Справа № 826/11579/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Грищенко В.Е., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу представника Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» в особі Представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» - Рибачок Вікторії Анатоліївни на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» в особі представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» до Державної авіаційної служби України про визнання нечинною та скасування постанови № 000387 від 09 липня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року Відкрите акціонерне товариство «Аерофлот - російські авіалінії» в особі представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної авіаційної служби України про визнання нечинною та скасування постанови № 000387 від 09 липня 2014 року. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вважає протиправними і необґрунтованими протокол та спірну постанову відповідача, оскільки відповідачем порушено вимоги Порядку накладення та стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 26 грудня 2011 року № 637 під час оформлення протоколу №000387 від 25 червня 2014 року, що став підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації та винесення оскаржуваної постанови.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» в особі Представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» - Рибачок Вікторія Анатоліївна подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

За наслідками перевірки інформації, викладеної у протоколі про правопорушення у галузі цивільної авіації від 25 червня 2014 року № 000387 та телеграмі Украероцентру ТЛГ № 020415 Державна авіаційна служба України встановила порушення ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії» правил та порядку використання повітряного простору України при виконанні рейсу AFL 1825 01 квітня 2014 року, здійснивши політ через заборонену зону повітряного простору України без відповідно дозволу та заявки на використання повітряного простору з закритого аеродрому «Сімферополь», що є порушенням статті 29 Повітряного кодексу України, пунктів 56 та 118 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про використання повітряного простору України» від 29 березня 2002 року № 401.

На підставі абзацу 4 пункту 1 частини першої статті 127, статей 127-130 Повітряного кодексу України Державна авіаційна служба України прийняла постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 09 липня 2014 року № 000387, якою на ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії» накладено штраф у розмірі 136000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою та протоколом про правопорушення у галузі цивільної авіації, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові основи діяльності в галузі авіації встановлює Повітряний кодекс України.

Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.

Відповідно до частини другої статті 4 Повітряного простору України державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України полягає у формуванні державної політики та стратегії розвитку, визначенні завдань, функцій, умов діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України, застосуванні заходів безпеки авіації, прийнятті загальнообов'язкових авіаційних правил України, у здійсненні державного контролю за їх виконанням та встановленні відповідальності за їх порушення.

Відповідно до пункту 93 розділу VII Положення №401 в окремих частинах повітряного простору встановлюються заборона або обмеження на його використання, які публікуються в документах з аеронавігаційної інформації та/або включаються до плану використання повітряного простору. Форма та зміст плану використання повітряного простору визначаються інструкцією з управління використанням повітряного простору.

Встановлення заборони та обмежень передбачає визначення частини повітряного простору, використання якої забороняється або обмежується відповідно до умов, визначених Украероцентром або РДЦ.

Судом першої інстанції було встановлено, що на підставі листа Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украероцентр) від 28 березня 2014 року №1.15-139, погодженого з Міністерством оборони України, відповідно до статті 9 Чиказької конвенції про міжнародну цивільну авіацію, з урахуванням рекомендацій пункту 10.3 документа ІСАО Doc. 9554 «Керівництво щодо заходів безпеки, що застосовуються у зв'язку з військовою діяльністю, потенційно небезпечною для здійснення польотів цивільних повітряних суден», з метою забезпечення безпеки польотів, Державною авіаційною службою України згідно із статтею 30 Повітряного кодексу України та пунктом 101 розділу VII Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 401, встановлено заборону на використання повітряного простору над півостровом Крим в межах координат, згідно наявної у матеріалах справи карти, з 17 год. 00 хв. 28 березня 2014 року по 23 год. 59 хв. 28 червня 2014 року.

Відповідно до підпункту n) пункту 5.1.1.1 розділу 5.1 Глави 5 Додатку 15 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року «Службы аэронавигационной информации» (далі - Додаток 15) та Doc. 8126 ICAO «Руководство по службам аэронавигационной информации» (далі - Doc. 8126), які є обов'язковими як для України, так і для Російської Федерації згідно із статями 37 та 38 вказаної Конвенції, та згідно з абзацом 15 підпункту 3.2.1.2 Правил обслуговування аеронавігаційною інформацією, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 01 липня 2004 року №564 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 липня 2004 року за №913/9512) (далі - Правила №564), заборонені зони встановлюються шляхом видачі та опублікування повідомлень NOTAM.

На підставі вищезазначених норм Державіаслужбою України був виданий NOTAM А0520/14.

Вимоги до змісту, правил видачі та випуску NOTAM уніфіковані для всіх країн, що приєднались до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та містяться у Додатку 15 та Doc.8126.

Відповідно до пункту 5.1.1 Додатку 15: «NOTAM составляется и издается незамедлительно в тех случаях, когда подлежащая распространению информация носит временный и непродолжительный характер, или в случае введения в срочном порядке важных с эксплуатационной точки зрения постоянных изменений или временных изменений, носящих долгосрочный характер, исключая обширный текстовой и/или графический материал».

Згідно пункту 5.2.2 Додатку 15: «Текст NOTAM составляется с использованием значений/единообразной сокращенной фразеологии, предписанных для кода NOTAM ИКАО, дополненного за счет сокращений ИКАО, индексов, определителей, указателей, позывных, частот, цифр и открытого текста. Подробный инструктивный материал по подготовке NOTAM, содержится в документе Doc 8126».

Пунктом 5.2.2.1 Додатку 15 визначено, що «NOTAM отбирается для международной рассылки, в части, содержащие открытый текст, включается текст на английском языке».

NOTAM є складовою частиною об'єднаного пакета аеронавігаційної інформації, визначення якого міститься в розділі 1.1 «Определения» Глави 1 Додатку 15.

Відповідно до підпункту 2.1.2 пункту 2.1 глави 2 Правил №564, аеронавігаційна інформація затверджується Державіаслужбою України та публікується САІ.

Зважаючи на наведене, в період з 17 год. 00 хв. 28 березня 2014 року по 23 год. 59 хв. 28 червня 2014 року над півостровом Крим була встановлена заборона використання повітряного простору (заборонена зона), про що свідчить опублікована в NOTAM А0520/14 інформація.

Згідно з розділом 1.1 «Определения» Глави 1 Додатку 15 «Запретная зона - воздушное пространство установленных размеров над территорией или территориальными водами государства, в пределах которого полеты воздушных судов запрещены». Таке ж положення міститься в Главі 1.

Разом з цим, відповідно до пункту 2.1.1 розділу 2.1 Глави 2 Додатка 2 «Правила полетов распространяются на воздушные суда, имеющие национальные и регистрационные знаки Договаривающегося государства, независимо от их местонахождения, при условии, что эти правила не противоречат правилам, опубликованным государством, осуществляющим юрисдикцию над пролетаемой территорией».

Також, згідно з пунктом 2 розділу 1 Положення №401, заборонена зона - частина повітряного простору, в межах якої забороняються польоти повітряних суден.

Відповідно до вимог пунктів 2.2.1, 2.2.4 та 2.2.5 розділу 2.2 глави 2 Додатку 15 «...2.2.1 Служба аэронавигационной информации обеспечивает представление аэронавигационных данных и аэронавигационной информации, необходимых для обеспечения безопасности, регулярности и эффективности аэронавигации, в форме, отвечающей эксплуатационным требованиям, предъявляемым сообществом ОрВД, в том числе: а) персоналом, связанным с производством полетов, включая летные экипажи, при планировании полетов и в пилотажных тренажерах; b) органом обслуживания воздушного движения, ответственным за полетно-информационное обслуживание и службами, отвечающими за предполетную информацию». « 2.2.4 Кроме того, служба аэронавигационной информации получает аэронавигационные данные и аэронавигационную информацию, позволяющие ей обеспечивать предполетное информационное обслуживание и удовлетворять потребности в информации во время полета, из следующих источников: а) от служб аэронавигационной информации других государств; b) из других источников. 2.2.5 Аэронавигационные данные и аэронавигационная информация, получаемые из источников, указанных в п. 2.2.4 а), при распространении сопровождается четкой ссылкой на то, что они опубликованы с санкции государства, от которого получены».

Разом з цим, служба аеронавігаційної інформації Російської Федерації (ГУП ЦАИ ГА РФ) отримує аеронавігаційну інформацію від служби аеронавігаційної інформації України (САІ), що підтверджується листом Державного підприємства обслуговування повітряного руху від 21 серпня 2014 року №1.14-112. Також організаціями Російської Федерації, які здійснюють діяльність у сфері аеронавігаційного обслуговування з Украерорухом укладено договори на 2014 рік щодо надання аеронавігаційної інформації (САІ), що підтверджується наявними у матеріалах справи заявками від Transas Aviation, JSC Inrac Aviacominfo, Russiya Airlines OJSC.

Окрім того, відповідно до пункту 2.3.2 розділу 2.3 Глави 2 Додатку 2 «…До начала полета командир воздушного судна знакомится со всей имеющейся информацией, касающейся запланированной операции».

Також пунктом 8.1.1 Додатку 15 визначено, що «на любом аэродроме, обычно используемом для выполнения международных полетов, персоналу, связанному с производством полетов, включая летные экипажи и службы, ответственные за предполетную информацию, предоставляется аэронавигационная информация, необходимая для обеспечения безопасности, регулярности и эффективности аэронавигации и касающаяся этапов маршрутов, начинающихся от данного аэродрома».

Пунктом 8.1.3 Додатку 15 визначено, що «членам летного экипажа предоставляется краткая аннотация действующих NOTAM, имеющих эксплуатационное значение, и другая информация срочного характера в форме составленных открытым текстом бюллетеней предполетной информации (РІВ)».

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведене спростовує твердження позивача щодо його необізнаності станом на 01 квітня 2014 року з приводу закриття повітряного простору України над півостровом Крим та діючих NOTAM.

NOTAM А0520/14 має у своєму тексті у полі визначення цілі літери NBO, що відповідно до Додатку А глави 6 Doc 8126 ІКАО «Руководство по службам аэронавигационной информации» означає, що NOTAM відібрано для негайного сповіщення експлуатантів повітряних суден, для включення в РІВ та стосується виконання польотів.

Відповідно до статті 11 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та частини першої статті 8 Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про повітряне сполучення і співробітництво в галузі повітряного транспорту до повітряних суден авіакомпанії "Аерофлот" під час їх перебування на території України застосовуються закони та правила України, які регулюють приліт і виліт з її території повітряних суден, що здійснюють міжнародні польоти, або експлуатацію чи навігацію цих повітряних суден.

При цьому, пунктом 41 статті 1 Повітряного кодексу України визначено, що заборона використання повітряного простору України - обов'язкове для виконання рішення уповноваженого органу про заборону певним (окремим) користувачам провадити у визначеному районі діяльність, пов'язану з використанням повітряного простору України.

Однак, судом першої інстанції було встановлено, що не зважаючи на вищевикладені положення авіакомпанія «Аерофлот» 01 квітня 2014 року здійснила рейс AFL 1825 Сімферополь (UKFF) - Москва (UUEE) з закритого аеродрому «Сімферополь», чим порушила чинні правила та порядок використання повітряного простору України.

При цьому колегія суддів погоджується з критичним сприйняттям судом першої інстанції твердження позивача про те, що виконання рейсу AFL 1825 Сімферополь (UKFF) - Москва (UUEE) здійснено на підставі поданої заявки на використання повітряного простору України та відповідного дозволу Державіаслужби України на його використання з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини першої статті 29 Повітряного кодексу України використання повітряного простору України здійснюється на підставі дозволів, що надаються органами об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України, а не на підставі дозволів, які видаються Державіаслужбою, як стверджував Позивач.

Відповідно до пункту 75 розділу IV Постанови № 401 дозвіл на використання повітряного простору видається на підставі відповідної заявки після отримання дозволу на виконання польотів.

