Справа № 2а/0370/287/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

30 січня 2015 року м. Київ В/800/274/15

30 січня 2015 року м. Київ В/800/274/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

суддів: Чалого С.Я., Гончар Л.Я., Конюшка К.В., Чумаченко Т.А., Шведа Е.Ю.,

перевіривши заяву Ягодинської митниці про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ягодинської митниці про визнання нечинними рішення про визначення митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 18.10.2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2011 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ягодинської митниці про визнання нечинними рішення про визначення митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 18 жовтня 2010 року.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 09 березня 2011 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення про визначення митної вартості товару №201000006/2010/102190/1 від 18 жовтня 2010 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 201000006/0/102267 від 18 жовтня 2010 року.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2013 року апеляційну скаргу Ягодинської митниці залишено без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09 березня 2011 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2014 року касаційну скаргу Ягодинської митниці залишено без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09 березня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2013 року залишено без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2014 року, заявник ставить питання про її скасування, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції в спірній ухвалі та в ухвалі ВАСУ від 09 жовтня 2012 року (К/9991/64636/11), постанові від 13 липня 2011 року (К-22967/10) та постанові від 05 грудня 2013 року (К/9991/43873/12) одних і тих самих норм матеріального права, а саме: ст. ст. 264-267 Митного кодексу України.

Так, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВАСУ від 13 грудня 2010 року "Про судову практику застосування статей 235 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України" відповідно до ст. 237 КАС України заява про перегляд з указаних мотивів може бути подана за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права; ухвалення різних за змістом судових рішень; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема:

різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі;

різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню;

різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню;

різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень має місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи зміст спірної ухвали ВАСУ від 14 жовтня 2014 року та зміст рішень, в яких, на думку заявника має місце подібність правовідносин та неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку не вбачається подібності правовідносин, а відтак і неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Враховуючи цю обставину, обговоривши доводи заяви та виходячи з мети судового перегляду, колегія суддів не знаходить підстав для допуску заяви Ягодинської митниці до провадження.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Відмовити в допуску до провадження заяви Ягодинської митниці про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: