Справа № 825/560/15-а
Суддя: Добрянський В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

825/560/15-а

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року Чернігів Справа № 825/560/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Добрянського В.В.,

за участі секретаря Строгої О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, без фіксації судового процесу, в порядку ч.1 ст. 41 КАС України, справу за адміністративним позовом прилуцької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області до Приватного підприємства «Вольвер», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача РУ ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку, -

В С Т А Н О В И В:

24.02.2015 Прилуцька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі – Прилуцька ОДПІ) звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства «Вольвер» (далі – ПП «Вольвер»), третя особа - РУ ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 14 917,11 грн. та накладення арешту на кошти та інші цінності ПП «Вольвер», що знаходяться у банках, який має податковий борг окрім проведення операцій з погашення податкових зобов’язань та податкового боргу, мотивуючи тим, що відповідач є платником податків і зобов'язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законодавством терміни.

Позивач в судове засідання не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач також до суду не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заперечень на позов не надав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.01.2011 ПП "Вольвер" (код 38305896) зареєстровано як юридичну особу, внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і взято на облік до податкового органу як платника податків.

В силу пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. А згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Кодексу - податковий борг, це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно встановлюючи обставини спору, суд враховує норми пп. 14.1.156 та пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, якими визначено термін "податкове зобов'язання" - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк, та термін "податкове повідомлення-рішення" - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності, та зазначає, що вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України (п. 109.2 ст. 109 Кодексу).

Виходячи із аналізу правових норм, що регулюють обов’язки платника податків, під час дослідження позовних вимог судом встановлено, що відповідно до розрахунку позивача відповідач має податковий борг по податку на додану вартість в розмірі 14 917,11 грн., що підтверджується: податковим повідомленням-рішенням № 000265220 від 05.11.2014 року на суму 14 050,00 грн. та податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.11.2014 року на суму 204,00 грн.

Відповідачу нарахована пеня в розмірі 867,11 грн.

Вищевказане податкове повідомлення-рішення, в адміністративному або судовому порядку оскаржено не було, а податкові декларації являють собою самостійно визначені відповідачем грошові зобов’язання, що в силу п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягають оскарженню, а тому сума податкових зобов’язань є узгодженою і підлягає сплаті.

При перевірці правильності нарахування відповідачу податкового боргу необхідно врахувати, що відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Крім того, відповідно до п. 57.1 ст. 57 Кодексу платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно п. 57.3 ст. 57 Кодексу у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов’язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Також, суд враховує п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Кодексу, яким встановлено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов’язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Так, суд визнає, що передбачені чинним законодавством заходи не привели до погашення податкового боргу. Сума податкового боргу в добровільному порядку відповідачем не сплачена.

Отже, оскільки встановлено порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України, суд визнає, що податковий борг виник саме внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов’язання.

Перевіряючи правомірність звернення позивача до суду з даними позовними вимогами, суд зазначає пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, яким встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

З огляду на встановлене, враховуючи п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, яким визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини, суд визнає позовні вимоги про стягнення з ПП "Вольвер" податкового боргу в сумі 14 917,11 грн., підтвердженими належними та допустимими доказами і такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про накладення арешту на кошти та інші цінності ПП "Вольвер", що знаходяться у банку, окрім проведення операцій з погашення податкових зобов’язань та податкового боргу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктами 87.1 та 87.2 ст. 87 Кодексу встановлено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З метою виявлення майна ПП "Вольвер" Прилуцькою ОДПІ було здійснено ряд дій, зокрема, згідно довідки Центру з надання послуг, пов’язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Прилук, Прилуцького, Варвинського, Ічнянського та Срібнянського районів від 29.01.2015 за ПП "Вольвер" транспортні засоби не значаться. Згідно Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна від 23.01.2015 встановлено, що у Реєстрі прав власності на нерухоме майно майна, що рахувалось би за ПП "Вольвер" не виявлено, як і в Інформаційній довідці з Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна. Згідно листа ПП «Вольвер» вбачається те, що відповідач на даний час не здійснює господарську діяльність та будь – яке майно у власності підприємства відсутнє.

Так, пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачає право контролюючого органу звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Згідно п. 41.1 та п. 41.2 ст. 41 Кодексу,контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

З огляду на встановлене порушення відповідачем вищезазначених норм Податкового кодексу України, враховуючи відсутність у ПП "Вольвер" майна та з урахуванням узгодженості суми податкових зобов’язань по ПДВ, згідно пп. 20.1.33 та пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20, п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, суд визнав позовні вимоги про стягнення податкового боргу в розмірі 14 917,11 грн. та накладення арешту на кошти та інші цінності ПП "Вольвер", що знаходяться у банку, окрім проведення операцій з погашення податкових зобов’язань та податкового боргу, в зв’язку з відсутністю майна, яке може бути описане в податкову заставу, такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, і такими, що підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 35, 41, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.В. Добрянський