Справа № 705/7258/14-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 705/7258/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Гудзенко В.Л.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії по перерахунку та виплати пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області (в подальшому відповідач), в якому просить визнати дії щодо нарахування пенсії державного службовця без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та інших сум виплат (доходу), отримуваних ним, як застрахованою особою, та на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування протиправними; зобов'язання зробити перерахунок пенсії з 01 жовтня 2014 року з урахуванням вказаних нарахувань та здійснити виплату недоотриманої суми пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2014 року позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі Черкаської області щодо перерахунку пенсії без урахування сум матеріальних допомог на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових умов та сум індексації заробітної плати. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі Черкаської області здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01.10.2014 року з розрахунку 90 % заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових умов та сум індексації заробітної плати.

Не погоджуючись з прийнятою постановою представник управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, без фіксації судового процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 03 серпня 2011 року позивач перебуває на обліку у відповідача та з 27.09.2011 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 % заробітної плати.

27.10.2014 року позивач звернулась до відповідача із заявою від 27.10.2014 року про перерахунок пенсії з врахуванням в заробітну плату, для обчислення пенсії, інші виплати з яких сплачено страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно листа управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області від 03.11.2014 року №10799/05, пенсію позивачу призначено, у відповідності до ч. 2, 6, 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», а такі види виплат, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, грошова винагорода, не передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу», як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не враховуються для обчислення пенсії.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Однак, суд першої інстанції помилково визначив дату 01.10.2014 року, з якої слід провести перерахунок пенсії.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції так як судом не вірно визначено дату початку проведення перерахунку, та зазначає наступне.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

За змістом статті 37 Закону N 3723-XII (у в редакції ,яка діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове пенсійне страхування,без обмеження граничного розміру пенсії, особам ,які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями ,- у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітну, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про оплату праці" (далі - Закон N 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону N 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року N 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон N 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон N 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що матеріальна допомога та інші виплати, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, має враховується при обчисленні розміру його пенсії, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Разом з тим, що стосується дати проведення перерахунку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії, в якій просив включити до складових заробітної плати суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення 27.10.2014 року (а.с.12).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідності до положень ст.45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» проведення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням інших виплат підлягає з першого числа наступного місяця після подачі заяви до відповідача, тобто з 01.11.2014 року.

Відповідно до ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області - задовольнити частково.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2014 року - скасувати.

Винести нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії по перерахунку та виплати пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправним дії управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням сум інших виплат.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Умані та Уманському районі Черкаської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок і виплату пенсії, у розмірі 90 % від заробітної плати, відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну службу» у редакції, чинній на час призначення пенсії , із врахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та інших виплат відповідно до довідки від 23.10.2014 року №1960/08-21, з 01 листопада 2014 року з урахуванням проведених виплат.

В решті позову відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 12 березня 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.