Справа № 0670/1555/11
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/35771/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Голубєвої Г.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Житомирі Житомирської області Державної податкової служби на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.01.2012 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2012 по справі №0670/1555/11 за позовом Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №8 до Державної податкової інспекції у місті Житомирі Житомирської області Державної податкової служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Державна фінансова інспекція в Житомирській області, Житомирська міська рада про скасування податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.01.2012, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2012, позовні вимоги Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №8 до Державної податкової інспекції у місті Житомирі Житомирської області Державної податкової служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Державна фінансова інспекція в Житомирській області, Житомирська міська рада про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.01.2011 №.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна податкова інспекція у місті Житомирі Житомирської області Державної податкової служби 23.05.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 31.05.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.01.2012 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2012, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, пунктів 1.2, 2.2, 2.6, 3.3, 3.4 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, пункту 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436/95, статей 69, 71, 79, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що фахівцями контрольно-ревізійного відділу в місті Житомирі було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №8 за період з 01.01.2008 по завершений період 2010 року, за результатами якої складено акт від 01.11.2010 №20-09/120.

В ході ревізії встановлено, що працівниками Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №8 отримано заробітної плати без належним чином оформлених касових документів щодо надходження та видачі готівкових коштів за 2009 рік на загальну суму 163477,94грн., тобто встановлено неоприбуткування готівки у вказаній сумі, внаслідок чого позивачем порушено, пункти 1,2, 2.2, 2.6, 3.3, 3.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637.

На підставі висновків акту від 01.11.2010 №20-09/120 Державною податковою інспекцією у місті Житомирі Житомирської області прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.01.2011 №, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2800162,65грн.

Відповідно до пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436/95 у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у зв'язку з великою заборгованістю по заробітній платі працівниками Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №8 було вирішено проводити взаєморозрахунки по квартплаті з мешканцями будинків в рахунок заробітної плати.

За взаємною згодою мешканцям будинків видавалася довідка про підтвердження взаєморозрахунку за квартплату, в якій зазначалась сума, на яку проведено взаєморозрахунок по квартплаті в рахунок заробітної плати, а з працівників Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №8 на підставі їх заяв, проводилось утримання з заборгованості по заробітній платі.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що до каси позивача готівкові кошти не надходили, а взаєморозрахунки відбувалися шляхом зміни сум заборгованості у відповідних довідках.

Суд касаційної інстанції не може визнати законними і обґрунтованими судові рішення попередніх інстанцій, оскільки останні ухвалені без повного та всебічного з'ясування обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов'язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з'ясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 7, частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

При цьому, відповідно до вимог статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивач в обґрунтування відсутності з його боку порушення вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні посилався на те, що готівкові кошти до каси підприємства не надходили, відповідні суми за обслуговування квартир списувалися із заборгованості по заробітній платі працівникам підприємства на підставі їх заяв.

Таким чином, для правильного вирішення справи судам необхідно було встановити наявність заяв працівників Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №8 на списання вартості комунальних послуг із заборгованості за заробітну плату на всю суму щодо якої перевіркою встановлено не оприбуткування готівки.

Окрім того, судам необхідно було на підставі належних та допустимих доказів з'ясувати чи фактично готівка за комунальні послуги надходила до підприємства чи готівкові розрахунки за надані послуги проводилися між мешканцями будинків та працівниками підприємства на підставі цивільно-правових угод з подальшим списанням підприємством відповідних сум із заборгованості по заробітній платі перед його працівниками.

Відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки встановлення нових обставин вимагає дослідження доказів, що знаходиться поза межами касаційного розгляду справи, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції із скасуванням ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій як таких, що не відповідають статті 159 цього Кодексу.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 227, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Житомирі Житомирської області Державної податкової служби задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.01.2012 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2012 по справі №0670/1555/11 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ Г.К. Голубєва