Справа № 711/8294/13-а (2а/711/2245/13)
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Київ К/800/47938/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Заступника голови комісії, першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Зінник С.М., що переглядається за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Заступника голови комісії, першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Зінник С.М. (далі - відповідач), в якому просив скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області від 25 липня 2013 року № 14 щодо результатів розгляду його заяви від 18 червня 2013 року про призначення пенсії на пільгових умовах у зв'язку із роботою на підприємстві зі шкідливими та важкими умовами праці та зарахувати до трудового стажу роботу за професією машиніста крану зі шкідливими та важкими умовами праці для призначення пенсії на пільгових умовах за списком 2.

В обґрунтування вимог позовної заяви позивач зазначав, що його заява від 18 червня 2013 року про підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умова, не розглядалася по суті, оскаржуване рішення винесене формально без дослідження всіх обставин.

Незаконність рішення позивач мотивує порушенням процедури його прийняття, визначеної Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, зазначаючи, що Комісія у своєму складі не мала жодного спеціаліста, який мав би технічну грамотність в галузі трудової роботи позивача (як помічника машиніста екскаватора та машиніста крану), а також про те, що йому, під час засідання комісії, не було надано можливості викласти свої доводи по суті розгляду заяви.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, позивач просить оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення адміністративного позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши оскаржувані рішення судів та матеріали справи в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, в період з 12 січня 1981 року по 3 січня 1996 року позивач працював помічником машиніста екскаватора та машиністом крану (автокрану) в Управлінні механізації робіт об'єднання «Черкасисільбуд», правонаступником якого є Управління механізації будівництва об'єднання «Черкасиоблагробуд», яке, у свою чергу, з вересня 2003 року перейменоване у ВАТ «Черкаське управління механізації будівництва», та яке на даний час ліквідовано.

В липні 2013 року позивач звертався до територіального управління Пенсійного фонду України із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Рішенням комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області від 25 липня 2013 року № 14, до складу якої входив Зінник С.М. - заступник голови комісії, перший заступник начальника головного управління, заявнику було відмовлено в підтвердженні пільгового стажу роботи на посадах помічника машиніста екскаватора та машиніста крана на будівництві за період з 12 січня 1981 року по 3 січня 1996 року, оскільки зазначені вище посади не передбачені Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

24 листопада 2006 року в Міністерстві юстиції України за № 1231/13105 зареєстрований Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, який визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Відповідно до цього Порядку, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах здійснюється комісіями з питань такого підтвердження, які утворюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, і до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної інспекції України з питань праці. Також, до складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об'єднань.

Основними завданнями комісії відповідно до пункту 6 Порядку є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку, а також участь у підготовці методичних посібників з розгляду питань про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Пунктом 7 цього Порядку передбачено, що для виконання покладених на Комісію завдань їй надається право:

- заслуховувати на своєму засіданні особу, яка подала заяву про підтвердження стажу роботи (далі - заявник), або її законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально;

- запрошувати на засідання як консультантів та експертів фахівців центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій;

- отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи, у встановленому порядку;

- інформувати органи Пенсійного фонду України з питань, що входять до компетенції Комісії.

Аналіз приведених норм свідчить про те, що участь заявника у засіданні Комісії не є обов'язковою, так само як і участь консультантів, експертів і фахівців, залучення та заслуховування названих осіб є правом, а не обов'язком Комісії. Тому, колегія суддів не приймає покликання апелянта на те, що у складі Комісії не було жодного спеціаліста, який мав би технічну грамотність в галузі трудової роботи позивача (як помічника машиніста екскаватора та машиніста крану), а також на те, що йому, під час засідання комісії, не було надано можливості викласти свої доводи по суті розгляду заяви.

Відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно із пунктом 3 наказу Міністерства Праці та Соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 вказаного Порядку передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці необхідно надати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду та періоди виконаної роботи, виписку з наказу по підприємству про наслідки атестації на відповідному робочому місці, та у випадку відсутності в трудовій книжці відомостей, визначаючих право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, яка передбачена пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у трудовій книжці позивача не міститься записів про проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Розділ ХХVII Списку № 2 «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об'єктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року, не відносить такі посади як машиніст крану та помічник машиніста екскаватора до посад, що дають право на пільгову пенсію.

Право особи на пільгову пенсію за законом повинно підтверджуватись віднесенням роботи до Списку № 2, а також доказами проведення атестації робочих місць.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження його права на пільгову пенсію згідно п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суди першої та апеляційної інстанцій обгрунтговано не врахували надані позивачем докази незадовільного стану здоров'я, оскільки не доведений причинно-наслідковий зв'язок хвороб позивача із виконуваними ним роботами в спірний період.

Таким чином, Вищий адміністративний суд України погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що оспорюване рішення прийняте в порядку та межах визначених чинним законодавством, а позовні вимоги є необґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді :