Справа № 159/2130/14-а, 2а-159/82/14
Суддя: Бруновська Н.В.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Львів № 876/4566/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

01.04.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2014 року позов задоволено. Суд зобов'язав пенсійний орган провести перерахунок та виплату позивачу пенсії, як державному службовцю, з дня її призначення 27.02.2014 року з урахуванням усіх видів оплати праці на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомоги, та інших фактично отриманих сум, як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування пенсії згідно умов чинного законодавства.

Не погодившись з даною постановою, апелянт Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області подав апеляційну скаргу, покликаючись на те, що постанова суду першої інстанції є необґрунтована, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2014 року скасувати та прийняти нову постанову якою в позові відмовити.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання на виклик суду не з'явились хоча, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при визначенні розміру пенсії позивачу безпідставно не врахував отриману матеріальну допомогу на оздоровлення та допомогу на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням суми індексації.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи і є правильними виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 27.02.2014 року пенсійним органом призначено пенсію як державному службовцю.

Згідно із довідкою позивачу виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань.(а.с. 10-15 )

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державного службовця призначається в розмірі 90 % від сум їх заробітної плати на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 вказаного Закону передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток ( дохід ) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.05.2013 р. в справі № 21-125а/13, в якій визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховується в заробіток ( дохід ) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Разом з тим, колегія суддів вважає що постанову слід змінити оскільки, суд першої інстанції зобов'язуючи пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії в порушення ст. 162 КАС України не визнав протиправними дій вказаного органу.

Тому, резолютивну частину рішення слід викласти у наступній редакції а саме: абзац другий резолютивної частини:

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 призначеної відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» з урахуванням раніше виплачених сум, включивши до розрахунку пенсії як складові заробітної плати нараховані та виплачені суми щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення і допомоги на вирішення соціально-побутових питань з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з 27.02.2014 року.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 201 КАС України, правильне по суті вирішення справи але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права є підставою для зміни постанови чи ухвали суду першої інстанції.

З огляду на те, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено спір, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану постанову слід змінити. Інші доводи апеляційної скарги зроблених судом апеляційної інстанції висновків не спростовують.

Керуючись ст.195, ст.198, ст.201, ст.205, ст.207, ст.254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області задовольнити частково.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2014 року - змінити.

Абзац другий резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції:

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» з урахуванням раніше виплачених сум, включивши до розрахунку пенсії як складові заробітної плати нараховані та виплачені суми щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення і допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з 27.02.2014 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: М.В. Костів

Р.М. Шавель