Справа № 813/6118/13-а
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Справа № 13843/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» до управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2013 року ПАТ «Шахта «Надія» звернулося до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області про визнання дій протиправними.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо виставлення підприємству вимог про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з розрахунку 2013 року та лютого, квітня, травня, червня 2013 року.

Посилався на те, що на час прийняття Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року Закон України «Про пенсійне забезпечення» не передбачав обов'язку підприємства відшкодовувати Пенсійному фонду такі витрати, тому виставлення відповідачем спірних вимог є протиправним.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 року позивачу в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило ПАТ «Шахта «Надія», яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує доводами позовної заяви.

Особи, які беруть участь в справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не прибули, що є підставою для її розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В справі встановлено, що ПАТ «Шахта «Надія» є юридичною особою, зареєстроване в УПФУ в м. Червонограді Львівської області як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Управлінням ПФУ в м. Червонограді Львівської області здійснювалася доставка та виплата пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам, які набули право на пільговий стаж за час роботи на ПАТ «Шахта «Надія» та надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до пункту «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з розрахунку 2013 року, а також лютого, квітня, травня, червня 2013 року.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-ХІІ (в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.02.2000р. №1461-ІІІ) підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває витрати на виплату і доставку пенсій відповідно до пунктів «б» - «з» цієї статті до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, в розмірі 50 процентів по пенсіях, призначених у 1991 році, 60 процентів - у 1992 році, 70 процентів - у 1993 році, 80 процентів - у 1994 році, 90 процентів - у 1995 році і 100 процентів - з 1996 року.

Розділом II Закону України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.02.2000 р. №1461-ІІІ (далі - Закон №1461-ІІІ), який набрав чинності 15.03.2000 р., частину другу статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виключено.

Відповідно до пункту 1 розділу І Закону №1461-ІІІ пункт 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» доповнено абзацом четвертим, відповідно до якого для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу І Закону №1461-ІІІ абзац третій пункту 1 у статті 4 викладено в новій редакції, згідно якою 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом третім і четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Згідно пункту 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 р. №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форми власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР об'єктом оподаткування є: для платників збору, - визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону №400/97 - ВР на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюється ставка в таких розмірах: 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-ІV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюються згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту б частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом 6 Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663 (надалі - Інструкція).

Пунктом 6.1 зазначеної Інструкції встановлено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах, зокрема, для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції,- також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п.6.2 Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому стаж роботи на останньому підприємству враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. При визначенні частки сплати окремого підприємства стаж ураховується в місяцях (шляхом переведення років у місяці).

Відповідно до п.6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначаються відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатком 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п. 6.5 Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно п.6.8 Інструкції підприємства щомісячно до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Системний аналіз вказаних норм чинного законодавства свідчить про те, що витрати на доставку та виплату пільгових пенсій покриваються підприємствами, на яких працівниками було набуто пільговий стаж.

Жодна норма не містить виключень чи будь-яких застережень щодо звільнення підприємства від відшкодування таких витрат в залежності від того, чи пільгова пенсія була призначена особі, яка продовжує працювати на цьому підприємстві, чи була звільнена.

Тому доводи позивача в частині того, що на час прийняття Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачалося обов'язку підприємства відшкодовувати Пенсійному фонду витрат на доставку та виплату пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам за Списком №2, в зв'язку з чим виставлення відповідачем спірних вимог є протиправним, є помилковими і спростовуються аналізом чинного законодавства.

Оскаржувані позивачем дії відповідача щодо виставлення підприємству згідно розрахунку за лютий, квітень, травень, червень 2013 року та з розрахунку за 2013 рік відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», дають підстави для висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативними актами України.

За таких обставин підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції не має, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 року в справі № 813/6118/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І.Рибачук

Д.М. Старунський