Справа № 2а-824/11
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2015р. м. Київ К/800/29416/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення виконавчого органу Київської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2011 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року та від 16 травня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення виконавчого органу Київської міської ради, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: зобов'язати відповідачів здійснити перерахунок одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 45 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної заробітної плати станом на момент виплати - 25 вересня 2006 року в розмірі 375 грн., з вирахуванням виплаченої компенсації в сумі 284 грн.; стягнути з відповідачів на його користь 16 590,60 грн.; зобов'язати відповідачів здійснити розрахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2002 рік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836, з урахуванням індексів інфляції за період з 2003 року по 30 червня 2011 року; зобов'язати відповідачів здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2003-2005 роки та 2008 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, які були встановлені законами України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік з урахуванням індексів інфляції за період з 2004 року по 30 червня 2011 року; стягнути з відповідачів на його користь щорічну допомогу на оздоровлення за 2002 рік - 81,09 грн., 2003 рік - 1025 грн., 2004 рік - 1185 грн., 2005 рік - 1660 грн., 2008 рік - 2505 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року, відмовлено в поновленні строку на звернення до суду з позовом та залишено адміністративний позов без розгляду.

22 квітня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з заявою про прийняття додаткового судового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про прийняття додаткового судового рішення відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено строки звернення до адміністративного суду.

Так, згідно частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини 2 цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, щорічну допомогу на оздоровлення позивач отримував з 2002 року, а одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну здоров'ю, отримав у 2006 році.

Відповідно до статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду у лютому 2011 року та не довів поважності причин пропуску вказаного процесуального строку, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік, суд апеляційної інстанції виходив із того, що постановляючи рішення по справі, судом були в повному обсязі вирішені заявлені позовні вимоги, у зв'язку з чим підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні.

Враховуючи, що заява ОСОБА_4 про прийняття додаткового судового рішення не містила жодної з передбачених статтею 168 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для ухвалення додаткового рішення, суд апеляційної інстанції обгрунтовано та правомірно відмовив у її задоволенні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати судові рішення такими, що ухвалені з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм процесуального права, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2011 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року та від 16 травня 2013 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало