Справа № 822/4219/14
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4219/14

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

11 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.,

представника позивача: Загребельного В.В.

представника відповідача: Коваль І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в особі Нетішинського відділення на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалбуд" до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в особі Нетішинського відділення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.03.2013 року № (від 23.07.2013 року № ).

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 15.12.2014 року адміністративний позов задоволено, а саме: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення від 26.03.2013 року №, від 23.07.2013 року №, прийнятих Славутською ОДПІ (Нетішинське відділення).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити повністю.

Представник позивача заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 року по 30.06.2012 року. За наслідками перевірки складено акт № 240/22/32987115 від 18.03.2013 року.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ТОВ "Універсалбуд" вимог п.44.1, 44.6 ст.44, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.1 ст.137, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138, пп.150.1 ст.150 Податкового кодексу України, в результаті чого занижений податок на прибуток на суму 4 516 332 грн. 00 коп., в т.ч.: за III квартал 2011 року на 1 842 494 грн. 00 коп.; за IV квартал 2011 року на 2 333 886 грн. 00 коп.; за І квартал 2012 року на 247 327 грн. 00 коп.; за II квартал 2012 року на 92 625 грн. 00 коп. Зокрема, на думку перевіряючих, підставою для висновку про заниження позивачем податку на прибуток підприємства є декларування ним валових витрат, понесених у зв'язку з господарськими відносинами з трьома контрагентами, господарська діяльність яких, на думку податкового органу, має ознаки фіктивності.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення - рішення № від 26.03.2013 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 4 601 320 грн., з яких за основним платежем 4 516 332 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 84 988 грн. 00 коп.

Позивач, не погодившись із викладеними у акті перевірки висновками, звернувся зі скаргами до органів Міністерства доходів і зборів України. Як наслідок, рішенням про результати розгляду повторної скарги від 04.07.2013 року скасоване податкове повідомлення - рішення Нетішинського відділення Славутської ОДПІ № від 26.03.2013 року в частині донарахованого перевіркою податку на прибуток через неврахування підприємством у податковій звітності результатів попередньої перевірки (акт від 28.02.2012 року №178/23/32987115) та у відповідній частині штрафну санкцію. З урахуванням цього, Нетішинським відділенням Славутської ОДПІ прийняте податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2013 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 4 518 991 грн. 00 коп., в тому числі 4 434 003 грн. 00 коп. за основним платежем та 84 988 грн. 00 коп. за штрафними санкціями.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновки акту перевірки є необґрунтованими, суперечать законодавству з питань оподаткування та фактичним обставинам справи, а тому оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті на його основі є протиправним та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Діючи в межах наданих повноважень органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не повинні порушувати Конституцію та закони України, права та законні інтереси фізичних чи юридичних осіб.

Так, відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку.

Тобто, в разі видачі покупцю контрагентом, який зареєстрований як платник ПДВ, податкових накладних з усіма необхідними реквізитами, визначеним законом, такий покупець має право на включення цього податку до складу податкового кредиту за звітний податковий період.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, документи мають силу первинних у випадку фактичного здійснення господарської операції, з огляду на що для визначення податкового кредиту, сплачені в ціні товару суми податку на додану вартість повинні бути фактично здійснені і підтверджені належними первинними документами, складеними у відповідності до законодавчих вимог і які відображають реальність господарської операції.

Як свідчать матеріали справи, на підтвердження здійснення господарських операцій між ТОВ "Універсалбуд" та ТОВ "Оллерус-Буд", ТОВ "Проммаст-стандарт", ТОВ "Респект-2000", позивачем було надано до суду копії договорів субпідряду, договорів поставки, договору купівлі-продажу, актів прийому - передачі робіт, актів передачі - прийому, актів приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт, платіжних доручень, податкових та видаткових накладних, що складені у відповідності до вимог чинного законодавства

Таким чином, подані позивачем первинні документи свідчать про реальність господарських операцій, оскільки на підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності встановлено, що факт надання послуг та поставки товарів позивачу зі сторони його контрагентів документально підтверджується, зазначені операції призвели до зміни майнового стану платника податків, метою придбання матеріальних цінностей було їх подальше використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

Посилання податкового органу на пояснення директора ТОВ "Олерус-Буд", засновника ТОВ "Проммаст-стандарт" та засновника ТОВ "Респект - 2000" в рамках розслідувань відповідних кримінальних справ, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги, оскільки покази осіб, опитаних в рамках кримінальної справи, оцінюються судом під час такої кримінальної справи в порядку ст.65, 67 КПК України та не мають наперед встановленої сили. Крім того, на момент проведення перевірки, прийняття податкового повідомлення-рішення та розгляду даної справи у суді, відповідачем не надано доказів притягнення посадових осіб контрагентів позивача до кримінальної відповідальності, як і не надано доказів визнання правочинів, укладених контрагентами позивача, недійсними в судовому порядку.

Разом з тим, чинним законодавством України на учасників цивільно-правових відносин, які є платниками податків, не покладено обов'язку та не визначено право перевірки відповідності законодавству статусу контрагентів, в т.ч. перебування за місцезнаходженням, наявність трудових та матеріальних ресурсів та дотримання ними вимог податкового законодавства. Кожен платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Враховуючи викладене, правочини, укладені позивачем з його контрагентами відповідають нормам чинного законодавства України, фактичні обставини об'єктивно засвідчують здійснення дослідженої судом господарської діяльності позивача із вказаними підприємствами, що підтверджуються первинними бухгалтерськими документами та податковими накладними, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

У відповідності до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в особі Нетішинського відділення залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 13 березня 2015 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.