Справа № 706/26/12,2-а-302/3/14
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Справа № 876/208/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Річківської сільської ради на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 до сільського голови с.Річка про визнання неправомірним і скасування розпорядження сільського голови с.Річка від 29.08.2011р. №53 про звільнення ОСОБА_1, поновлення на посаді і виплату втраченого заробітку, -

В С Т А Н О В И Л А:

29.09.2011р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірним і скасування розпорядження сільського голови с.Річка від 29.08.2011р. №53 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника фінансово-господарського відділу - головного бухгалтера, поновлення на цій посаді і виплату втраченого заробітку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що розпорядження про її звільнення є незаконним, оскільки розпорядження сільського голови №35 від 13.05.2011р. і №36 від 17.05.2011 р., за якими позивачку було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани, скасовані постановою Міжгірського районного суду від 17.08.2011 р. Не допустила прогулу, оскільки після хвороби і закінчення «лікарняного листа», 18.08.2011р. вона вийшла на роботу, однак відповідач всіляко перешкоджав у виконанні нею трудових обов'язків, зокрема наказав змінити замок на вхідних дверях у приміщення сільської ради із-за особистої неприязні, не бажав спілкуватися, наказав працівникові сільської ради не приймати від позивачки заяву про відпустку, тому таку заяву вона змушена була подати поштою.

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.12.2014р. позов задоволено частково. Визнано неправомірним розпорядження сільського голови с.Річка Міжгірського району Закарпатської області від 29.08.2011 р. №53 в частині обґрунтування звільнення позивачки з посади начальника фінансово-господарського відділу - головного бухгалтера Річківської сільської ради з мотивів і підстав систематичного невиконання без поважних причин своїх обов'язків відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України та недовіри відповідно до рішення третьої сесії шостого скликання Річківської сільської ради №13 від 26.05.2011 р., висновку про погодження її звільнення УДК у Міжгірському районі ГУДК в Закарпатській області від 22.07.2011р. №03-25/167. В решті вимог відмовлено.

Річківська сільська рада в особі сільського голови с.Річка оскаржила дану постанову з підстав не відповідності висновків суду обставинам справи, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилаються на те, що в мотиваційні частині рішення третьої сесії шостого скликання Річківської сільської ради №13 від 26 травня 2011 року є посилання на комісійні акти №№1, 2, 3, розпорядження сільського голови №35 від 13 травня 2011 року та № 36 від 17 травня 2011 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, а також порушення ОСОБА_1 Присяги посадової особи органу місцевого самоврядування. Постановою Міжгірського районного суду від 17 червня 2011 року розпорядження сільського голови №№35, 36 скасовані з процесуальних питань. Однак, стосовно комісійних актів №1 і №2 від 19 квітня 2011 року судами першої та апеляційної інстанції не зроблено жодних висновків, тобто факти порушень трудової дисципліни мали місце і чітко зафіксовані комісійними актами, які є чинними.

Стосовно порушення позивачкою Присяги посадової особи органу місцевого самоврядування це - зумисне недотримання показників запропонованих виконавчим комітетом при формуванні сільського бюджету, надання неправдивих показів які дискредитують Річківську сільську раду та порушення чинного законодавства (невиплату протягом тривалого періоду індексації) при нарахуванні заробітної плати працівнику сільського клубу с.Річка. ОСОБА_1 була особисто присутня на пленарному засідання сесії сільської ради, їй надавалась можливість виступу для пояснень у свій захист, таємне голосування проводилося в її присутності і вона була ознайомлена з рішенням безпосередньо на засіданні сесії сільської ради 26 травня 2011 року. Дані обставини можуть підтвердити всі депутати які приймали участь.

Вважає, що судом допущено помилкове застосування норм матеріального права стосовно Висновку про погодження звільнення позивачки УДК у Міжгірському районі ГУДК в Закарпатській області від 22.07.2011 р. №03, оскільки в поданні Річківської сільської ради на звільнення ОСОБА_1 від 27.05.2011 р. за №148 зазначено ряд підстав. Тобто, окрім розпоряджень сільського голови №35 і №36, наголошується на порушеннях, трудової дисципліни які зафіксовані комісійними актами №1, №2, №3, створення конфліктної ситуації в колективі, невміння володіти комп'ютерною технікою та програмними засобами та рішення третьої сесії шостого скликання Річківської сільської ради №13 від 26 травня 2011 року про недовіру начальнику фінансово-господарського відділу - головному бухгалтеру сільської ради.

Просить внести зміни у резолютивну частину постанову Міжгірського районного суду, виключивши з 2 абзацу: «та недовіри відповідно до рішення третьої сесії шостого скликання Річківської сільської ради №13 від 26.05.2011 року, висновку про погодження її звільнення УДК у Міжгірському районі ГУДК в Закарпатській області від 22.07.2011 р. №03-25/167».

ОСОБА_1 оскаржила постанову в частині звільнення, відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України з підстав не відповідності висновків суду обставинам справи, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилаються на упереджене ставлення відповідача, бажання її звільнити за будь-яких підстав. Не допуск до роботи, змінивши замки від дверей приміщення сільської ради.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позивачку та її представника, які просять задоволити її апеляційну скаргу, та залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, представника відповідача, який підтримав апеляційну скаргу відповідача та заперечив апеляційну скаргу позивачки, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка обіймала посаду начальника фінансово-господарського відділу головного бухгалтера Річківської сільської ради. 13.05.2011 р. і 17.05.2011 р. розпорядженнями сільського голови с.Річка позивачці оголошено догани.

Згідно постанови Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.08.2011 р., яка набрала законної сили 04.11.2014р., відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду, зазначені розпорядження відповідача про притягнення до дисциплінарні відповідальності позивача з оголошенням догани визнані неправомірними і скасовано.

З 26.05.2011 р. по 17.08.2011 р. позивачка по причині захворювання не виходила на роботу. Згідно розпорядження відповідача №53 від 29.08.2011 року позивачку звільнено із займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин своїх обов'язків, порушення трудової дисципліни, відсутність на робочому місці без поважних з 18.08.2011 р. по 26.08.2011р. відповідно до п.п.3, 4 ст.40 КЗпП України з врахуванням згоди профспілкового уповноваженого трудового колективу сільської ради, рішення сесії цієї ж ради №13 від 26.05.2011 р. про недовіру позивачці і висновку-погодження звільнення з УДК у Міжгірському районі ГУ ДКУ в Закарпатській області від 22.07.2011 р. за №03/25/167.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності звільнення позивачки з підстав систематичного невиконання без поважних причин своїх обов'язків (п.3 ст.40 КзпП) і з мотивів висловлення недовіри за рішенням сесії сільської ради оскільки притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності з оголошенням доган, визнано постановою Міжгірського районного суду від 17 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2014р., незаконними і скасовано.

Щодо звільнення позивачки за прогул (п.4 ст.40 КзпП України), то позивачка з 18.08.2011р. по 26.08.2011 р. була відсутня на робочому місці, що стверджується актом комісії сільської ради від 29.08.2011 р. з участю депутата сільської ради і працівників цієї ж ради, з якого вбачається факт відсутності на роботі позивачки у вказаний термін та відмову позивачки пояснити причину невиходу на роботу.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження ОСОБА_1, що їй перешкоджали в доступі до робочого місця шляхом зміни ключа до приміщення сільської ради, оскільки таке не встановлено як судом першої так і апеляційної інстанції, а тому є голослівними.

При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ч.2 ст.71 КАС України, якою передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Річківської сільської ради - залишити без задоволення, а постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2014 року по справі №706/26/12, 2а/302/3/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець

Повний текст виготовлено 06.03.2015р.