Справа № 810/614/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року м.Київ 810/614/15

18:31

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., за участю секретаря судового засідання Волощук Л.В.,

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - Литвин В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 - фізичної особи-підприємця

до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 - фізична особа-підприємець з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 05.02.2015.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що податкові повідомлення-рішення № та № від 05.02.2015 прийняті відповідачем на підставі Акта перевірки № 242 від 04.02.2015 є незаконними. Зазначив, що податковий орган дійшов помилкового висновку щодо несвоєчасної сплати позивачем суми грошового зобов'язання у 2013-2014 роках. Наголошував на тому, що зобов'язання зі сплати єдиного податку, визначені ним у податкових деклараціях за 2013 та 2014 роки сплачені у повному обсязі та у строки, передбачені законом, що підтверджується платіжними дорученнями. З огляду на зазначене позивач вважає, що підстави для застосування до нього штрафних санкцій відсутні, а тому податкові повідомлення-рішення № та № від 05.02.2015 підлягають скасуванню.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмові заперечення. В обґрунтування доводів заперечень зазначив, що проведеною перевіркою позивача встановлено факт несвоєчасної сплати податкового зобов'язання, що Броварською ОДПІ 04.02.2015 була проведена перевірка своєчасності сплати єдиного податку за 2013-2014 роки ФОП - ОСОБА_1.

Перевіркою встановлено несвоєчасну сплату платником податків сум грошового зобов'язання у 2013-2014 роках, що призвело до порушення підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 та пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

На підставі складеного за результатом перевірки Акта № 242 від 04.02.2015 податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення № та № від 05.02.2015

В ході судового розгляду справи представник відповідача пояснив суду, що факт оплати позивачем зобов'язань з єдиного податку за 2013 та 2014 роки не заперечується Броварською ОДПІ, проте вказані кошти зараховувались на погашення заборгованості, яка виникла у ОСОБА_1 на підставі річної декларації за 2012 рік, що в свою рергу призвело до порушення термінів сплати грошових зобов'язань у 2013-2014 роках.

З наведених підстав, відповідач вважає, що податкові повідомлення-рішення № та № від 05.02.2015 прийняті Броварською ОДПІ правомірно тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши норми закону, які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2015 Броварською ОДПІ проведена камеральна перевірка своєчасності сплати єдиного податку за 2013-2014 роки ФОП ОСОБА_1

За результатами перевірки складено Акт від 04.02.2015 № 245, яким встановлено несвоєчасну сплату суми грошового зобов'язання з єдиного податку та порушення фізичною особою підприємцем пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (а.с. 7)

На підставі висновків Акта перевірки податковим органом прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення № та № від 05.02.2015 (а.с. 8-9).

Непогоджуючись із прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із вимогами статті 6, підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.3 статті 36 Податкового кодексу України під податком розуміється обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу, обов'язок із сплати якого покладається на платників податків в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Зазначені приписи Податкового кодексу України кореспондовані зі статтею 67 Конституції України, за змістом якої кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Зокрема, саме нормами Податкового кодексу України визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування.

Згідно з підпунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Також, пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Броварській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та є платником єдиного податку третьої групи (а.с.12).

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначені главою І Розділу XIV Податкового кодексу України.

Відповідно до пунктів 294.1 та 294.2 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал. Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Відповідно до пункту 296.7 статті 296 Податкового кодексу України податкова декларація складається наростаючим підсумком з урахуванням норм пунктів 296.5 і 296.6 цієї статті. Уточнююча податкова декларація подається у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з абзацом 1 пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (в тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

В силу вимог пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічний обов'язок платників єдиного податку третьої групи закріплено в пункті 295.3 статті 295 Податкового кодексу України.

Пунктом 300.1 статті 300 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено до Броварської ОДПІ податкову декларацію платника єдиного податку ФОП за 2012 рік із визначенням податкового зобов'язання перед бюджетом у розмірі 6156,84 грн. (а.с.69-71).

