Справа № 640/22189/14-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 р. Справа № 640/22189/14-а

Головуючий 1 інстанції: Якуша Н.В.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 28.01.2015р. по справі № 640/22189/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в особі старшого державного виконавця Кононенко Анастасії Олександрівни

про скасування постанов,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулася до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, в якому просила: скасувати постанову старшого державного виконавця Кононенко Анастасії Олександрівни Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 20.11.14 р. про накладання на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 170,0 грн. на користь ОСОБА_2 за невиконання без поважних причин рішення суду в наданий строк; скасувати постанову старшого державного виконавця від 20.11.14 р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 680,0 грн. за невиконання виконавчого листа у наданий добровільний строк.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 28.01.15 р. по справі № 640/22189/14-а позов був задоволений частково: скасовано постанову старшого державного виконавця Київського відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кононенко Анастасії Олександрівни від 20.11.14 р. про накладання на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 170,0 грн. за виконавчим провадженням ВП № 45016045. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Позивачка не погодилася з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 28.01.15 р. по справі № 640/22189/14-а та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач письмові заперечення на апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.05.14 р., яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19.06.14 р., позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 були задоволені: зобов'язано відповідачів усунути позивачам перешкоди у здійсненні ними права у проведенні інвентаризації кладового приміщення (підвалу) у будинку за адресою: АДРЕСА_1, шляхом надання ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 доступу до кладового приміщення (підвалу) разом із працівником КП «ХМБТІ» для інвентаризації цього підвального приміщення. Вирішено питання про стягнення судового збору. На підставі зазначеного рішення суду 22.09.14 р. позивач ОСОБА_2 отримав виконавчі листи по справі та звернув їх до виконання в Київський відділ державної виконавчої служби ХМУЮ.

Відповідно матеріалів виконавчого провадження ВП № 45016045 за виконавчим листом про усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 права у проведенні інвентаризації кладового приміщення (підвалу) у будинку за адресою: АДРЕСА_1, постановою від 08.10.14 р. старшим державним виконавцем Київського відділу держаної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кононенко А.О. було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 640/5363/14-ц, виданого 22.09.14 р. Київським районним судом м. Харкова. В постанові про відкриття виконавчого провадження від 08.10.14 р. боржнику було запропоновано добровільно виконати рішення суду в 7-денний термін з дня винесення даної постанови (а.с. 24).

Вказана постанова була направлена ОСОБА_1 супровідним листом від 08.10.14 р. за вих. № 21469, яку позивачка отримала 10.10.14 р., про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 25).

В подальшому, за невиконання рішення суду буз поважних причин постановою старшого державного виконавця від 20.11.14 р. на позивачку був накладений штраф у розмірі 170,0 грн. на користь ОСОБА_2 Крім того, постановою старшого державного виконавця від 20.11.14 р. з позивачки стягнутий виконавчий збір у розмірі 680,0 грн. При цьому необхідно зазначити, що постанова про накладення на позивачку штрафу у розмірі 170,0 грн. була винесена після отримання державним виконавцем заяви ОСОБА_2 від 19.11.14 р. про те, що боржником не виконане рішення суду від 19.05.14 р.

Не погоджуючись з прийнятими державним виконавцем рішеннями, ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що матеріали виконавчого провадження не містять в собі доказів того, що державний виконавець самостійно перевіряв стан виконання рішення суду, а також не містяться докази, які б доводили вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, які створюють перешкоди для його виконання або навпаки її бездіяльності, що унеможливлювала б виконання в строк рішення суду, а тому постанова державного виконавця про накладення на позивачку штрафу за невиконання рішення суду є неправомірною. Що стосується постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 680,0 грн., суд першої інстанції дійшов до висновку, що положення ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначають єдиний випадок, за наявності якого виконавчий збір з боржника не стягується, а саме: отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання, а тому ця постанова є законною.

В доводах апеляційної скарги позивачка по справі послалася на те, що у мотивувальній частині постанови суду, що оскаржується, зазначено, що у своїй постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови. З приводу цього апелянтка зазначила, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.05.14 р. позовні вимоги ОСОБА_17, ОСОБА_4, ОСОБА_18 були задоволені у повному обсязі, судом було зобов'язано не чинити перешкод у здійсненні позивачами права у проведенні інвентаризації кладового приміщення (підвалу) у будинку, який перебуває у їх спільній сумісній власності, за адресою АДРЕСА_1, шляхом надання ОСОБА_17, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_19, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 доступу до кладового приміщення (підвалу) разом з працівником КП «ХМБТІ» для інвентаризації цього підвального приміщення. Таким чином, судом було зобов'язано провести інвентаризацію кладового приміщення саме з працівником КП «ХМБТІ». З тексту постанови державного виконавця вбачається, що позивачка сама повинна була забезпечити присутність працівника КП «ХМБТІ» та присутність державного виконавця для проведення інвентаризації, оскільки саме в неї знаходиться на примусовому виконанні виконавчий лист по вказаній цивільній справі. Разом з тим, позивачка вважає, що така позиція державного виконавця є хибною та такою, що суперечить чинному законодавству, оскільки саме державний виконавець є посадовою особою та саме ця особа повинна була викликати працівника КП «ХМБТІ», повідомити ОСОБА_1 про день та час проведення інвентаризації, а вже після цього, у разі створення нею перешкод з неповажних причин, виносити свої постанови та накладати на неї штраф і стягнення виконавчого збору.

Крім того, у постанові суду першої інстанції від 28.01.15 р. зазначено, що штраф за невиконання рішення суду може бути накладений лише у випадку невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії. Так державний виконавець перед застосуванням штрафних санкцій зобов'язаний з'ясувати, зокрема, наявність або відсутність поважних причин невиконання рішення і обов'язку виконати певні дії лише боржником, а також, чи сплив строк, який був встановлений державним виконавцем боржнику, для виконання рішення суду. Також, у рішенні суду першої інстанції зазначено, що матеріали виконавчого провадження не містять в собі доказів того, що державний виконавець самостійно перевіряв стан виконання рішення суду, а також не містяться докази, які б доводили вчинення ОСОБА_1 будь яких дій, які створюють перешкоди для виконання рішення суду або навпаки - її бездіяльність, що унеможливлювала б виконання в строк рішення суду. Крім того, у рішенні Київського районного суду м. Харкова від 28.01.15 р. зазначено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 чинила перешкоди ОСОБА_17 та працівнику КП «ХМБТІ» у доступі до кладового приміщення у будинку АДРЕСА_1 для проведення інвентаризації цього підвального приміщення. Також, у вищезазначеній постанові суду зазначено, що доказів, які б підтверджували правомірність оскаржуваних постанов державного виконавця, відповідач до суду не надав.

На підставі наведених вище обставин, апелянт по справі вважає, що мотивувальна частина постанови суду першої інстанції та її резолютивна частина суперечить один одному, оскільки суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які відомості стосовно провини ОСОБА_1 у невиконанні рішення суду, натомість заявлені позовні вимоги щодо скасування постанов державного виконавця, задовольняє частково.

Колегія суддів зазначає, що підставою для скасування постанови старшого державного виконавця Київського відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кононенко Анастасії Олександрівни від 20.11.14 р. про накладання на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 170,0 грн. за виконавчим провадженням ВП № 45016045 слугував висновок суду першої інстанції про те, що оцінивши заяву ОСОБА_2 від 19.11.14 р. про невиконання боржником рішення суду, суд не визнав її такою, що доводить провину ОСОБА_1 у тому, що рішення суду від 19.05.14 р. у встановлений державним виконавцем строк не було виконано, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 чинила перешкоди ОСОБА_2 та працівнику КП «ХМБТІ» у доступі до кладового приміщення (підвалу) у будинку за адресою: АДРЕСА_1 для інвентаризації цього підвального приміщення, відсутні.

При цьому, колегія суддів вважає за доцільне зауважити, що наведений вище висновок суду першої інстанції апелянтом під сумнів не ставиться. Разом з тим, позивач не погоджується з рішенням суду в частині відмови їй у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції сам дійшов висновку про відсутність будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 чинила перешкоди ОСОБА_17 та працівнику КП «ХМБТІ» у доступі до кладового приміщення у будинку АДРЕСА_1 для проведення інвентаризації цього підвального приміщення, відмовивши при цьому і задоволенні позовних вимог про скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Колегія суддів зазначає, що відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, стягнення виконавчого збору, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, відшкодування витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, і стягнення штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, а також у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Підставою для відмови позивачці у задоволенні позовних вимог про скасування постанови старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кононенко А.О. ВП № 45016045 від 20.11.14 р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 680,0 грн. за невиконання виконавчого листа у наданий строк для добровільного виконання слугував висновок суду першої інстанції про те, що положення ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначають єдиний випадок, за наявності якого виконавчий збір з боржника не стягується, а саме: отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що підставами для стягнення виконавчого збору із боржника можуть бути невиконання рішення суду майнового та немайнового характеру, а також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання.

Як було правильно зазначено в судовому рішенні, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 чинила перешкоди ОСОБА_17 та працівнику КП «ХМБТІ» у доступі до кладового приміщення у будинку АДРЕСА_1 для проведення інвентаризації цього підвального приміщення, а тому в даному випадку відсутні підстави вважати, що боржником не було виконано рішення суду. Також в даному випадку не мало місце і повернення виконавчого документу без виконання за письмовою заявою стягувача. Що стосується підстави для стягнення виконавчого збору у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, колегія суддів зазначає, що в даному випадку державним виконавцем не вчинялося жодних дій з примусового виконання виконавчого документу, а підставою для прийняття постанови про стягнення виконавчого збору було невиконання виконавчого листа у наданий строк, хоча положення ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» не містять такої підстави для стягнення виконавчого збору за невиконання виконавчого листа.

Відповідно Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом 3 робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, за умови, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до 15 днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У разі ненадання боржником у строки для самостійного виконання рішення документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

В даному випадку рішення суду першої інстанції було підтверджено, що боржником не чинилося перешкод ОСОБА_17 та працівнику КП «ХМБТІ» у доступі до кладового приміщення у будинку АДРЕСА_1 для проведення інвентаризації цього підвального приміщення, що свідчить про те, що постанова про накладення на ОСОБА_1 штрафу за невиконання рішення суду, так само як постанова про стягнення виконавчого збору є безпідставними та такими, що прийняті всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині.

Зважаючи на те, що постанова Київського районного суду м. Харкова від 28.01.15 р. по справі № 640/22189/14-а прийнята з порушенням вимог чинного законодавства в частині відмови у задоволенні позовних вимог, вона підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 28.01.15 р. по справі № 640/22189/14-а - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 28.01.15 р. по справі № 640/22189/14-а - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування постанови старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кононенко А.О. ВП № 45016045 від 20.11.14 р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 680,0 грн. за невиконання виконавчого листа у наданий добровільний строк та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позовних вимог.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кононенко А.О. ВП № 45016045 від 20.11.14 р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 680,0 грн. за невиконання виконавчого листа у наданий строк для добровільного виконання.

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Харкова від 28.01.15 р. по справі № 640/22189/14-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Бенедик А.П.