Відповідно до розділу I Постанови № 401 дозвіл на використання повітряного простору - офіційне повідомлення про надання користувачеві повітряного простору дозволу для провадження діяльності у порядку, що визначається відповідним підрозділом органу об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України. Орган об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху - відповідний підрозділ, повноваження і діяльність якого пов'язані з організацією повітряного руху у повітряному просторі України та у міжнародному повітряному просторі, який перебуває під відповідальністю України.

У відповідності до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про створення об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» від 19 липня 1999 року №1281 головним оперативним підрозділом системи є Український центр планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху (Украероцентр).

Відповідно до пункту 76 розділу IV Постанови № 401 Украероцентр та РДЦ, отримавши заявку на використання повітряного простору, приймають відповідне рішення, про що інформують заявника. У разі затвердження заявки на використання повітряного простору Украероцентр та РДЦ повідомляють про прийняте рішення органи управління Повітряних Сил Збройних Сил.

Відповідно до пункту 8.1 глави 8 Правил польотів цивільних повітряних суден у повітряному просторі України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 жовтня 2011 року №478 (зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21 жовтня 2011 року за №1327/20065), дозвіл повинен бути отриманий до початку виконання контрольованого польоту або частини польоту, яка виконується як контрольований політ. Такий дозвіл запитується шляхом подання плану польоту до органу диспетчерського обслуговування повітряного руху.

Пунктами 3.3.1.1, 3.3.1.2, 3.3.2 Додатку 2 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року «Правила польотів» визначено, що «Информация в отношении запланированного полета или части полета, подлежащая направлению в органы обслуживания воздушного движения, предоставляется в форме плана полета. План полета предоставляется до начала любого полета с пересечением международных границ. План полета включает информацию, относящуюся к следующим пунктам, определенным соответствующим полномочным органом ОВД: - опознавательный индекс воздушного судна; - правила выполнения полета и тип полета; - количество и тип (ы) воздушных судов и категория турбулентности в следе; - оборудование; - аэродром вылета; - расчетное время уборки колодок; - крейсерские скорости; - крейсерские эшелоны; - маршрут полета; - аэродром назначения и общее расчетное истекшее время; - запасные аэродромы; - запас топлива; - общее число людей на борту; - аварийно-спасательное оборудование; - прочая информация».

На підставі поданого плану польоту орган ОПР видає дозвіл, що також передбачено пунктом 3.6.1.1 Додатку 2, а саме: «Диспетчерское разрешение получают до начала выполнения контролируемого полета или части полета, которая выполняется как контролируемый полет. Такое разрешение запрашивается путем представления плана полета органу управления воздушным движением».

З огляду на телеграму Украероцентру ТЛГ № 020415, яка була подана до Державної авіаційної служби України слідує, що 01 квітня 2014 року рейс AFL 1825 Сімферополь (UKFF) - Москва (UUEE) здійснений з закритого аеродрому «Сімферополь» без заявки (N1L) на використання повітряного простору (ВПП).

За змістом листа Європейської організації за безпеку аеронавігації (Євроконтролю) від 02 грудня 2014 року, адресованого Державній авіаційній службі Україні (наявний у матеріалах справи), останній пропонувалось взяти до уваги, що після опублікування українського NOTAM щодо закриття UKFF, усі подані флайт-плани до зазначеного пункту призначення були відхилені Менеджером мережі (NM).

Відповідно до частини першої статті 23 Повітряного простору України організація використання повітряного простору України - комплекс заходів, який вживається для забезпечення безпечного, економічного та регулярного повітряного руху, а також будь-якої іншої діяльності, пов'язаної з використанням повітряного простору України.

Організація використання повітряного простору України передбачає, зокрема, організацію повітряного руху, що включає забезпечення контролю за дотриманням порядку та правил використання повітряного простору України у певних районах (частина друга статті 23 Повітряного кодексу України).

Згідно пунктів 3, 4 статті 23 Повітряного кодексу України порушенням порядку використання повітряного простору України вважаються дії або бездіяльність юридичних чи фізичних осіб, що призвели до порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок використання повітряного простору України. Перелік порушень порядку використання повітряного простору України визначається Положенням про використання повітряного простору України.