Самостійно виявивши помилку допущену в податковій декларації з єдиного податку за 2012 рік позивач відповідно до норм Податкового законодавства направив 10.10.2013 уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку ФОП за 2012 рік із визначенням податкового зобов'язання перед бюджетом у розмірі 3432,94 грн. Зазначена уточнююча декларація була прийнята Броварською ОДПІ про що свідчить наявний на ній штамп органу державної податкової служби (а.с.72-73).

29.10.2013 позивачем направлено до Броварської ОДПІ податкову декларацію платника єдиного податку ФОП за 2013 рік із визначенням податкового зобов'язання перед бюджетом у розмірі 3309,60 грн. (а.с.34-35).

16.10.2014 позивачем було направлено до податкового органу податкову декларацію платника єдиного податку ФОП за 2014 рік із визначенням податкового зобов'язання перед бюджетом у розмірі 2033,90 грн. (а.с.42).

Факт повної та своєчасної сплати зобов'язань зі сплати єдиного податку визначених самостійно ФОП ОСОБА_1 в податкових деклараціях за 2013 та 2014 роки підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та квитанціями (а.с.13-29). При цьому зазначені обставини не заперечується відповідачем.

Відносно тверджень відповідача про наявність у ФОП ОСОБА_1 заборгованості, яка виникла у зв'язку з неповною сплатою зобов'язань визначених в податковій декларації за 2012 рік, суд зазначає про таке.

Приписами абзацу другого пункту 7 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України передбачено, що штрафні санкції до платників єдиного податку за порушення у 2012 році порядку обчислення, правильності заповнення податкових декларацій платника єдиного податку та повноти сплати сум єдиного податку платниками не застосовуються.

Тобто, вказаними нормами передбачено звільнення від відповідальності платників єдиного податку за вчинені у 2012 році такі порушення: порядку обчислення єдиного податку; правильності заповнення податкових декларацій платника єдиного податку; повноти сплати сум єдиного податку.

За наведених обставин позивач не повинен був нести відповідальність за неправильне визначення суми єдиного податку за 2012 рік.

Отже, у відповідача були відсутні підстави для визначення податкового боргу позивачу у зв'язку із неповною сплатою зобов'язань визначених в податковій декларації за 2012 рік.

Крім того, як було встановлено судом, у зв'язку із помилково визначеною сумою єдиного податку, яка підлягає сплаті в бюджет в податковій декларації за 2012 рік, позивачем було направлено до Броварської ОДПІ уточнюючу декларацію із зменшеною сумою грошового зобов'язання, яка була прийнята податковим органом 10.10.2013. Водночас, податковий орган до уваги дану обставину не прийняв.

Так, як вбачається з КОР позивача, суму у розмірі 3432,94, визначену в уточнюючій декларації, зараховано податковим органом у зменшення боргу (а.с.64-68).

Таким чином, заборгованість по зобов'язанню зі сплати єдиного податку визначеного у податковій декларації за 2012 рік у позивача була відсутня, у зв'язку із чим Броварською ОДПІ безпідставно зараховувались кошти сплачені позивачем по податковим деклараціям платника єдиного податку ФОП за 2013-2014 роки.

Отже, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що встановлені в ході перевірки податковим органом порушення, які викладені в Акті перевірки № 242 від 04.02.2015 не відповідають дійсності, а підстави для застосування положень статті 126 Податкового кодексу України - відсутні, оскільки позивачем своєчасно та у повному обсязі було проведено розрахунки з бюджетом зі сплати єдиного податку за 2013-2014 роки.

Враховуючи викладене, податкові повідомлення-рішення № та № від 05.02.2015 були прийняті Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області безпідставно, а тому, вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень не обґрунтував належними і достатніми доказами правомірності прийнятих рішень.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частиною першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до статті 97 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки позивач вимог про відшкодування судових витрат не заявляв, судові витрати стягненню на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 05.02.2015 № , від 05.02.2015 №

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 13 березня 2015 р.