Справа № 813/96/15
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року Справа № 813/96/15

11 год. 24 хв. зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Павлишин Ю.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кожухар І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова, за участю третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, управління Державного казначейства у Франківському районі м.Львова про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова (далі - УПФ України у Франківському районі м.Львова), за участю третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, управління Державного казначейства у Франківському районі м.Львова (далі - УДК у Франківському районі м.Львова), в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі позивачу подання до УДК у Франківському районі м.Львова про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості квартири АДРЕСА_1, що складає 7355,60грн.; зобов'язати відповідача видати позивачу вказане подання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до п.9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" N 400/97-ВР від 26.06.1997р. платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Позивач зазначає, що він вперше придбав житло (квартира АДРЕСА_1) та при оформленні документів безпідставно (помилково) сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості придбаного ним майна. Позивач вважає, що він має право на повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості вказаної квартири у сумі 7355,60грн. Проте, відповідач безпідставно відмовив позивачу у видачі позивачу подання до УДК у Франківському районі м.Львова про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідач не володіє інформацією щодо права власності на нерухоме майно. Крім того, громадяни, які вперше придбають житло звільняються від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на підставі норм Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", а не за рішенням Пенсійного фонду України. Тому, питання про звільнення від сплати збори повинне з'ясовуватись при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу, а не під час звернення до органів Пенсійного фонду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, пояснень по суті позову не надала.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив суд позовні вимоги задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у письмовому запереченні. Просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча повідомлялась належним чином про час, дату і місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи за відсутності її уповноваженого представника до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 15.08.2014р., посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованим у реєстрі за №2962, ОСОБА_4 продала ОСОБА_1, а ОСОБА_1 купила належну ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №25659284 від 15.08.2014р. власником квартири АДРЕСА_1, є ОСОБА_1, що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №15184431 від 15.08.2014р.

Згідно з квитанцією №19 від 15.08.2014р. ОСОБА_1 сплатила 7355,50грн. збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на рахунок УДК у Франківському районі м.Львова.

Позивач вважає, що він безпідставно (помилково) сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості придбаного ним майна. Тому, ОСОБА_1 звернулася до УПФ України у Франківському районі м.Львова з заявою від 31.10.2014р., в якій просила видати їй подання до УДК у Франківському районі м.Львова про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості квартири АДРЕСА_1.

Згідно з відповіддю УПФ у Франківському районі м.Львова від 07.11.2014р. №996Д/8 позивачу відмовлено у задоволенні його заяви про повернення помилково сплачених коштів з тих підстав, що з доданих до заяви матеріалів не вбачається, що позивач вперше придбав житло чи перебував у черзі на одержанні житла.

20.11.2014р. позивач повторно надіслав відповідачу заяву про повернення безпідставно та помилково сплачених коштів, в якій просив відповідача звернутися до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції з запитом про надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб'єкта права власності на нерухоме майно ОСОБА_1

Як вбачається з відповіді УПФ України у Франківському районі м.Львова від 0.12.2014р. №102Д/8, позивачу відмовлено у задоволенні його заяви від 20.11.2014р. з тих підстав, що позивач вправі звернутися до реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції з запитом про надання інформації самостійно.

Вважаючи протиправними дій відповідача, які полягають у відмові видати подання до УДК у Франківському районі м.Львова про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості квартири АДРЕСА_1, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до п.9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ, організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з вимогами припису п.15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740, Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» Державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обмеження, суб'єктів речових прав, технічні характеристики об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №33993684 від 23.02.2015р., здійсненою за параметром запиту суб'єкт звернення, позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу квартири від 15.08.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований у реєстрі за №2962, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №15184431 від 15.08.2014р. У Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо фізичної особи ОСОБА_1 відсутні.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивач 15.08.2014р. вперше придбав нерухоме майно (квартиру АДРЕСА_1) за договором купівлі-продажу, і при його нотаріальному посвідченні безпідставно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості в сумі 7355,60грн., який підлягає поверненню позивачу, оскільки, відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», він не є платником зазначеного збору.

Статтею 3 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що платники збору, визначені пунктами 5 - 7, 9 і 10 статті 1 вказаного Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в управліннях Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до спеціального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011року №106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету", контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 "Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна" покладено на Пенсійний фонд України.

Відповідно до положень Порядку виконання державного бюджету за доходами, затвердженого наказом Державного казначейства України від 19 грудня 2000 року №131, повернення надмірно та/або помилково сплачених платежів, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету, здійснюється органами Державного казначейства на підставі висновків органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету та за рішеннями судових органів.

Відповідно до п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 р. № 226, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П. І. Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що УПФ України у Франківському районі м.Львова безпідставно відмовило позивачеві у видачі подання для повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 7355,60грн., сплаченого при придбані житла вперше на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2014р.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача видати позивачу подання до УДК у Франківському районі м.Львова про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості квартири АДРЕСА_1, у сумі 7355,60грн.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 183грн.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова щодо відмови у видачі ОСОБА_1 подання до управління Державного казначейства у Франківському районі м.Львова про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості квартири АДРЕСА_1, у сумі 7355,60грн.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова видати ОСОБА_1 подання до управління Державного казначейства у Франківському районі м.Львова про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості квартири АДРЕСА_1, у сумі 7355,60грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 183 грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений та підписаний 13 березня 2015 року.

Суддя А.Г. Гулик