Справа № 638/19450/14-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 р. Справа № 638/19450/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Водолажської Н.С., Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

В с т а н о в и л а:

31.10.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким (з урахуванням заяви від 03.11.2014 року) просить: визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - відповідач, Дзержинського ВДВС) Кунєвої М.І. щодо не зняття арешту під закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-455/11, виданого 28.02.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова, про конфіскацію його майна; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.10.2011 року; зобов'язати старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС Кунєву М.І. зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна - АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що є співвласником АДРЕСА_1. У лютому 2011 року вироком суду він визнаний винним у скоєнні злочину, за яке йому призначено покарання, у тому числі, у вигляді конфіскації майна.

Постановою державного виконавця відповідача від 11.04.2011 року за № 258118890 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження накладений арешт на все його майно, про що 29.04.2011 року внесена інформація в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

03.10.2011 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-455/11 про конфіскацію всього належного йому майна закінчено.

Позивач зазначає, що в порушення вимог ст. 50 Закону України від 21.04.1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV, в редакції, що була чинною на час прийняття оспорюваної постанови та вчинення дій) при прийнятті рішення про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не вчинені дії щодо зняття арешту з його майна.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Судове рішення вмотивовано фактом встановлення порушення державним виконавцем порядку закінчення виконавчого провадження, передбаченого Законом № 606-XIV. Суд зазначає, що не зняття відповідачем по справі арешту з квартири АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу та третім особам у повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм на праві власності майном.

Не погоджуючись з судовим рішенням, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в апеляційній скарзі Дзержинський ВДВС просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, перевіривши доводи апеляційних скарг щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у відповідно до положень ст. 204 ч. 1 п. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.03.1998 року, реєстраційний номер 1-98-119810, АДРЕСА_1 належить на праві сумісної власності: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, про що 01.04.1998 року ДКП Харківського міського бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № П-1-26270 внесений відповідний запис (а.с. 6).

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.02.2011 року по справі № 1-455/11 позивач ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні злочину за яке йому призначено покарання, у тому числі, у вигляді конфіскації майна (а.с. 41-43).

Постановою старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС Кунєвої М.І. від 11.04.2011 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 1-455/11, виданого судом 28.02.2011 року на виконання вищезазначеного вироку суду в частині виконання покарання у вигляді конфіскації майна, реєстраційний номер виконавчого провадження 25811889 (а.с. 49).

В цей же день державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 52).

Інформація про обтяження майна позивача ОСОБА_1 29.04.2011 року внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 9).

03.10.2011 року державним виконавцем прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV - направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби (а.с. 53) та про направлення виконавчого листа до Київського ВДВС Харківського МУЮ для подальшого виконання.

Як зазначено в постанові державного виконавця, майно, що належить ОСОБА_1, за адресою - АДРЕСА_1, - відсутнє. В камері схову СУ ГУМВСУ в Харківській області знаходиться мобільний телефон, на який накладений арешт під час досудового слідства, як на майно ОСОБА_1

За приписами ч. 1 ст. 50 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Оскільки 03.10.2011 року виконавчий документ направлений за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, відповідно до положень ч. 1 ст. 50 Закону № 606-XIV у державного виконавця були відсутні законодавчо встановлені підстави для зняття раніш застосованого арешту майна позивача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до на правильного вирішення справи в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС Кунєвої М.І. щодо не зняття арешту під закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-455/11, виданого 28.02.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова про конфіскацію з ОСОБА_1 всього особистого належного йому майна на користь держави.

Незважаючи на те, що судом першої інстанції не наведено доводів в обґрунтування висновків про задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС Кунєвої М.І. від 03.10.2011 року про закінчення виконавчого провадження, колегія суддів погоджується з таким висновком, так як вважає, що підстави для прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні, оскільки засуджений ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності володіє нерухомим майном, яке за вироком суду підлягає конфіскації і вирок суду в частині здійснення конфіскації майна засудженого виконаний не був. Зазначені обставини залишись поза увагою суду першої інстанції.

Питання поновлення виконавчого провадження регламентовані ст. 51 Закону № 606-XIV.

Частинами 1 і 2 ст. 82 Закону № 606-XIV встановлено, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до не правильного вирішення справи в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС Кунєвої М.І. зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме: АДРЕСА_1, оскільки відповідно до Закону № 606-XIV у державного виконавця відсутні такі повноваження.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Частиною 6 ст. 94 КАС України визначено, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» при подачі цього адміністративного позову ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір у розмірі (1218 грн. х 0,06) 73,08 грн. За матеріалами справи (а.с. 1) встановлено, що позивачем сплачений судовий збір у розмірі 244 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з Державного бюджету України на користь позивача у відшкодування, понесених судових витрат 24,36 грн., решта - у сумі 48,72 грн. підлягає зарахуванню до Державного бюджету України.

Питання повернення судового збору у разі внесення стороною судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, може бути вирішено судом першої інстанції в порядку, визначеному ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи відбувся за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 41, 94, 160, 167, 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п.п. 1, 4, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції - задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року - скасувати в частині визнання дій старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кунєвої М.І. щодо не зняття арешту під закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-455/11, виданого 28.02.2011 р. Дзержинським районним судом м. Харкова про конфіскацію з ОСОБА_1 всього особистого належного йому майна на користь держави, неправомірними; зобов'язання старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кунєвої М.І. зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме: АДРЕСА_1, з прийняттям нового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволені даних позовних вимог.

Скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 219 (двісті дев'ятнадцять) грн. 64 коп. з прийняттям нового рішення про зарахування до Державного бюджету України суми судового збору у розмірі 48 (сорок вісім) 72 грн.

В іншій частині постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2014 року - залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Водолажська

(підпис) О.І. Сіренко

Повний текст постанови виготовлено та підписано 10 березня 2015 року