Справа № 872/11031/13
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2014 рокусправа № 0426/13986/2012 (2-а/0182/27/2013)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Виконавчого комітету Нікопольської міської ради на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.05.2013 року

у адміністративній справі 0426/13986/2012 (2-а/0182/27/2013) за позовом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.05.2013 року задоволено адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», та визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Нікопольської міської ради щодо відсутності належного контролю за своєчасним розглядом управлінням містобудування і архітектури заяви ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» «про надання містобудівних умов та обмежень на розробку проекту «ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» Ділянка шлакового лиття ЦВФ. Реконструкція ділянки брикетування відсівів феросплавів з установкою сушила та бункерної естакади для зберігання і відвантаження готової продукції», у встановлений законодавством строк.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена відповідачем по справі з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, та не врахування фактичних обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору у цій справі, у зв'язку з чим просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог позивача в повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що приймаючи рішення у цій справі суд першої інстанції вийшов за межі заявлених ПАТ «НЗФ» вимог, а висновки суду про бездіяльність

Виконавчого комітету Нікопольської міської ради та не належного контролю за своєчасним розглядом управлінням містобудування і архітектури заяви ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» - є безпідставними, оскільки вказана заява позивача була розглянута у визначений законом 10-денний строк, внаслідок чого позивачу і було направлено04.08.2012 р. лист з вимогою додатково надати належно засвідчений державний акт про право постійного користування земельною ділянкою, з чим ПАТ «НЗФ» погоджувався, додаткова в подальшому надавши вказаний акт. Відповідач також акцентує увагу на тому, що рішення по зверненню позивача було прийнято після отримання ним підготовленого у відповідності до Регламенту проекту рішення

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, та перевіривши правову оцінку судом першої інстанції фактичних обставин по справі і їх застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, судова колегія дійшла висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції,та прийняття у справі іншої постанови про відмову у задоволені вимог позивача, виходячи з нижченаведеного

Предметом спору у цій справі за позовом ПАТ «НЗФ» є бездіяльність виконавчого комітету Нікопольської міськради щодо розгляду заяви позивача про надання містобудівних умов та обмежень на розробку проекту «Дільниця шлакового лиття ЦВФ, Реконструкція дільниці брикетування відсіві феросплавів з установкою сушила та бункерної естакади для зберігання та відвантаження готової продукції» у встановлений законом строк, і зобов'язання відповідача розглянути вказану заяву на засіданні (а.с.1-5).

Саме за вказаним адміністративним позовом ухвалою від 12.12.2012 р. (а.с.44) було відкрито провадження по адміністративній справі.

14.01.2013 р. позивачем до суду було подано заяву про часткову відмову від адміністративного позову, в якій ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» відмовився від вимог про зобов'язання виконкому міськради розглянути на засіданні заяву «про надання містобудівних умов та обмежень на розробку проекту «ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» Ділянка шлакового лиття ЦВФ. Реконструкція ділянки брикетування відсівів феросплавів з установкою сушила та бункерної естакади для зберігання і відвантаження готової продукції», і просив прийняти рішення про протиправність бездіяльності виконавчого комітету Нікопольської міськради щодо розгляду заяви позивача про надання містобудівних умов та обмежень на розробку проекту «Дільниця шлакового лиття ЦВФ, Реконструкція дільниці брикетування відсіві феросплавів з установкою сушила та бункерної естакади для зберігання та відвантаження готової продукції» у встановлений законом строк (а.с.53-54).

Разом з тим, вимоги про протиправність бездіяльності виконавчого комітету Нікопольської міськради щодо належного контролю за своєчасним розглядом управлінням містобудування і архітектури заяви ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» «про надання містобудівних умов та обмежень на розробку проекту «ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» Ділянка шлакового лиття ЦВФ. Реконструкція ділянки брикетування відсівів феросплавів з установкою сушила та бункерної естакади для зберігання і відвантаження готової продукції» - позивачем у цій справі не заявлялися.

За змістом статті 159 КАС судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, що вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз'ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наданим Верховним Судом України у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до п.3 Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «НЗФ» 26.07.2012 року звернулося до виконавчого комітету Нікопольської міської ради із заявою «про надання містобудівних умов та обмежень на розробку проекту «ПАТ «Нікопольський завод феросплавів». Ділянка шлакового лиття ЦВФ. Реконструкція ділянки брикетування відсівів феросплавів з установкою сушила та бункерної естакади для зберігання і відвантаження готової продукції» (а.с.7), за результатом розгляду якої відповідач листом від 04.08.2012 року повідомив ПАТ «НЗФ» про невідповідність Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою Інструкції Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325, та запропонував надати державний акт засвідчений у встановленому законом порядку (а.с.8-9).

Запропонований відповідачем державний акт ПАТ «НЗФ» в належно завіреній копії направив до виконкому листом від 29.08.2012 року (а.с.10-12), після чого позивач отримав від міського голови датоване 20 вересня 2012 року повідомлення про те, що ініційоване ним питання буде розглянуто на черговому засіданні виконавчого комітету Нікопаольської міської ради (а.с.13).

Проте, питання «про надання містобудівних умов та обмежень на розробку проекту «ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» Ділянка шлакового лиття ЦВФ. Реконструкція ділянки брикетування відсівів феросплавів з установкою сушила та бункерної естакади для зберігання і відвантаження готової продукції» не було винесено а чергове засідання виконкому з тих підстав, що у наданому позивачем державному акті не зазначено який орган владних повноважень приймав рішення на підставі якого видався цей акт, а у графі «назва землекористувача та його місцезнаходження» не вказано адресу земельної ділянки, що є порушенням Інструкції Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325 (а.с.14)

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що після надання позивачем усіх передбачених чинним законодавством документів, виконкомом 24.23.2012 р. було прийнято рішення № 1091, яким надано містобудівні умови та обмеження на розробку проекту «ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» Ділянка шлакового лиття ЦВФ. Реконструкція ділянки брикетування відсівів феросплавів з установкою сушила та бункерної естакади для зберігання і відвантаження готової продукції на вул.Електрометалургів 310 (а.с.49).

Тобто, на час вирішення судового спору у цій справі по суті та постановлення рішення у справі - предмет спору, що визначально був визначений позивачем при зверненні до суду, вже був відсутній Приймаючи до уваги вищенаведене, суд першої інстанції за власною ініціативою вдався до обговорення питання бездіяльності виконкому міськради в частині належного контролю за своєчасним розглядом управлінням містобудування і архітектури заяви ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» «про надання містобудівних умов та обмежень на розробку проекту «ПАТ «Нікопольський завод феросплавів»…» у встановлений законодавством строк.

При цьому, суд першої інстанції навіть не вдавався до обговорення причин тривалості знаходження матеріалів по заяві ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» в управлінні містобудування і архітектури, не перевірив визначену чинну законодавством, зокрема ст.18 і ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», процедуру отримання містобудівних умов та обмежень,чим порушено ст. 163 КАС України відповідно до якої в мотивувальні частині постанові зазначається про: встановлення судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів, мотивів, з яких суд виходив при прийнятті постанови, і положення закону, яким він керувався.

З огляду на вищенаведене судова колегія дійшла думки, що викладений в резолютивній частині постанови висновок суду першої інстанції не ґрунтується на всебічно з'ясованих обставинах справи та не відповідає вимогам норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Системний аналіз наявних у справі доказів щодо характеру спірних правовідносин свідчить, що суд першої інстанції вимоги статті 2 КАС України не дотримав, оскільки не взяв до уваги, що контроль за діяльністю НКП Управління містобудування і архітектури поклався на час виникнення спірних правовідносин на конкретно визначену особу - заступника міського голови Чернишова О.А., і до повноважень виконкому міськради не відносилося.

Стаття 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статті 11 цього Закону зазначає, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створені радами виконавчі органи.

Колегія суддів, проаналізувавши наведені вище та інші норми Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яким на законодавчому рівні регулюютья повноваження органів виконавчої влади надані органам місцевого самоврядування, судова колегія визнає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави вважати, у спірних парвовідносинах виконкома міськради мав контролювати діяльність рівного йому виконавчого органу - управління містобудування і архітектури.

Безпідставними є також посилання суду першої інстанції в данному випадку на положення ст.14 Закону України «Про основи містобудування» та п.6 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки виконком міськради мав би надати позивачу містобудівні умови і обмеження по земельній ділянці лише після проходження визначеної чинним законодавством процедури, в т.ч. і перевірки документів і підготовки проекту рішення управлінням містобудування та архітектури, який за Розпорядженням міського голови № 198-р від 16.08.2012 р. був підзвітний та підконтрольний заступнику міського голови, а не виконкому міськради.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції фактично вийшов за межі позовних вимог, при цьому не обґрунтувавши підстави, з яких дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог, а позивач по справі не довів судовій колегіє причинний зв'язку між діями чи бездіяльністю відповідача з процедурою перевірки управлінням містобудування та архітектури відповідності намірів забудови містобудівній документації на місцевому рівні, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, та підготовки проекту рішення щодо погодження наміру забудовника і видачу містобудівних умов та обмежень.

За встановлених вище обставин, керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, судова колегія -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну Виконавчого комітету Нікопольської міської ради - задовольнити.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.05.2013 року - скасувати, та прийняти нову постанову про відмову у задоволені адміністративного позову - в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України .

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов