Справа № 804/1416/15
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2015 р. Справа № 804/1416/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріБубенець Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-411 від 05.12.2014 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що дії відповідача по нарахуванню заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску та винесення оспорюваної вимоги є неправомірними, оскільки ОСОБА_3 є пенсіонером за віком, не приймає добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, у зв'язку з чим вимога про сплату боргу №Ф-411 від 05.12.2014 року є протиправною та підлягає скасуванню.
Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. У позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що при винесенні оскаржуваної вимоги діяв правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Просив розглянути справу за відсутності представника.
Розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 перебуває на обліку в Західно-Донбаській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та є платником єдиного податку.
Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.06.2007 позивач є пенсіонером за віком.
05 грудня 2014 року податковим органом винесено вимогу №Ф-411 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску у сумі 7848,86 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (надалі - Закон України від 08.07.2010 року №2464-VI) платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
Законом України від 07 липня 2011 року №3609-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України», який набув чинності з 06 серпня 2011 року, статтю 4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI доповнено частиною четвертою, якою закріплено, що особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Відтак, з 06.08.2011 року звільняються від сплати єдиного внеску фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Суд не погоджується з позицією відповідача, що оскільки позивач не досягла віку 60 років, а тому не може бути звільнена від сплати єдиного внеску.
Пенсії на пільгових умовах призначаються відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому частина 4 статті 4 Закону України Закон України від 08.07.2010 року №2464-VI не містить застережень щодо її незастосування до осіб, яким пенсію за віком призначено на пільгових умовах на підставі статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивач у відповідності до статті 12 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» бере добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Таким чином, суд вважає, що позивач, як фізична особа-підприємець, що є пенсіонером за віком, який зареєстрований платником єдиного податку, не повинен сплачувати єдиний внесок.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-411 від 05.12.2014 року підлягають задоволенню.
Враховуючи, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) винесено Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області протиправно, суд вважає, що для захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно зобов'язати відповідача внести інформацію про скасування суми недоїмки у розмірі 7848,86 грн. до облікової картки платника податків.
Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги - задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправною та скасувати вимогу Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №Ф-411 від 05.12.2014 року про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску у сумі 7848,86 грн.
Зобов'язати Західно-Донбаську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області внести інформацію про скасування суми недоїмки у розмірі 7848,86 грн. до облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.
Присудити з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Степаненко