Справа № 804/1820/15
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015 р. Справа № 804/1820/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання - Кошлі А.О.
представника позивача - Михайліченко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Профи» до державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про скасування податкового повідомлення-рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -
14.02.2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Профи» до державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, в якому позивач просить:
- зобов'язати державну податкову інспекцію в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська визнати податкову звітність ТОВ «Профи» з податку на додану вартість за жовтень 2014 року належно поданою.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податковим органом неправомірно застосовано до позивача штрафні санкції за несвоєчасне подання податкової декларації екологічного податку, оскільки податкову декларацію було направлено поштою та отримано податковим органом 20.11.2014 року, тобто в межах граничного строку подання. Позивач вважає відсутнім факт порушення терміну подання декларацій та, як наслідок, відсутність підстав для застосування штрафної санкції.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідач про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи те, що відповідачем не виконано вимогу суду щодо подання письмових заперечень та пояснень проти позову, визначену в ухвалі суду від 14.02.2015 року, суд вирішив розглянути справи на підставі доказів, наявних в ній.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, зазначає наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Профи» зареєстроване як юридична особа 05.06.2002 року та перебуває на податковому обліку в ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська.
16.12.2014 року працівниками в ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська складено акт № 3765/04-61-15-01/31951245 про результати камеральної перевірки подання декларації з податку на додану вартість, яким встановлено, що ТОВ «Профи» не подана декларація з ПДВ за жовтень 2014 року.
У висновках вказаного акту зазначено наступне: за не подання декларації з ПДВ за жовтень 2014 року до ТОВ «Профи» передбачена відповідальність згідно абз. 1 п.120.1 ст. 120 розд. ІІ Податкового кодексу України.
Вирішуючи правомірність оскаржуваного рішення та обставини, що стали підставою для його винесення, суд виходить з наступного.
Згідно частин 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Таким чином, вирішуючи адміністративний спір суд повинен з'ясувати, чи допущені суб'єктом владних повноважень порушення при прийнятті рішень, вчиненні дій чи бездіяльності та чи порушенні права та інтереси позивача цими рішенням, дією чи бездіяльністю.
Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) визначається, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПКУ Платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно п. 46.1 ст. 46 ПКУ визначається, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Пунктами 49.1, 49.3 ст. 49 ПКУ передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
Згідно п. 49.18.1 п. 49.8 ст. 49 ПКУ передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Вимогами п. 49.8, 49.9 ст. 49 ПКУ вказано, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.
Водночас, відповідно до п.120.1 ст. 120 ПКУ визначається, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків): тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Як вбачається з матеріалів справи, податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2014 року надіслана позивачем на адресу податкового органу 19.11.2014 року кур'єрською доставкою «Укрпошта» з повідомленням про вручення та з описом вкладення, на підтвердження чого надано чек «Укрпошти» від 19.11.2014 року, опис направлених документів на якому міститься відтиск штампу Укрпошта від 19.11.2014 року.
Вказана податкова деклараціях з податку на додану вартість за жовтень 2014 року отримана податковим органом 20.11.2014 року, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про дату його отримання та розписом відповідальної особи.
Таким чином, в ході судового розгляду справи встановлено, що податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, яка була направлена позивачем 19.11.2014 року фактично була отримана податковим органом 20.11.2014 року, тобто в межах граничного терміну подання.
Отже суд зазначає, що висновки податкового органу про не подання ТОВ «Профи» податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи.
Позовні вимоги, в частині зобов'язання відповідача визнати податкову звітність ТОВ «Профи» з податку на додану вартість за жовтень 2014 року належно поданою суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду справи позивачем не надано доказів на підтверджено того, що подана ним податкова декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року не визнана податковою звітністю.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України передбачено, Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Профи» до державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про скасування податкового повідомлення-рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст постанови у повному обсязі складено 06.03.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 06.03.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.В. Горбалінський В.В. Горбалінський А.О. Кошля