Справа № 826/19150/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

24 грудня 2014 року м. Київ № 826/19150/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., при секретарі судових засідань Приходько О.В., за участю представників позивача та відповідача-1, без участі представника відповідача-2, розглянув у попередньому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

На підставі ч.ч. 3, 7 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у попередньому судовому засіданні 24 грудня 2014 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлене клопотання, об'єктивно оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для його розгляду та вирішення, суд -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) 05 грудня 2014 року надійшов позов ОСОБА_2 (далі - позивач) до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-1) та департаменту персоналу Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправним (незаконним) та скасування п. 7.2 наказу відповідача-1 від 14 листопада 2014 року № 270 "Про початок проведення перевірки відповідності до Закону України "Про очищення влади" (далі - оскаржуваний наказ);

- визнання незаконними, такими, що не відповідають вимогам Закону України "Про очищення влади" (далі - Закон) та порушують права, свободи і інтереси позивача, дії посадових (службових) осіб відповідача-2 у частині, що стосується включення позивача до списку осіб, яким забезпечено доведення до відома під розпис оскаржуваного наказу;

- зобов'язання відповідача-2 виключити позивача зі списку осіб, яким забезпечено доведення до відома під розпис оскаржуваного наказу;

- встановлення факту, що позивач, обіймаючи сукупно не менше одного року посаду (посади) у період із 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року керівника територіального (регіонального) органу центральної влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, не належить до кола осіб (суб'єктів), на яких розповсюджуються і застосовуються вимоги Закону, не вчиняла і не здійснювала під час своєї трудової діяльності та на виконання функцій (обов'язків) керівника відповідного територіального (структурного) органу державної влади, власними рішеннями, діями чи бездіяльністю жодних заходів (а також не сприяла їх здійсненню), які б були спрямовані на узурпацію влади Президентом України Віктором Януковичем, не підривала основи національної безпеки і оборони України, не порушувала права і свободи людини.

Ухвалою суду від 12 грудня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/19150/14 (далі - справа), у якій призначено попереднє судове засідання.

Одночасно з позовом представником позивача заявлено письмове клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії п. 7.2 оскаржуваного наказу щодо позивача до розгляду справи по суті та набрання постановою суду законної сили;

- заборони відповідачу-2 до розгляду справи по суті та набрання постановою суду законної сили вчиняти дії, направлені на перевірку позивача на підставі Закону;

- заборони законному представнику відповідача-1 до розгляду справи по суті та набрання постановою суду законної сили звільняти позивача із займаної посади заступника начальника Головного управління ДФС у місті Києві та приймати відповідний наказ про звільнення відповідно до Закону на підставі висновків відповідача-2, без встановлення фактів і доказів наявності у рішеннях, діях чи бездіяльності позивача здійснення заходів (та/або сприяння їх здійсненню), які б були спрямовані на узурпацію влади Президентом України Віктором Януковичем, на підрив основи національної безпеки і оборони України, на порушення прав і свобод людини, а також без встановлення фактів і доказів належності позивача до кола осіб (суб'єктів), на яких розповсюджуються та застосовуються вимоги Закону.

До суду 10 грудня 2014 року через канцелярію від представника позивача надійшло чергове письмове клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони - заборони законному представнику відповідача-1 до розгляду справи по суті та набрання постановою суду законної сили звільняти позивача із займаної посади заступника начальника Головного управління ДФС у місті Києві та приймати відповідний наказ про звільнення відповідно до Закону на підставі висновків відповідача-2, без встановлення фактів і доказів наявності у рішеннях, діях чи бездіяльності позивача здійснення заходів (та/або сприяння їх здійсненню), які б були спрямовані на узурпацію влади Президентом України Віктором Януковичем, на підрив основи національної безпеки і оборони України, на порушення прав і свобод людини, а також без встановлення фактів і доказів належності позивача до кола осіб (суб'єктів), на яких розповсюджуються та застосовуються вимоги Закону.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, зокрема, що за всю свою трудову діяльність позивач добросовісно, відкрито дотримувалася принципів, визначених ч. 2 ст. 1 Закону, а саме принципів: верховенства права та законності; відкритості, прозорості, публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

У ході трудової діяльності та виконання функцій (обов'язків) керівника та заступника керівника відповідного територіального (структурного) органу державної влади, позивач своїми власними рішеннями, діями чи бездіяльністю не здійснювала жодних заходів (а також не сприяла їх здійсненню), які б були спрямовані на узурпацію влади Президентом України Віктором Януковичем, не підривала основи національної безпеки і оборони України, не порушувала права і свободи людини.

Під час трудової діяльності та виконання функцій (обов'язків) керівника та заступника керівника відповідного територіального (структурного) органу державної влади, позивач не притягувалася до будь-якої визначеної чинним законодавством (адміністративної, цивільної, кримінальної, іншої) відповідальності, не здійснювала будь-яких дій, не приймала будь-яких рішень, які б могли бути підставою для подальшого її звільнення із займаної посади.

Присутній у попередньому судовому засіданні 24 грудня 2014 року представник позивача підтримав клопотання, подане ним до суду 10 грудня 2014 року (далі - заявлене клопотання), та просив задовольнити його, а клопотання, подане ним до суду 05 грудня 2014 року, просив залишити без розгляду та вирішення по суті.

Присутній у попередньому судовому засіданні 24 грудня 2014 року представник відповідача-1 заперечував проти заявленого клопотання та просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача-2 у попереднє судове засідання 24 грудня 2014 року не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду заявленого клопотання відповідач-2 повідомлений своєчасно та належним чином.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 117, ч.ч. 1, 3 ст. 118 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Питання про забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених ч. 1 цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Розглядаючи та вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, перевіривши зазначені у заявленому клопотанні доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, вислухавши думку присутніх у попередньому судовому засіданні представників сторін, а також оцінивши докази, які подано на обґрунтування заявленого клопотання, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки, за переконанням суду, представником позивача не обґрунтовано та не доведено, що до прийняття у справі судового рішення по суті дійсно існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та законним інтересам позивача, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд вважає, що зазначені у заявленому клопотанні доводи представника позивача є тільки його припущеннями, оскільки належних і допустимих доказів, на підставі яких суд міг би прийти до висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та законним інтересам позивача, до заявленого клопотання не додано.

Керуючись ст.ст. 110, 111, 117, 118, 133, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі № 826/19150/14.

Копії ухвали у повному обсязі направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам), роз'яснивши, що ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його заявленню протягом судового розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена. Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, ухвала може бути оскаржена повністю або частково шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин

Ухвала у повному обсязі складена 29 грудня 2014 року