Справа № 2а-3220/12/2170
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Київ К/800/39743/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Сіроша М.В.

Юрченко В.П.

при секретарі судового засідання: Луцак А.В.,

розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Херсоні Херсонської області Державної податкової служби

на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013 року

та постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21.12.2012 року

по справі №2а-3220/12/2170

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Електромашсервіс»

до Державної податкової інспекції у місті Херсоні Херсонської області Державної податкової служби

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Електромашсервіс» звернулось до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у місті Херсоні Херсонської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень від 03.04.2012 року № щодо збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ за основним платежем в розмірі 1800657,00 грн. та штрафними санкціями в розмірі 450164,00 грн., № щодо зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 124343,00 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 31086,00 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21.12.2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013 року у даній справі позов задоволено з огляду на правомірність заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального права та без належного врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТД «Електромашсервіс» з питань підтвердження господарських відносин з ПП «ДК «Меркурій» за листопад 2011 року та встановлені порушення позивачем п. 187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого завищено суму від'ємного значення розрахунків з бюджетом на суму 124343,00 грн. та занижено суму податку на додану вартість за листопад 2011 року на загальну суму 1800657,00 грн.

На підставі вказаних висновків перевірки та процедури адміністративного оскарження прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов, суди виходили з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У п.198.6 наведеної норми визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як було вірно встановлено судами, факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами, виписаними позивачу його контрагентом, а саме - договорами, видатковими накладними, податковими накладними, актами про приймання-передачу у власність виключних прав, актами приймання-передачі векселів, витягом з реєстру податкових накладних, актами приймання-передачі робіт та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, витрати, понесенні платником податків, є прямо пов'язаними із господарською діяльністю позивача.

Жодних доказів, які б підтверджували порушення з боку позивача при укладанні договорів публічного порядку, відповідачем не надано. На час укладання договорів із позивачем, його контрагент був платником ПДВ згідно чинного законодавства та належним чином зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, тобто мав достатній об'єм правоздатності для укладення спірних угод.

Доводи відповідача про нікчемність угод, укладених між позивачем та його контрагентом, судами правомірно не прийняті до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження такого факту.

Податкове законодавство України не містить норм, які б ставили в залежність право платника податку на формування валових витрат від можливих порушень податкової дисципліни з боку його контрагентів, або зобов'язували б платників податків контролювати дотримання своїми контрагентами норм законодавства. Можливі порушення контрагентом платника податків податкової дисципліни, у тому числі не декларування своїх зобов'язань або не сплата податку до бюджету, ще не є достатньою підставою для позбавлення платника податків права на валові витрати по операціям з такими контрагентами.

Крім того, рішенням Господарського суду Херсонської області від 26.06.2012 року, яке набрало законної сили, по справі за позовом ТОВ «ТД «Електромашсервіс» до ПП «ДК «Меркурій» про визнання договорів №31-01/11 від 31.01.2011 року та №28-01/11 від 28.01.2011 року щодо відчуження майнових прав автора недійсними встановлено, що вказані договори підписані повноваженими особами, вони не є фіктивними, тобто тягнуть для сторін юридичні наслідки. Таким чином, в судовому порядку господарські операції з контрагентом недійсними не визнані.

Частиною 1 ст.72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, суди дійшли вірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Херсоні Херсонської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013 року та постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21.12.2012 року по справі №2а-3220/12/2170 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підписСірош М.В.
підписЮрченко В.П.

Ухвала складена у повному обсязі 20.02.2015 р.