Справа № 607/21381/13-а
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2014 Справа №607/21381/13-а
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого- судді Базана Л.Т.

при секретарі Вербицькому Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до УДАІ УМВС України в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови серії ВО1№189700 від 29.10.2013 року в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що інспектором при притягненні його до адміністративної відповідальності не встановлені та не досліджені обставини, які б свідчили про наявність у його діях ознак адміністративного правопорушення. Вказує, що 29.09.2013 року керуючи своїм транспортним засобом марки «Вольво» із напівпричепом він жодного правопорушення не вчиняв, рухався на 107 км. а/д Сахновеціно - Ізюм - Куненськ- КПП - Піски із дотриманням вимог ПДР, та був зупинений інспектором ДПС,який після перевірки документів на транспортний засіб повідомив, що у них відсутня відповідна категорія на право керування транспортним засобом «С1Е» та «СЕ», на що він пояснив, що має тимчасове посвідчення водія серії НОМЕР_3, видане замість посвідчення водія серії НОМЕР_4 та в тимчасовому посвідченні є категорія,яка дозволяє йому керувати автомобілем, однак його пояснення до уваги взяті не були та його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності. Тому вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення винесена необґрунтовано, за відсутності належних доказів щодо вчинення ним правопорушення та просить визнати її незаконною та скасувати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов свого довірителя підтримав з мотивів, викладених у ньому та просив його задовольнити.

Представник відповідача - УДАІ УМВСУ в Тернопільській області Бучиснький В.Я. у судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти нього та пояснив, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху України не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення ВО1№189700 від 29.10.2013 року начальником ВДАІ м. Тернополя Марафієвич С.М. встановлено, що гр..ОСОБА_1 29.09.2013 року о 16.30 год. на 107 км. а/д Сахновеціно - Ізюм - Куненськ- КПП - Піски керував транспортним засобом марки «Вольво 12380» державний номерний знак «НОМЕР_1» з напівпричепом цистерна «AUREPA» державний номерний знак «НОМЕР_2», без відповідної категорії на право керування транспортним засобом «С1Е» та «СЕ». Тимчасовий дозвіл НОМЕР_3 від 05.09.2013 року, чим порушив п.2.1а ПДР України та внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП і на нього накладено штраф в розмірі 510 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2№503549 від 29.09.2013 року інспектором дізнання ВДАІ Барвінове РВ встановлено, що гр..ОСОБА_1 29.09.2013 року о 16.30 год. на 107 км. а/д Сахновеціно - Ізюм - Куненськ- КПП - Піски керував транспортним засобом марки «Вольво 12380» державний номерний знак «НОМЕР_1» з напівпричепом цистерна «AUREPA» державний номерний знак «НОМЕР_2», без відповідної категорії на право керування транспортним засобом «С1Е» та «СЕ». Тимчасовий дозвіл НОМЕР_3 від 05.09.2013 року, чим порушив п.2.1а ПДР України.

У відповідності до п. 2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, у вигляді накладення штрафу від тридцяти до тридцяти п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення та накладенні стягнення зобов'язаний з'ясувати, зокрема. чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог процесуального закону докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч. 1. ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Відповідно до ч. 2 даної статті, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що вчинене позивачем адмінправопорушення, а саме - керування транспортними засобами особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, зафіксовано у протоколах про адміністративне правопорушення серії АВ2№503549 від 29.09.2013 року, із змісту якого вбачається факт та обставини даного правопорушення, а також те, що позивач не згідний з даним протоколом про вчинення адміністративного правопорушення.

Із змісту адміністративного позову та пояснень представника позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні вбачається, що 29.09.2013 року ОСОБА_1 керуючи своїм транспортним засобом марки «Вольво» із напівпричепом він жодного правопорушення не вчиняв, рухався на 107 км. а/д Сахновеціно - Ізюм - Куненськ- КПП - Піски із дотриманням вимог ПДР, та був зупинений інспектором ДПС,який після перевірки документів на транспортний засіб повідомив, що у них відсутня відповідна категорія на право керування транспортним засобом «С1Е» та «СЕ», на що він пояснив, що має тимчасове посвідчення водія серії НОМЕР_3, видане замість посвідчення водія серії НОМЕР_4 та в тимчасовому посвідченні є категорія,яка дозволяє йому керувати автомобілем, однак його пояснення до уваги взяті не були та його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Із змісту ст.8 Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що адміністративній відповідальності підлягає особа, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно ч.ч.2,6 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Однак, незважаючи на вимоги КАС України, представником відповідача не представлено належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення, а також не спростовано доводів позивача ОСОБА_1 про неправомірність винесення постанови.

З врахуванням наведених обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що у діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП, однак враховуючи конкретні обставини, за яких було вчинено правопорушення, особу порушника, характер вчиненого правопорушення, яким не було створено перешкод іншим учасникам дорожнього руху, вважає, що дане правопорушення слід визнати малозначним.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, враховуючи малозначність вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку, що постанову серії ВО1№189700 від 29.10.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності необхідно скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Однак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВО1№189700 від 29.10.2013 року незаконною, оскільки в процесі розгляду справи судом не здобуто доказів на підтвердження викладених у позові обставин щодо незаконності вказаної постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 22, 122, 245, 251, 287- 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВО1№189700 від 29.10.2013року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП - провадженням закрити, у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши йому усне зауваження.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

міськрайонного суду Базан Л.Т.