Справа № 488/782/13-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 р. Справа № 488/782/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Циганок В.Г.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Кравченка К.В.

- Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва на постанову Миколаївського окружного суду м. Миколаєва від 21 травня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про оскарження дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання незаконним відмову в призначенні пенсії за вислугу років, визнання незаконним рішення комісії по призначенню пенсій Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва від 23.01.2013 р. №4.І-01 та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років, як працівнику закладу охорони здоров'я відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2013 року адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволено частково.

Визнано незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугою років в порядку п."е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Бердичів Житомирської області, та виплатити пенсію за вислугу років, зарахувавши до спеціального стажу період роботи з 03.10.2001 року до 29.10.2006 року в товаристві з обмеженою відповідальністю "Аптека 101", починаючи з 23 січня 2013 року.

В частині позовних вимог щодо скасування рішення комісії по призначенню пенсій Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва від 23.01.2013 р. №4.І-01 - відмовлено .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва подало апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі .

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи справу суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 працювала в аптеці ТОВ "Аптека 101" в період з 03.10.2001 року до 29.10.2006 року на посаді фармацевта, що підтверджується трудовою книжкою позивача.

08.08.2001 р. Державним реєстратором виконавчого комітету Миколаївської міської ради було проведено державну реєстрацію ТОВ „Аптека-101" та присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 590335.

За ліцензіями Державної служби лікарських засобів і виробів медичного призначення серії серії АА №181459 та АБ № 116842 Товариство з обмеженою відповідальністю „Аптека 101" має право на роздрібну торгівлю лікарськими засобами строком з 26.12.2001р. до 26.12.2004р. та з 01.12.2004 р. по 01.12.2009

ОСОБА_2 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про призначення пенсії за вислугу років.

Відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугою років.

Відмова мотивована з тим, що у ОСОБА_2 відсутній 25 річний стаж роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Так, спеціальний стаж позивача складає лише 21 рік 4 місяці 121 день. До стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, як працівнику закладів охорони здоров'я , зараховуються періоди роботи на посадах провізора та фармацевта аптеки: з 01.08.1985 року по 09.10.1985 року - асистент (нова назва посади, затверджена наказом Мінздраву СРС,провізор - технолог); з 10.10.1985 року по 09.09.1986 року - завідувач; з 10.10.1986 року - по 22.10.1986 року - фармацевт; з 23.10.1986 року по 01.03.1995 року - фармацевт; з 02.03.1995 року по 02.10.2001 року - фармацевт; з 01.12.2006 року по 03.08.2009 року - фармацевт аптеки приватного підприємства «Медицина для Вас»; з 08.09.2009 року по 26.03.2012 року - фармацевт аптеки товариства з обмеженою відповідальністю «Гедеон ріхтер Укрфарм».

Періоди роботи позивача на посаді фармацевта ТОВ «Аптека 101» не зараховуються до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки відсутні докази, що підтверджують проходження державної акредитації ТОВ «Аптека 101», а також не вказано в Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що аптека підпадає під перелік найменувань закладів і установ охорони здоров'я, а тому відповідач безпідставно не зарахував до спеціального стажу позивача період роботи позивача на посаді фармацевт, у зв'язку з чим незаконно відмовив у призначенні пенсії.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту населення при наявності спеціального стажу роботи від 25 років до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України незалежно від віку.

Згідно з Переліком до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях. Відповідно до примітки 2 Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Визначення аптечного закладу наведено в статті 16 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров'я» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), згідно з якою безпосередню охорону здоров'я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров'я. Відповідно до частини другої цієї статті заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної та фармацевтичної практики визначаються актами законодавства України.

Заперечуючи обґрунтованість позовної заяви, апелянт в апеляційній скарзі посилається на відсутність акредитаційного сертифікату встановленого зразку.

Відповідно до пункту 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 765 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.

Згідно з пунктом 2 зазначеного Порядку акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я.

Таким чином, аптека офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується, зокрема, робота на посадах провізорів, фармацевтів у аптеках, які офіційно набули статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Такий висновок відповідає ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2014 року (К/800/53294/14).

Відтак, суд першої інстанції помилкового дійшов висновку про те, що ТОВ "Аптека 101", підпадає під перелік найменувань закладів і установ охорони здоров'я, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Аптека 101», у якій працювала ОСОБА_2 з 2001 по 2012 рік, не проходила державну акредитацію, тому, враховуючи положення наведених вище норм законодавства, вона не має офіційного визнання статусу закладу охорони здоров'я. Таким чином, робота в цьому закладі не може бути зарахована до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

Отже, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2, немає, оскільки в неї відсутній 25 річний стаж роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому згідно з ч.1 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Однак, позивачем в ході апеляційного розгляду справи, не доведено обґрунтованості заявлених позовних вимог, а наведені в позові, як підставу для його задоволення безпідставні, оскільки не узгоджується із нормами діючого законодавства.

Неврахування зазначеного судом першої інстанції призвело до помилкового та передчасного висновку про задоволення позову.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись п.4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва задовольнити, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 травня 2013 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про оскарження дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В.Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко