Справа № 810/5934/13-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5934/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р. Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Горбань Н.І. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Кучкарової Я.Д., представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Макаренка С.В., розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській обл. щодо внесення до інформаційних баз, що використовуються податковою службою, інформації про АКТ від 11 вересня 2013 року № 787/17-2/НОМЕР_1/, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову, оскільки вважає, що судом першої інстанції повністю не досліджено і неповністю встановлено обставини у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі повідомлення від 28.08.2013р. №538/17-2 виданого Білоцерківською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області та згідно наказу Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 28.08.2013р. № 294, згідно із п.п.20.1.4, п.п.75.1.2, п.п.78.1.11, ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ, та в зв'язку з отриманням постанови старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області капітана податкової міліції Середи В.В. від 22.07.2013р. № 341/1 по кримінальному провадженню № 0000001 від 21.11.2012р. про призначення позапланової документальної невиїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість ФОП ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_1) за період з 01.01.2010р. по 22.07.2013р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість ФОП ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_1) за період з 01.01.2010р. по 22.07.2013р.

Перевірка проводилась з 29.08.2013р. по 04.09.2013р. За результатами перевірки відповідачем складено Акт перевірки від 11.09.2013 року № 787/17-2/НОМЕР_1/129 у якому були зафіксовані виявлені порушення.

Не погоджуючись з висновками Акта перевірки. Позивач подав Відповідачу Заперечення на Акт перевірки.

За наслідками розгляду Заперечень Відповідачем було надіслано Позивачу Лист від 02.10.2013 р. № 13/17-2 «Про розгляд заперечення на акт про результати перевірки», який був отриманий Позивачем 04.10.2013 р.

Позивач, вважаючи незаконними і неправомірними твердження і висновки Акта перевірки, звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.20.1.4 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право поводити перевірки платників податку (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Як вбачається з пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України постанова слідчого є підставою для проведення органом ДПС позапланової документальної перевірки платника податків.

Згідно зі ст. 114 КПК України постанови слідчого, винесені відповідно до закону в кримінальній справі, яка перебуває в його провадженні, є обов'язковими для виконання всіма підприємствами, установами і організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно з матеріалами справи, до Білоцерківської ОДПІ надійшла постанова старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області капітана податкової міліції Середи В.В. від 22.07.2013р. № 341/1 по кримінальному провадженню №0000001 від 21.11.2012 року про призначення позапланової документальної невиїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість ФОП ОСОБА_4 за період з 01.01.2010р. по 22.07.2013р.

Керуючись п.78.1.11 ст.78 ПК України Білоцерківською ОДПІ 28.08.2013р. р. було видано наказ № 294 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість період з 01.01.2010р. по 22.07.2013р.

Згідно з приписами п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

А отже, згідно чинного законодавства вчинення податковим органом дій щодо складання акту перевірки за результатами її проведення, та у випадку встановлення під час проведення такої перевірки порушень податкового законодавства, прямо передбачено у повноваженнях органів державної податкової служби.

Тобто, дії по складанню акта перевірки є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством. Крім того, обставини, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій посадових осіб контролюючого органу, вчинених в процесі перевірки, щодо співставлення даних первинного бухгалтерського обліку та інших документів.

Результатом реалізації таких повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платників податків. Отже, саме результат реалізації повноважень податкового органу (тобто, рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень (як то складання акту перевірки, включення до акту перевірки певних висновків) має бути об'єктом оскарження.

Як зазначено судом першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача, а тому при розгляді даного спору судами має бути встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, чи є усі оскаржувані дії відповідача такими, що породжують саме для позивача настання будь-яких юридичних наслідків і безпосередньо впливають на його права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Водночас питання про можливість задоволення конкретних позовних вимог платника податків, спрямованих на відновлення його прав, має вирішуватися, виходячи із суті заявлених вимог та наявності спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між позивачем та контролюючим органом, протиправні дії якого, на суб'єктивну думку позивача, порушили його право. При цьому, факт порушення права позивача та, як наслідок, наявність спірних правовідносин потребують доведення та встановлення в ході судового розгляду справи.

