Справа № 159/4945/14а,2а-159/206/14
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 р. Справа № 876/9265/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

12.08.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області неправомірними та зобов`язання управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно чинного законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач відмовив йому у призначенні пільгової пенсії за віком у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи. Вважає, що такий стаж роботи - електрогазозварювальника - він має, довідкою з місця роботи підтверджено, що він працював повний робочий день. Підстав не довіряти цій довідці немає. Просить визнати неправомірним рішення про відмову та зобов'язати відповідача призначити пенсію з 22 лютого 2014 року.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за віком протиправними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 22 лютого 2014 року.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що у позивача відсутнє право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки факт зайнятості позивача протягом повного робочого дня на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, які дають право на призначення пенсій за віком за Списком №2 не підтверджено.

В разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач досягнув віку та має відповідний стаж роботи в шкідливих умовах, що надає йому право на пільгову пенсію за Списком №2.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 працював з 01.01.1997 року по 30.04.1980 року та з 15.06.1982 року по 11.08.1988 року на посаді газозварювальника в СТЗОВ «Заповіт», та з 24.08.1988 року по 21.08.1992 року на посаді електрогазозварювальника в СВК «Відродження» з повним робочим днем.

Відповідно до п. б ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах право на пенсію за віком, незалежно від останнього місця роботи мають працівники, зайняті повний робочий день працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Позивач 27 лютого 2014 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 після досягнення віку 55-ти років згідно абзацу 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням комісії управління для розгляду питань пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсії, відповідно до чинного законодавства України «Про пенсійне забезпечення» № 85 від 22.05.2014 року йому було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, на підставі того, що відсутні первинні документи, які підтверджують необхідний стаж роботи за списком № 2 тривалістю не менше 12 років 6 місяців.

Колегія суддів вважає відповідь Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області неправомірною керуючись наступним:

Відповідно до Порядку обчислення стажу роботи за списками №1 та №2, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005р. для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленням належним чином записами про займану посаду і період виконаної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці.

Що стосується наявності факту проведення атестації робочих місць на підприємстві згідно Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 01.08.1992 року № 442, яка набрала чинності з 21 серпня 1992 року, то необхідно зауважити, що у разі призначення пенсії за віком на пільгових умовах за періоди роботи з шкідливими і важкими умовами праці до 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду не підтверджується за результатами атестації. Оскільки спеціальний трудовий стаж позивача окреслений періодом 1977-1992 років, то, відповідно, атестація робочих місць на підприємстві не є обов'язковою вимогою для призначення пільгової пенсії позивачу за Списком № 2.

Згідно ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В свою чергу, позивач, відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» надав суду копію трудової книжки, як основний документ, що підтверджує стаж роботи, з відповідним записом про роботу в період з 01.01.1977 року по 30.04.1980 року та з 15.06.1982 року по 11.08.1988 року працював газозварювальником в колгоспі «Заповіт Ілліча», з 24.08.1988 року по 21.08.1992 року працював в цьому ж колгоспі електрогазозварювальником, з повним робочим днем, що підтверджує спеціальний трудовий стаж згідно Списку №2.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". У відповідності до п.1 даного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу можуть подаватися уточнюючі довідки підприємств або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Однак, цей Порядок, як вбачається з його назви та змісту поширюється лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Керуючись вищенаведеним колегія суддів вважає, що, управління ПФУ в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області безпідставно відмовило позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно Списку №2, вищезазначені дії відповідача є неправомірними.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки права позивача порушено і вони підлягають захисту шляхом задоволення заявлених вимог.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2014 року у справі №159/4945/14-а, 2-а/159/206/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М. Ліщинський

Судді О.І. Довга

Р.М. Шавель