Справа № 803/311/15-а
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 року Справа № 803/311/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання - Новак Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні статусу «Член сім'ї загиблого», зобов'язання надати статус «Член сім'ї загиблого» на підставі пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов'язання видати посвідчення встановленого зразка у відповідності до Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року №302.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що листом від 17 січня 2015 року №Б-212 позивачу безпідставно відмовлено у наданні статусу «Член сім'ї загиблого» та видачі посвідчення встановленого зразка, з посиланням на те, що оскільки ОСОБА_2 загинув при виконанні службових обов'язків, а не під час виконання завдання по охороні громадського порядку при надзвичайній ситуації, пов'язаній з антигромадськими проявами, чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не поширюється на членів сім'ї загиблого.

Позивач в судове засідання не прибула, представника не направила, але 6 березня 2015 року подано клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача.

Відповідач в судове засідання представника не направив, подавши 3 березня 2015 року заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 31 жовтня 2013 року №3/8-1752, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 19 лютого 2003 року по 31 липня 2010 року проходив службу в органах внутрішніх справ Волинської області.

На автодорозі «Київ-Ковель-Ягодин» біля повороту на смт. Луків Турійського району Волинської області 31 липня 2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинув старший дільничний інспектор сектору дільничних інспекторів міліції Турійського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (СДІМ Турійського РВ УМВС України у Волинській області) старший лейтенант міліції ОСОБА_2 По даному факту проведено службове розслідування.

Пунктом 6.1 акту розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 23 жовтня 2013 року встановлено, що смертельний нещасний випадок зі старшим дільничним інспектором міліції СДІМ Турійського РВ УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 стався в період проходження служби, при виконанні службових обов'язків, пов'язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю.

Судом встановлено, що 26 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області про надання статусу «Член сім'ї загиблого», видачу посвідчення з написом «Посвідчення члена сім'ї загиблого» та видачі довідки про надання дочці ОСОБА_3 статусу «Член сім'ї загиблого» і право на користування пільгами.

Листом від 17 січня 2015 року №Б-212 Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області повідомило, що оскільки ОСОБА_2 загинув при виконанні службових обов'язків, а не під час виконання завдання по охороні громадського порядку при надзвичайній ситуації, пов'язаній з антигромадськими проявами, чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не поширюється на членів сім'ї загиблого, а тому підстав для видачі посвідчення немає. Також, відповідач вказав, що в даному випадку на сім'ю загиблого працівника міліції поширюються норми статті 23 Закону України «Про міліцію».

Правовий статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII.

Як визначено пунктом 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чинність цього Закону поширюється на сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов''язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 10 цього Закону до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) належать, зокрема, діти, батьки, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є дружиною загиблого старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Турійського РВ УМВС України у Волинській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 (свідоцтво про шлюб від 7 серпня 2006 року серії НОМЕР_1), а тому на неї поширюється чинність пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни регулюється Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 4 Положення особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім'ї загиблого».

Згідно із пунктом 2 Положення посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 7 Положення визначено, що «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видається органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено ОСОБА_1 у наданні статусу «Член сім'ї загиблого», тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, чим порушено права та інтереси позивача.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дійшовши висновку про часткове задоволення позовних вимог та обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, суд користуючись повноваженнями наданими частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить за межі позовних вимог, і приходить до переконання про захист порушених прав позивача шляхом визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу «Член сім'ї загиблого» та зобов'язання Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 грудня 2014 року.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу «Член сім'ї загиблого».

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 грудня 2014 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Повний текст постанови виготовлений 11 березня 2015 року.