Справа № 607/18863/13-а
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2013 Справа №607/18863/13-а
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Яцина О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача УДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови серії ВО№098656 від 01.07.2009 року в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що інспектором при притягненні її до адміністративної відповідальності не враховано всі обставини. Вказує, що 01.07.2009 року жодних ПДР не порушувала, а перебувала на своєму робочому місці і крім цього зазначила, що право на керування транспортним засобом марки ФОРД мають ще троє осіб та вона не являється власником вказаного автомобіля. Про існування постанови у справі про адміністративне правопорушення дізналася лише в жовтні 2013 року. Тому вважає, що адміністративне стягнення на неї накладено неправомірно, так як правопорушення вона не вчиняла та просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по даній справі закрити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у адміністративному позові, просила його задовольнити.

Представник відповідача - Управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області Бучинський В.Я. у судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти нього та пояснив, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху України за ч.1 ст.122 КУпАП і не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення ВО№098656 від 01.07.2009 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді 255 грн. штрафу

Як вбачається із змісту даної постанови інспектором ВДАІ м. Тернополя Фуртак Ю.І. встановлено, що гр. ОСОБА_1 01.07.2009 року о 14.36 год., в м. Тернополі по вул.. Острозького керувала транспортним засобом марки «Форд», державний номерний знак « НОМЕР_1», та порушила вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

У відповідності до п. 8.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р. регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» додатку № 1 до ПДР України відноситься до категорії заборонних знаків, в зоні дії якого забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягуються водії транспортних засобів за порушення вимог дорожніх знаків і тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення та накладенні стягнення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1. ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Як вбачається із викладених у позові доводів позивача, копія протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП їй вручена не була, копія даного документу також не представлена суду.

Факт вчинення позивачем ОСОБА_1 викладеного у постанові правопорушення нею заперечується.

Із доводів позивача ОСОБА_1., викладених нею у адміністративному позові, та пояснень останньої у судовому засіданні, вбачається, що 01.07.2009 року жодних ПДР не порушувала, а перебувала на своєму робочому місці і крім цього зазначила, що право на керування транспортним засобом марки ФОРД мають ще троє осіб та вона не являється власником вказаного автомобіля. Про існування постанови у справі про адміністративне правопорушення дізналася лише в жовтні 2013 року. Тому вважає, що адміністративне стягнення на неї накладено неправомірно, так як правопорушення вона не вчиняла.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Однак, у процесі розгляду справи представником відповідача не представлено та відповідно судом не здобуто жодних доказів, які б спростували вищевказані посилання позивача про те, що вимог дорожнього знаку « Зупинку заборонено» не порушувала.

З врахуванням наведених обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що у діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, однак враховуючи конкретні обставини, за яких було вчинено правопорушення, особу порушника, характер вчиненого правопорушення, яким не було створено перешкод іншим учасникам дорожнього руху, вважає, що дане правопорушення слід визнати малозначним.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, враховуючи малозначність вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку, що постанову серії ВО№098656 від 01.07.2009 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності необхідно скасувати, звільнити її від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 22, 122, 245, 251, 287- 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВО№098656 від 01.07.2009 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП - провадженням закрити, у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши їй усне зауваження.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий Базан Л.Т.