Справа № 607/11929/13-а
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2013-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2013 Справа №607/11929/13-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Базан Л.Т.

при секретарі Яцина О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови серії ВО1№177907 від 03.07.2013 року в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що інспектором при притягненні його до адміністративної відповідальності не відображено дійсних обставин справи, не враховано його пояснень про те, що вимог ПДР України не порушував. Вказує, що 03.07.2013 року він проїхав регульоване перехрестя по вул. С.Бандери - вул. Татарська із дотриманням вимог ПДР, оскільки під час проїзду ним регульованого пішохідного переходу пішоходів не було на проїзній частині, а вони з"явились в той момент, коли він перетинав пішохідний перехід, однак із протилежної сторони дороги, тому жодних перешкод для їх руху він не створював. Тому вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення винесена необґрунтовано та просить її скасувати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у адміністративному позові, просив його задовольнити.

Представник відповідача УДАІ УМВС України в Тернопільській області Бучинський В.Я. позов не визнав, заперечив проти нього та пояснив, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху України за ч.2 ст.122 КУпАП і не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВО1№177907 від 03.07.2013 року інспектором ДПС ТМВ ВДАІ встановлено, що гр. ОСОБА_1 03.07.2013 року о 14 год. 50 хв., в м. Тернополі по вул.. Ст. Бандери, керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 21093", державний номерний знак "НОМЕР_1", здійснюючи поворот праворуч не пропустив пішохода, який переходив проїзну частину дороги на яку він повертав, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і на нього накладено штраф в розмірі 425 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.07.2013 року серії АА2№112227 інспектором ДПС ТМВ ВДАІ Цимбалюк І.В. встановлено, що гр. ОСОБА_1 03.07.2013 року о 14 год. 50 хв., в м. Тернополі по вул.. Ст. Бандери, керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 21093", державний номерний знак "НОМЕР_1", здійснюючи поворот праворуч не пропустив пішохода, який переходив проїзну частину дороги на яку він повертав,чим порушив п. 16.2 ПДР України.

У відповідності до п. 16.2 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП встановлено,що порушення правил проїзду перехресть є адміністративним правопорушенням і тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення та накладенні стягнення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог процесуального закону докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч. 1. ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Судом встановлено, що вчинене позивачем адмінправопорушення зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА2№112227 від 03.07.2013 року, із змістом якого ОСОБА_1 був не згідний, про що зазначив у поясненнях особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Із доводів позивача ОСОБА_1, викладених ним у адміністративному позові, та поясненнях останнього в судовому засіданні, слідує, що 03.07.2013 року він проїхав регульоване перехрестя по вул. С.Бандери - вул. Татарська із дотриманням вимог ПДР, оскільки під час проїзду ним регульованого пішохідного переходу пішоходів не було на проїзній частині, а вони з"явились в той момент, коли він перетинав пішохідний перехід, однак із протилежної сторони дороги, тому жодних перешкод для їх руху він не створював.

Однак, як вбачається із оглянутої у судовому засіданні представленої представником відповідача відеозйомки, на якій зафіксовано події 03.07.2013 року на вул. С.Бандери в м. Тернополі, чого позивач не заперечував, чітко вбачається наявність пішохода на регульованому пішохідному переході, який проходить проїзну частину дороги на дозволений сигнал світлофора в напрямку смуги руху автомобіля позивача, який не зупинився для надання йому переваги у русі.

Таким чином, як вбачається з аналізованих доказів, факт порушення позивачем ПДР України зафіксовано у протоколі про адмінправопорушення, який є одним із доказів відповідно до вимог ст.251 КУпАП, а також додатково за допомогою засобів відео зйомки, тому викладені у позові доводи ОСОБА_1 щодо неправомірності винесення інспектором ДАІ спірної постанови, суд оцінює критично, вважає їх непослідовними та непереконливими, такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

З врахуванням наведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ВО1№177907 від 03.07.2013 року винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 287-289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1№177907 від 03.07.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан