Справа № 803/378/14
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 р. Справа № 876/3582/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.,

за участі представників:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: Крижановська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.03.2014р. по справі № 803/378/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Ягодинської митниці Міндоходів України про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Ягодинської митниці Міндоходів України про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11.03.2014р. по справі № 803/378/14 позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2013/00141 від 18 вересня 2013 року, видану Ягодинською митницею Міндоходів фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції представник Ягодинської митниці Міндоходів оскаржив її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, та з наведених в ній підстав з посиланням на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, норм матеріального права та неповне з'ясування всіх обставин справи просить скасувати оскаржувану постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.03.2014 року та прийняти нову постанову, якою відмовити ФОП ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 22 липня 2013 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (покупець) та компанією "Vion Sales West BV" (Нідерланди) (продавець) укладено контракт № 41/2013/NL, згідно умов якого продавець зобов'язався передати, а покупець прийняти у власність та оплатити товар (сало свинне заморожене) відповідно до інвойсу, який є невід'ємною частиною цього контракту, на кожну окрему партію товару.

Як встановлено судом першої інстанції, 18 вересня 2013 року ОСОБА_3 ввезла на митну територію України, товар - сало свинне бокове заморожене в обрізках, без спецій, без теплової, кулінарної обробки, без консервування, без харчових добавок та приправ вагою нетто 20 010 кг за ціною 0,75 євро/кг на загальну суму 15 007,50 євро.

Для митного оформлення вказаного товару декларантом були подані на митний пост "Луцьк" Ягодинської митниці Міндоходів наступні документи: контракт № 41/2013/NL від 22 липня 2013 року, рахунок-фактура (інвойс) № 5448232 від 13 вересня 2013 року, МД-2 № 205070000/2013/048572 від 18 вересня 2013 року, ДМВ № 205070000/2013/ від 18 вересня 2013 року, міжнародна товаротранспортна накладна CMR №422195 від 13 вересня 2013 року, сертифікат про походження товару № S 1499 від 13 вересня 2013 року, ветеринарне свідоцтво ВРД-00 № 904567 від 18 вересня 2013 року, сертифікат якості від 13 вересня 2013 року, контракт на перевезення товару № 2/2013/РL від 03 січня 2013 року, довідка про транспортні витрати від 17 вересня року .

В графах 12, 45 ВМД № 205070000/2013/036522 від 05.07.2013 року було вказано митну вартість у розмірі 178 360 грн. 10 коп., що визначена за ціною контракту.

В подальшому, 18 вересня 2013 року Ягодинською митницею Міндоходів позивачу було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2013/00141 від 18 вересня 2013 року, у якій зазначено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: невідповідність заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 МК України, неподання додаткових відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості.

В свою чергу, 18 вересня 2013 року ФОП ОСОБА_3 подала через уповноважену особу нову МД-2 № 205070000/2013/048614, вказавши у ній в графах 12, 45 митну вартість, розраховану за ціною одиниці товару, наведену в інвойсі № 5448232, розрахунок митних платежів здійснювався, виходячи із митної вартості, визначеної митним органом. Також було подано нову ДМВ № 205070000/2013/048614 від 18 вересня 2013 року - митне оформлення проводилося за другорядним резервним методом із застосуванням гарантійних зобов'язань - грошової застави.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що частиною першої статті 266 МК України встановлено зобов'язання декларанта: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Підстави для відмови у митному оформлені товарів визначені у частині шостій статті 54 МК, відповідно до якої митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 54 цього ж Кодексу передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Як визначено у частині третій цієї ж статті, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що за результатами перевірки правильності визначення митної вартості товарів, яка зазначається декларантом під час здійснення митного оформлення, контролюючий орган вправі прийняти одне з наступних рішень: 1) визнати заявлену декларантом митну вартість; 2) прийняти письмове рішення про коригування митної вартості в порядку визначеному статтею 55 Митного кодексу України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до пунктів 2.3, 2.5 - 2.6 Правил заповнення декларації митної вартості, які затвердженні наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 599, запис щодо рішення, яке прийняте посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів, учиняється таким чином: якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Кодексу, посадова особа митного органу у графі "Для відміток митного органу" ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки. Якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів посадовою особою митного органу встановлені визначені Кодексом підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, в основному аркуші ДМВ учиняється запис "Рішення про коригування митної вартості товарів від ____ № ____". Якщо в митного органу відсутні зауваження щодо заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості, відсутні підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, то в основному аркуші ДМВ учиняється запис "Митну вартість визнано".

Враховуючи наведене, про прийняте рішення за результатом контролю правильності визначення митної вартості товарів посадова особа митного органу повідомляє декларанта шляхом проставляння одного з записів у графі "Для відмоток митного органу" декларації митної вартості: 1) про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів; 2) про прийняття рішення щодо коригування митної вартості товарів; 3) про визнання митної вартості.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення про коригування митної вартості носить індивідуальний характер щодо кожної окремої партії товарів, які підлягають митному оформленню, оскільки приймається за результатом вивчення поданих декларантом документів, перевірки цінової інформації згідно баз даних митної служби тощо. Також при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів контролюючий орган здійснює консультації щодо вибору методу визначення митної вартості в порядку частини четвертої статті 57 МК України, та витребовує необхідні документи шляхом зазначення їх переліку в графі "Для відміток митного органу" декларації митної вартості.

Колегія суддів апеляційноо суду погоджується з судом першої інстанції, що кожна партія товарів, яка підлягає митному оформленню, носить індивідуальний характер, а тому митні органи позбавлені права використовувати раніше прийняті рішення про коригування митної вартості до іншої партії товарів, що в подальшому ввозяться декларантом, оскільки будь-яких винятків з процедури, яка встановлена частиною третьою статті 54, статтею 55 МК України, законодавство не містить.

Однак, як підтверджується матеріалами справи, всупереч наведеним положенням законодавства, розглянувши подані позивачем до митного оформлення документи, Ягодинська митниця Міндоходів не прийняла одного з рішень, як це передбачено частиною третьою статті 53 МК України (про визнання митної вартості товару або про її коригування), оскільки декларація митної вартості від 18 вересня 2013 року не містить жодних відміток митного органу у відповідній графі.

Колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставним та необґрунтованим посилання митного органу на рішення про коригування митної вартості № 205000006/2013/000084/1 від 06 серпня 2013 року, оскільки це рішення стосується іншої поставки товару, можливість та підставність його використання до спірної поставки товару не передбачена чинним законодавством України.

Крім цього, судом апеляційної інстанції встановлено, що процедура консультацій між сторонами щодо вибору методу визначення митної вартості фактично не проводилася.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності відмови митного органу в митному оформлені товарів шляхом прийняття оскаржуваної картки відмови, а відтак судом першої інстанції позовні вимоги ФОП ОСОБА_3, задоволено правильно.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги Ягодинської митниці Міндоходів суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.03.2014р. по справі № 803/378/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський

Повний текст ухвали складений 05.03.2015 року.