно здійснювати за КПКВ 2407050 "Експлуатація державного водогосподарського комплексу та управління водними ресурсам".

На підставі статті 117 Бюджетного кодексу України за порушення Управлінням п. 24 ч. 1 ст. 116 цього Кодексу ДФІ у Херсонській області винесено розпорядження від 28.07.2014 р. № 75 про зупинення операцій з бюджетними коштами та попередження від 28.07.2014 р. № 21-07-14-14/4399 про неналежне виконання бюджетного законодавства.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з Положенням Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

При цьому п. 24 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України передбачає нецільове використання бюджетних коштів, п. 32 ч. 1 ст. 116 передбачає включення недостовірних даних до звітів про виконання державного бюджету (місцевого бюджету), річного звіту про виконання закону про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет), а також порушення порядку та термінів подання таких звітів, а п. 40 ч. 1 ст. 116 передбачає інші випадки порушення бюджетного законодавства учасником бюджетного процесу.

Частиною 2 ст. 118 Бюджетного Кодексу України визначено, що рішення про застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства, визначених пунктами 2 - 5 та 7 частини першої статті 117 цього Кодексу, тобто, зокрема, про зупинення операцій з бюджетними коштами, приймається Міністерством фінансів України, органами Державного казначейства України, органами Державної контрольно-ревізійної служби, місцевими фінансовими органами, головними розпорядниками бюджетних коштів у межах встановлених їм повноважень на підставі протоколу про порушення бюджетного законодавства або акта ревізії та доданих до них матеріалів. Рішення набирає чинності з дня його підписання.

Відповідно до ст. 120 Бюджетного кодексу України зупинення операцій з бюджетними коштами полягає у зупиненні будь-яких операцій із здійснення платежів з рахунку порушника бюджетного законодавства. Механізм зупинення операцій з бюджетними коштами визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.2001 р. №21, яка діє з 09.03.2011р., затверджено Порядок зупинення операцій з бюджетними коштами.

Відповідно п. 1 зазначеного Порядку, ним визначено механізм застосування, зокрема, органами державної фінансової інспекції у межах наданих ним повноважень до розпорядників та/або одержувачів бюджетних коштів такого заходу впливу, як зупинення операцій з бюджетними коштами.

Згідно п. 2 Порядку зупинення операцій з бюджетними коштами, таке зупинення застосовується у разі виявлення факту порушення вимог бюджетного законодавства, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 117 Бюджетного кодексу України, і полягає у зупиненні будь-яких операцій із здійснення платежів з рахунків розпорядників та/або одержувачів. Якщо факт порушення вимог бюджетного законодавства зафіксовано в акті ревізії контролюючого органу, то протокол про порушення вимог бюджетного законодавства не складається. На підставі акта ревізії уповноважений орган приймає протягом трьох робочих днів з дня його надходження розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами (далі - розпорядження про зупинення операцій) за формою згідно з додатком 1.

Таким чином, оскільки під час перевірки було виявлено факти порушень законодавства з фінансових питань, щодо руху бюджетних коштів, тому колегія вважає, що у відповідача були наявні підстави для прийняття оскаржуваного розпорядження.

Стосовно оскаржуваного попередження від 28.07.2014 р. № 21-07-14-14/4399 про неналежне виконання бюджетного законодавства колегія суддів зазначає наступне.

Так, статтею 2 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетна програма - сукупність заходів, спрямованих на досягнення єдиної мети, завдань та очікуваного результату, визначення та реалізацію яких здійснює розпорядник бюджетних коштів відповідно до покладених на нього функцій; бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому; бюджетне призначення - повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, надане цим Кодексом, законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), яке має кількісні, часові і цільові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування; кошторис - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов'язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень;

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, зокрема, нецільове використання бюджетних коштів.

Статтею 117 Бюджетного кодексу України визначено, що за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу: 1) попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства - застосовується в усіх випадках виявлення порушень бюджетного законодавства; 2) зупинення операцій з бюджетними коштами;

Нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають: бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет); напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів (ст. 119 БК України).

Таким чином, застосування заходів впливу до учасника бюджетного процесу застосовується у разі встановлення контролюючим органом порушення таким учасником бюджетного законодавства, зокрема, принципу цільового використання бюджетних коштів, тобто використання бюджетних коштів не на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Колегія суддів звертає увагу на те, що попередження про неналежне виконання позивачем бюджетного законодавства не є рішенням ДФІ, яке породжує для позивача правові наслідки, а є документом, що вказує на встановлення контролюючим органом факту порушення бюджетного законодавства та попереджає про необхідність його усунення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Херсонській області - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про визнання протиправними дій, - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про визнання протиправними дій - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О. Судді: Жук С.І.

Семенюк Г.В.