Справа № 811/1292/13-а
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року м. Київ К/800/30748/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді Муравйов О. В. Вербицька О. В. Ланченко Л. В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області
на постанову та ухвалуКіровоградського окружного адміністративного суду від 20.08.2013 року Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 року
у справі№ 811/1292/13-а
за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_4
до Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Державної податкової служби України у Кіровоградській області
провизнання дій і рішення незаконним, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.08.2013 року у справі № 811/1292/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Регіонального управління департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Кіровоградській області про застосування фінансових санкцій від 13.03.2013 року № -21 в частині застосування до ФОП ОСОБА_4 фінансових санкцій в вигляді штрафу на суму 17 425,06 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями у справі, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, прийняти нове про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги заявник обґрунтовує порушенням судами норм матеріального права, зокрема, пп. пп. 20.1.4, 20.1.9 п. 20.1 ст. 201, пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, ст. 75, п. п. 80.1, 80.4, 80.7 ст. 80 Податкового кодексу України.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з вимогами та доводами заявника не погоджується, просить скаргу задовольнити частково щодо скасування судових рішень в частині відмови в позові.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що за наслідками проведеної 21.01.2013 року посадовими особами Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Кіровоградській області фактичної перевірки магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, Кіровоградський район, Кіровоградської області та належить ФОП ОСОБА_4, складено акт № НОМЕР_1 від 21.01.2013 року, яким зафіксовано порушення ч. 11 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та вимог постанови Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», а саме: реалізація споживачу однієї пляшки горілки «Улюблена Пшенична душа» 0,5 дм3, 40% об., за ціною 26,10 грн., що є нижчою за встановлену мінімальну роздрібну ціну 28,50 грн., та реалізація споживачу однієї пачки сигарет «Rothmans of London Exceptional Tobaccos» за ціною 9,00 грн. без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

На підставі акта перевірки 13.03.2013 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № -21, яким на позивача накладено штраф в розмірі 29 325,06 грн.

Відповідно ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника.

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у випадку здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (пп. 80.2.5 ст. 80 Податкового кодексу України).

Згідно із п. 80.7 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами органу державної податкової служби у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Фактична перевірка позивача проводилась посадовими особами Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Кіровоградській області на підставі наказу від 21.01.2013 року № 13-д та відповідного направлення на перевірку.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що наказ № 13-д від 21.01.2013 року та направлення на перевірку отримані позивачем 21.01.2013 року, що підтверджується розпискою про ознайомлення та отримання одного примірника такого направлення, доводи позивача про виготовлення вказаного наказу після проведення перевірки, не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконним і скасування наказу начальника регіонального управління департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Кіровоградській області Кондратюка С. В. № 13-д від 21.01.2013 року та визнання незаконними дій начальника відділу контролю Гладуняка В. М. та ГДПРІ відділу ліцензування Довгаленка Р. М. по проведенню контрольної розрахункової операції та фактичної перевірки позивача без наказу про проведення перевірки і без допуску платника податків.

Оскаржуваним рішенням про застосування фінансових санкцій № -21 від 13.03.2013 року до позивача застосовано фінансові санкції, зокрема, за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії в розмірі 7 183,50 грн. та роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії в розмірі 8 641,56 грн.

Відповідно до ч. 11 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обіг спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною 17 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обіг спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» встановлено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі державної податкової служби, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Строк дії ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та роздрібну торгівлю тютюновими виробами, виданих ФОП ОСОБА_4, закінчився 27.12.2012 року.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивачем отримано нові ліцензії серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами терміном дії з 24.01.2013 року по 24.01.2014 року, а тому в період з 28.12.2012 року по 23.01.2013 року ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами у платника були відсутні, тому станом на 21.01.2012 року (день проведення перевірки) ФОП ОСОБА_4 не мала права здійснювати роздрібну торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями, оскільки у неї була відсутня відповідна ліцензія.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень.

При визначенні розміру фінансових санкцій за порушення вимог абз. 10 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» орган державної податкової служби повинен брати до уваги вартість отриманої суб'єктом господарювання партії товару. Вартість отриманої партії товару повинна встановлюватися з урахуванням вимог ДСТУ 3993-2000, тобто з врахуванням документів первинного бухгалтерського обліку, які фіксують ціни, за якими товар поставлявся суб'єкту господарювання.

Відповідачем розраховано штрафні санкції на підставі самостійно витребуваних у постачальників позивача видаткових накладних, оскільки надавати первинні бухгалтерські документи позивач відмовилась.

Проте, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідні видаткові накладні не містять найменувань товару, придбаного під час проведення перевірки, а саме: горілки «Улюблена пшенична душа» та сигарет «Rothmans of London Exceptional Tobaccos».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що до позивача слід було застосувати штрафи у мінімальних розмірах, встановлених ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - 1 700,00 грн., а тому рішення № -21 від 13.03.2013 року в частині застосування штрафу за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії в розмірі 5 483,50 грн. та штрафу за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії у розмірі 6941,56 грн. підлягають скасуванню.

Оскаржуваним рішенням про застосування фінансових санкцій № -21 від 13.03.2013 року до позивача застосовано фінансові санкції, зокрема, на суму 5 000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про держане регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої встановлює Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» визначено мінімальну роздрібну ціну за 1 літр 100-відсоткового спирту для горілки та лікеро-горілчаних виробів - 150,5 гривень.

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про держане регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що за роздрібну торгівлю горілкою, за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої застосовується штрафна санкція у розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних роздрібних цін, але не менше 5000 гривень.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем в порушення ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не надано доказів, які б підтверджували наявність факт реалізації горілчаних виробів за ціною, нижчою від встановленої мінімальної, а тому відсутні підстави для застосування до штрафних санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої у сумі 5000 грн.

Доводи касаційної скарги щодо правильності визначення партії товару та наявності підстав реалізації товару за цінами нижче мінімальних, викладеного не спростовують, а зводяться до переоцінки обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанції, що у відповідності до ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України не віднесено до повноважень суду касаційної інстанції.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

відхилити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.08.2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 року у справі № 811/1292/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. В. Муравйов

Судді О. В. Вербицька

Л. В. Ланченко