Під час виконання польоту повітряне судно на запит та з дозволу відповідного органу ОПР (органу управління повітряним рухом) може перетинати межі зони обмеження польотів, небезпечної зони та зони, що належить до тимчасово зарезервованого повітряного простору, під час їх використання. В інших випадках повітряне судно повинно виконувати політ поза межами зазначених зон згідно з установленим порядком (пункт 94 розділу VII Положення №401).

Згідно пункту 97 розділу VII Положення №401 у повітряному просторі чи в окремих його частинах, де встановлено заборону або обмеження, не забороняється: діяльність, що провадиться підприємствами, установами або організаціями, в інтересах яких встановлено заборону або обмеження використання частини повітряного простору, а також підприємствами, установами або організаціями, зазначеними в Збірнику аеронавігаційної інформації; виконання польотів на перехоплення повітряних суден - порушників, нерозпізнаних цілей, інша діяльність, що провадиться з метою захисту державних інтересів України; виконання польотів для проведення пошуково-рятувальних робіт, робіт, пов'язаних з поданням допомоги у разі виникнення стихійного лиха, катастроф, аварій, аварійних ситуацій та в інших випадках, що загрожують життю і здоров'ю людей; виконання спостережних польотів згідно з Договором з відкритого неба.

Позивачем не наведено суду та не підтвердженого належними доказами існування обставин, за наявності яких можливе виконання ним польотів у повітряному просторі чи в окремих його частинах, де встановлено заборону.

Разом з тим, судом першої інстанції було встановлено, що факт виконання рейсу AFL 1825 Сімферополь (UKFF) - Москва (UUEE) 01 квітня 2014 року позивачем не заперечується.

Згідно пункту 106 розділу VII Положення № 401 контроль за дотриманням рішень про встановлення заборон та обмежень використання повітряного простору покладається на відповідні органи, які їх встановили.

Пунктом 118 Положення № 401 визначено, що до порушень порядку використання повітряного простору, що підлягають розслідуванню, належать: 1) використання повітряного простору без дозволу та/або порушення умов його використання, крім випадків, що передбачені цим Положенням; 2) недотримання умов використання повітряного простору або плану польоту (відхилення від маршруту ОПР, заданого ешелону (висоти) польоту, посадка повітряного судна на незапланований аеродром) без дозволу або погодження органу ОПР (органу управління повітряним рухом), крім аварійних випадків; 3) політ групи повітряних суден, кількість яких більша ніж зазначена у заявці; 4) порушення вимог щодо порядку перетинання державного кордону та виконання польоту в зоні з особливим режимом використання повітряного простору; 5) виконання повітряним судном польоту через заборонену зону обмеження польотів, небезпечну зону та зону, що належить до тимчасово зарезервованого повітряного простору, без відповідного дозволу під час її використання; 6) політ повітряного судна, яке не відповідає на запит засобів радіолокаційної системи державного розпізнавання, крім суден, на яких апаратура радіолокаційної системи державного розпізнавання не передбачена або які повертаються з несправною апаратурою радіолокаційної системи державного розпізнавання з аеродромів (посадкових майданчиків) іноземних держав, де ремонт такої апаратури неможливий; 7) невиконання вимог пункту 83 цього Положення (крім випадків, що передбачені цим Положенням).

Відповідно до пункту 126 Положення № 401 у разі допущення порушення порядку використання повітряного простору іноземним повітряним судном дані засобів об'єктивного контролю органів ОПР передаються Украероцентром Державіаслужбі. Державіаслужба передає протягом 3 діб інформацію про зазначене порушення органам авіаційної влади держави реєстрації (власника, експлуатанта) повітряного судна.

Матеріали адміністративної справи містять заяву Лободи С.І., заступника начальника інспекції внутрішнього контролю та аудиту Украероруху, зазначеного в протоколі про правопорушення у галузі цивільної авіації від 25 червня 2014 року №000387 як свідка правопорушення, якою він, зокрема, підтвердив «факт передачі до Державіаслужби первинного донесення про правопорушення використання повітряного простору України щодо ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії»».

