Справа № 820/19943/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 лютого 2015 р. № 820/19943/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Сальниковій А.Г.,

за участю представників сторін: позивач - ОСОБА_1, відповідач - Сафронова К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Харківського міського управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського міського управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, в якому просив суд зобов'язати виплатити ОСОБА_3 грошову винагороду за час вимушеного прогулу з 04.10.2011 року і до 01.09.2014 року із розрахунку 47 гривень 97 копійок за кожен день вимушеного прогулу, в сумі 50848 гривень.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що після поновлення ОСОБА_3 на посаді в судовому порядку, відповідачем незаконно та безпідставно відмовлено у виплаті заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, тобто з 04.10.2011ркоу по 01.09.2014року.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що у Харківського міського управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області відсутні підстави для виплати позивачеві грошового зобов'язання, з огляду на те, позивач у будь-якому разі не зміг би виконувати свої посадові обов'язки, оскільки перебував під вартою і невиконання обов`язків не пов'язано з діями роботодавця.

У судовому засіданні 23.02.2015року сторони підтримали свої правові позиції по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2014року по справі № 820/6470/14, залишеною без змін Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01ж.09.2014 року, за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про скасування наказу та поновлення на посаді, адміністративний позов задоволено, скасовано наказ начальника ГУМВСУ в Харківській області від 23.09.2011 року №1254, в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності - звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_3, скасовано наказ начальника ГУМВС України в Харківській області від 04.10.2011 року №219 о.с. в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ та зобов'язано ГУМВС України в Харківській області поновити на посаді дільничного інспектора ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_3

02.10.2014року ОСОБА_3 після набуття чинності вищезазначеним рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2014року по справі № 820/6470/14, звернувся до ХМУ ГУМВС України в Харківській області із заявою про нарахування та виплату заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, тобто з 04.10.2011року по 01.09.2014року.

02.10.2014року ХМУ ГУМВС України в Харківській області надав відповідь на звернення ОСОБА_3 від 02.10.2014року, якою позивачу повідомлено, що ХМУ ГУМВС України в Харківській області не має законних підстав для виплати ОСОБА_3 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, з огляду на те, що рішенням суду не покладено обов'язку на ХМУ ГУМВС України в Харківській області провести виплату грошового забезпечення.

Перевіряючи обґрунтованість висновків ХМУ ГУМВС України в Харківській області, та як наслідок правомірність відмови у виплаті грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд дійшов висновку про наступне.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави, пов'язану зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України "Про державну службу", відповідно до статей 9, 30 якого правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексам законів про працю України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про міліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991 року, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV.

Згідно п.24 Постанови Кабінету Міністрів Української РСР "Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" від 29.07.1991р. № 114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Зазначене положення не суперечить вимогам трудового законодавства.

Частиною 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Згідно із ч.5 ст.235 Кодексу законів про працю України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

У п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому, враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до пункту 8 розділу 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів /годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до ч.2 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсацій за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсацій за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Суд критично ставиться до посилань представника ХМУ ГУМВС України в Харківській області щодо перебування позивача з 20.09.2011року та по теперішній час під вартою у слідчому ізоляторі, у зв'язку із чим період з 04.10.2011року по 27.08.2014 року не може вважатися часом вимушеного прогулу, з огляду на наступне.

Згідно п.3.5.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 р. за №499, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, відповідно до яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня арешту.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач дійсно в період з 20.09.2011року та по теперішній час перебуває у слідчому ізоляторі і йому було призупинено виплату грошового забезпечення. Однак згідно Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, перебування особи під ватрою має наслідком лише зупинення виплат грошового забезпечення, однак не позбавлення такого забезпечення.

При вирішенні питання щодо визначення періоду, з який слід провести стягнення грошового забезпечення, судом враховується положення п. 24 Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ № 114, відповідно до приписів якого, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави дійти висновку, що законодавством установлено обмеження у відшкодуванні заробітку за час вимушеного прогулу в саме межах одного року.

Водночас, суд враховує, що приписами ч.2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, законодавець чітко передбачив можливість виплати грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу у разі розгляду заяви про поновлення на посаді більше одного року, але лише виключно за відсутності вини працівника.

Поряд із цим, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що питання про поновлення позивача на посаді вирішувалося відповідачем більше року не з винии субєкта владних повноважень, оскільки судом встановлено, що правом на оскарження наказу про звільнення від 04.10.2011 року позивач міг скористатися починаючи з 18.12.2013 року - тобто з моменту отримання витягу з наказу про звільнення. Однак, фактично він реалізував своє право лише 08.04.2014 року, тобто з пропуском встановленого ст. 99 КАС України місячного терміну, який було поновлено ухвалою Харківським окружним адміністративним судом, з огляду на відсутність можливості ознайомитися із обставинами, які слугували підставами для звільнення із органів внутрішніх справ та факту проведення процедуру досудового врегулювання спору. Також, суд вважає, що факт перебування позивача в слідчому ізоляторі унеможливлював вирішення відповідачем питання про поновлення ОСОБА_3 на роботі в межах одного року.

При вирішенні даного питання, судом також, враховуються обставини, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2014 року, відповідно до наказу ГУМВС України в Харківській області № 337 о/с від 27.08.2014 року ОСОБА_3 було поновлено на посаді з 04.10.2011 року.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, приймаючи до уваги те, що суб'єктом владних повноважень не доведено суду належними та допустимими доказами факту правомірності не проведення виплати грошового забезпечення позивачу за час вимушеного прогулу, що в свою чергу призвело до порушення принципу пропорційності, що має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення, суд вважає також необхідним частково задовольнити позовні вимоги в частині зобов'язання Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середню заробітну плату (грошове утримання) за час вимушеного прогулу за період з 04.10.2011 року до 04.10.2012 року, у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 р. №100.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 265 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

В решті задоволення адміністративного позову - відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Харківського міського управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Харківське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середню заробітну плату (грошове утримання) за час вимушеного прогулу за період з 04.10.2011 року до 04.10.2012 року, у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 р. №100.

В решті задоволення адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. .

Повний текст постанови виготовлено 27.02.2015 року.

Суддя Горшкова О.О.