Справа № 194/1479/14-а
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"02" лютого 2015 р.справа № 194/1479/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Кругового О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Тернівської міської ради Дніпропетровської області

на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року

справа № 194/1479/14-а

за позовом ОСОБА_1

до управління соціального захисту населення Тернівської міської ради Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління соціального захисту населення Тернівської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період 29 січня 2014 року по 30 червня 2014 року включно у розмірі передбаченому статтею 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням або похованням», з урахуванням проведених виплат.

Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії щодо відмови перерахувати та виплатити державну допомогу, зобовязано управління соціального захисту населення Тернівської міської ради Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 перерахування та нарахування державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період 29 січня 2014 року по 30 червня 2014 року, відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням або похованням» в розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, та забезпечити виплату цих коштів з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління соціального захисту населення Тернівської міської ради Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9), на момент звернення до суду має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», як особа, що застрахована у системі соціального загальнообовязкового державного соціального страхування. Розмір допомоги, яку отримала позивач з грудня 2012 року по лютий 2012 року складав 130,00 грн., з березня 2013 року по серпень 2013 року 475,33 грн., з вересня 2013 року по жовтень 2013 року 130,00 грн., у листопаді 2013 року - 619 грн. 11 коп., з грудня 2013 року по квітень 2014 року 690,11 грн., з травня 2014 року 682,61 грн., що підтверджується довідкою управління соціального захисту населення Тернівської міської ради Дніпропетровської області № 745 (а.с. 11).

При цьому, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по 30 червня 2014 року призначалась за Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми», та здійснювалась відповідно до порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів, яким встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Також встановлено, що постановою Тернівського міського суду від 25 грудня 2013 року визнано неправомірними дії управління соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області щодо відмови перерахувати та виплатити допомогу позивачеві по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 17 липня 2013 року по 25 грудня 2013 року, а також зобовязано здійснити перерахування та нарахування державною допомоги по догляду за дитиною за цей період відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».

Предметом спору є нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, меншому, ніж визначено статтею 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що до 1 січня 2008 року, тобто, до набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №107-VI) правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися як Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» №2811-XII від 21 листопада 1992 року (далі - Закон №2811-ХІІ), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообовязкового державного соціального страхування (стаття 13) так і Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (далі - Закон №2240-III), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими Законами (статтями 15 та 43 відповідно).

Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. При цьому, будь-яких обмежень щодо розміру вказаної допомоги норма Закону не містила, та не визначала будь-якого іншого порядку щодо призначення вказаної допомоги.

Однак, пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону 107-VI внесені відповідні зміни до Закону №2811-ХІІ та Закону №2240-III, а саме: дію статті 13 Закону №2811-ХІІ з 01 січня 2008 року поширено і на застрахованих осіб, із Закону №2240-III виключено статті 40-44.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано неконституційними положення пункту 25 розділу II Закону №107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

Крім того, пунктом 2 розділу ІІІ Закону №107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що з 01 січня 2009 року відновлено дію вищезазначених положень Закону №2240-III, у тому числі, і статті 43 цього Закону, приписами якої визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має надаватися застрахованій особі у розмірі, визначеному статтею 43 Закону №2240-ІІІ, а саме у розмірі прожиткового мінімуму.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» № 5515-VI від 06 грудня 2012 року та Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» №776-VI від 24 лютого.2014 року не містять будь-яких положень щодо розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» або делегування повноважень по визначенню такого розміру Кабінету Міністрів України.

Отже, позивач як особа, яка є застрахованою в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач при нарахуванні та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, меншому, ніж визначено статтею 43 Закону №2240-ІІІ діяв неправомірно.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Тернівської міської ради Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: О.О. Круговий