Право на захист є самостійним суб'єктивним правом, яке з'являється у власника прав лише в момент їх порушення або оспорювання та реалізується в межах охоронюваних правовідносин, які при цьому виникли.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що Акт від 11.09.2013 року № 787/17-2/НОМЕР_1/129 "Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за період з 01.01.2010 по 22.07.2013 року") не створює юридичних наслідків для позивача, а дії податкового органу щодо внесення запису до інформаційний баз про складений Акт жодним чином не порушує прав ФОП ОСОБА_4

Водночас позивач у позові посилається на те, що в Акті перевірки, хоч і міститься у висновках вказівка на порушення норм ст. 185. ст. 187 та ст. 188 Податкового кодексу України, але не міститься жодних обгрунтувань і пояснень:

- яким чином ним були порушені вимоги формування податкових зобов'язань з ПДВ з урахуванням об'єкта оподаткування;

- яким чином були порушені вимоги формування податкових зобов'язань, виходячи з дати виникнення зобов'язань;

- яким чином позивачем був порушений порядок визначення сум податкових зобов'язань, бази оподаткування (в тому числі з урахуванням договірної вартості, рівня звичайних цін, митної вартості тощо).

З огляду на наведене, позивач вважає, що у відповідача відсутні будь-які підстави стверджувати про порушення ним норм Податкового кодексу України, зокрема норм ст. 185. ст. 187 та ст. 188 Податкового кодексу України, а отже висновки Акта перевірки є неправомірними і інформація про такий Акт перевірки підлягає виключенню з інформаційних баз, що використовуються податковою службою.

Щодо правомірності заявлення позивачем таких вимог, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з приписами п. 86.9 ст.86 ПК України 86.9 у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Як встановлено судом, за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення прийнято не було.

Тобто, керуючись наведеним положенням та тим фактом, що податкове повідомлення рішення не прийняте, надавати правову оцінку правомірності вчинених правопорушень, що викладені у висновках Акту перевірки, у суду підстав немає.

Водночас апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 року у справі № 810/5935/13-а постанова Київського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року у справі № 810/5935/13-а скасована в частині задоволення вимог про визнання протиправними дій щодо формування висновків, викладених в Акті перевірки від 11 вересня 2013 року № 788/17-2//130. Разом з цим, в іншій частині постанова від 05.12.2013 року у справі № 810/5935/13-а залишена без змін. Відтак, вважає апелянт, на даний момент, постанова Київського окружного адміністративного суду від 05.12.2013 року у справі № 810/5935/13-а набрала законної сили в частині задоволення таких позовних вимог ФОП ОСОБА_8, які є аналогічними тим, що розглядаються в межах даної справи: визнання протиправними дій Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області щодо внесення до інформаційних баз, що використовуються податковою службою, висновків Акту перевірки від 11 вересня 2013 року № 788/17-2/28481 11653/130; зобов'язання Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області вилучити з інформаційних баз, що використовуються податковою службою, інформацію про висновки Акту перевірки від 11 вересня 2013 року № 788/17-2//130.

Надаючи правову оцінку наведеним доводам апелянта, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту позовних вимог у справі № 810/5935/13-а, дані вимоги не є аналогічними, що заявлені в межах даної справи, оскільки у справі № 810/5935/13-а позивач заявляв про неправомірність внесення до інформаційних баз висновків Акту перевірки від 11 вересня 2013 року № 788/17-2/28481 11653/130, а не внесення запису про сам Акт перевірки. При цьому, як з'ясовано судом вище, податковий орган здійснюючи перевірку та складаючи за її результатами Акт перевірки від 11 вересня 2013 року № 788/17-2/28481 11653/130, діяв в межах своїх повноважень.

Таким чином, оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Н.І. Горбань

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлений 06.03.2015 року.

.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Горбань Н.І.