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем доведено, а позивачем не спростовано, що при виконанні рейсу AFL 1825 Сімферополь (UKFF) - Москва (UUEE) 01 квітня 2014 року авіакомпанією «Аерофлот» вчинено порушення правил та порядку використання повітряного простору України, що відповідає, зокрема, підпунктам 1, 5 пункту 118 Положення № 401.

З приводу встановлення юридичної особи - суб'єкта авіаційної діяльності, ПС якого здійснило політ через заборонену зону, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обгрунтованість доводів відповідача про наступне. Трилітерний індекс AFL авіакомпанії «Аерофлот» присвоєно Міжнародною організацією цивільної авіації (ІКАО), що зафіксовано в Doc. 8585/166 ИКАО «Условные обозначения летно-эксплуатационных агентств, авиационных органов и служб». Під даним індексом рейс може виконувати лише та авіакомпанія, якій він був присвоєний. Під індексом AFL рейси виконуються тільки авіакомпанією «Аерофлот». Дана обставина також не спростована позивачем.

Щодо процедурних порушень, які, на думку позивача були допущені відповідачем і зазначені вище, колегія суддів зазначає наступне.

Наслідки процедурних порушень (у разі їх наявності взагалі) є різними. Процедурні порушення, допущені контролюючим органом при розгляді справи про правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення. Натомість, вчинені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки відповідні порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення і чи вплинули вони на встановлення обставин порушення та на наслідки.

Позивач, зокрема, звертав увагу на порушення, на його думку, допущені відповідачем при складанні протоколу № 000387 від 25 червня 2014 року про правопорушення у галузі цивільної авіації та його надісланні. Однак, форма протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації затверджена наказом Міністерства інфраструктури України «Про затвердження Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті» від 26 грудня 2011 року № 637 (додаток 1), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 2012 року за № 73/20386, та не потребує додаткового тлумачення, відповідно, зазначення додаткової інформації (за напрямком якої діяльності посада державного інспектора, що склав протокол; чи зазначені повноваження на складання протоколу у його посадовій інструкції; на підставі якого акту він діє і т.д.).

Предметом даного адміністративного позову є постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації №000387 від 09 липня 2014 року, винесена уповноваженою на те посадового особою Державної авіаційної служби України. При прийнятті вказаної постанови уповноважена посадова особа діяла у відповідності з наданими повноваженнями та компетенцією, відтак вправі була всебічно перевірити всі обставини при розгляді справи про правопорушення у галузі цивільної авіації.

Станом як на час звернення з даним адміністративним позовом до суду, так і на час розгляду справи у суді і вирішення справи по суті, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин щодо дій та повноважень осіб при розгляді справи про правопорушення у галузі цивільної авіації, як і доказів з приводу оскарження таких дій.

Крім того, позивач не навів наслідків впливу допущених, на його думку, процедурних порушень відповідача на можливість захистити свої права та інтереси.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, факт вчинення правопорушення позивачем доведений належними та допустимими доказами, відповідно, правомірність прийняття оскаржуваної постанови доведена та підтверджена.

Статтею 126 Повітряного кодексу України передбачено, що за протиправні дії юридичні і фізичні особи, діяльність яких пов'язана з використанням повітряного простору України, розробленням, виготовленням, ремонтом та експлуатацією авіаційної техніки, здійсненням господарської діяльності в галузі цивільної авіації, обслуговуванням повітряного руху, забезпеченням безпеки авіації, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 частини першої статті 127 Повітряного кодексу України за правопорушення в галузі цивільної авіації, у разі порушення правил та порядку використання повітряного простору України, до юридичних осіб - суб'єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу від п'яти до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

До позивача застосована фінансова санкція у розмірі саме 136 000,00 грн. (вісім тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) в зв'язку з численними порушеннями даним суб'єктом авіаційної діяльності правил та порядку використання повітряного простору України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що даний позов не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, а тому підстави для її задоволення відсутні.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» в особі Представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» - Рибачок Вікторії Анатоліївни - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.