Справа № 489/1139/15-а
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а/489/94/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №689117 від 10.02.2015 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач вказав, що 10.02.2015 інспектором САТІ ВДАІ з обслуговування м. Миколаєва старшим лейтенантом міліції Данченко Є.І. відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною восьмою статті 133-1 КУпАП, а саме за порушення статті 21 Закону України «Про автомобільний транспорт», та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Притягнення до адміністративної відповідальності вважає неправомірним, так як відсутній факт зберігання транспортного засобу в неустановленому місці. Мала місце тимчасова стоянка біля будинку для прийняття ліків.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач представника в судове засідання не направив, про час та місце повідомлений належним чином. Заперечень проти позову не надав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 10.02.2015 інспектором САТІ ВДАІ з обслуговування м. Миколаєва старшим лейтенантом міліції Данченко Є.І. відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 10.02.2015 о 00 год. 15 хв. ОСОБА_1 по вул. Казарського, 8 у м. Миколаєві, здійснив зберігання транспортного засобу «СПВ 17 «РУТА», державний номерний знак НОМЕР_1, що використовується для перевезення пасажирів на комерційній основі, поза встановленими місцями їх стоянки в нічний час доби, чим порушив вимоги статті 21 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Адміністративні матеріали розглянуто інспектором у день складання протоколу та винесено постанову серії ПС1 №689117 від 10.02.2015, яку ОСОБА_1 отримав 13.02.2015, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною восьмою статі 133-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850,00 грн.

Позивач із вказаним у протоколі правопорушенням не погодився, про що виклав свої заперечення.

Згідно статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до статті 280 наведеного Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Як випливає з положень частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до статті 21 Закону України «Про автомобільний транспорт», власники (користувачі) автобусів, що використовуються для перевезення пасажирів на комерційній основі, повинні забезпечувати їх зберігання у спеціально пристосованих для цього приміщеннях, гаражах, на майданчиках, стоянках, забезпечених засобами охорони.

Власникам (користувачам) транспортних засобів забороняється зберігання їх у житлових зонах поза спеціально відведеними для цього майданчиками.

Позивач пояснив, що транспортний засіб щоденно зберігає на платній стоянці. У час вказаний у протоколі та постанові, після закінчення роботи, тимчасово заїхав додому для прийняття ліків так як страждає на шлункове захворювання. Після цього, транспортний засіб поставив на стоянку, де він постійно зберігається.

За таких обставин, враховуючи відсутність матеріалах справи доказів, крім протоколу, які спростовували доводи позивача, надання яких у підтвердження правомірності оспорюваної постанови є обов'язком відповідача, як суб'єкта владних повноважень, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача у порушенні вимог статті 21 Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому постанова підлягає скасуванню.

Щодо закриття адміністративного провадження дана вимога є зайвою. Крім того, відповідно до положень КАС України її вирішення виходить за межі повноважень суду, а тому задоволенню не підлягає.

Оскільки відповідач відноситься до органів державної влади, понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 73,08 грн., що підтверджується чеком від 19.02.2015 № 1007, підлягають присудженню на користь позивача з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 9 -11, 71, 158 -163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скачувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 від 689117, винесену інспектором САТІ ВДАІ з обслуговування м. Миколаєва Данченком Євгеном Ігоровичем відносно ОСОБА_1.

Присудити з державного бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

У іншій частині вимог - відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст постанови

підписано 11.03.2015.