Справа № 804/1069/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2015 рокусправа № 804/1069/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Старостенка Віктора Михайловича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 24.04.2014 року у справу залучено другого відповідача - Східно-Дніпровську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (а.с. 93 т. 1).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року адміністративний позов задовольнити частково.

Визнано протиправним звільнення позивача з посади заступника начальника державної податкової інспекції - Начальника Першотравенського відділення Східно-Дніпровської ОДПІ Дніпропетровської області Державної податкової служби у зв'язку з реорганізацією та скорочення штатної чисельності, п.1 ст. 40 КЗпП України.

Зобов'язано Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області поновити на роботі та запропонувати позивачу ОСОБА_1 - посаду рівноцінну раніше займаній, з урахуванням змін проведених з реорганізацією чи штатної чисельності органів ДПС у Дніпропетровській області.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, спричиненого протиправним звільненням, та за затримку розрахунку при звільненні, з урахуванням компенсації втрати частини її вартості, в сумі 72764 грн. 64 коп.

У задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди відмовлено.

Допущено до негайного виконання постанову суду в частині зобов'язання Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області поновити на роботі та запропонувати позивачу ОСОБА_1 - посаду рівноцінну раніше займаній, з урахуванням змін проведених з реорганізацією чи штатної чисельності органів ДПС у Дніпропетровській області.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що жоден з нормативно-правових актів, на які посилається відповідач-1 як на підставу вивільнення позивача, а також наказів про звільнення позивача, зокрема, наказ Державної податкової служби у Дніпропетровській області №264-о від 16.07.2013 р., не містять ані посилання, ані доказів обставин, з якими закон пов'язує виникнення у власника або уповноваженого органу підприємства, установи, організації права розірвати трудовий договір з працівником за п.1 ст.40 КЗпП України. Крім того, відповідачами не було доведено дійсне проведення скорочення чисельності, штату установи, в якій працював позивач, в тому числі скорочення штатної посади позивача.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції представником Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, що є правонаступником Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (відповідач 1) подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволені позову в повному обсязі (а.с. 105).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що згідно з вимогами ч. 2 ст. 40 КЗпП України, де законодавець встановив, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо не можливо перевести працівника за його згодою, на іншу роботу. З огляду на це Головою комісії з проведення реорганізації ДПС України було прийняте відповідне рішення та підписано відповідний наказ про звільнення ОСОБА_1, так як у продовж двомісячного терміну він не надав своєї згоди на переведення на запропоновані вакантні посади в структурі ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.

До апеляційної скарги приєднався відповідач-2 (Східно-Дніпровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області), згідно заяви про приєднання до апеляційної скарги (а.с. 131). Зазначив, що повністю підтримує зміст та вимоги апеляційної скарги та наголошує про відсутність вини Східно-Дніпровської ОДПІ в затримці розрахунку при звільненні позивача з 16.07.2013 року. просить апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити.

В запереченнях на апеляційну скаргу зазначено, що в силу ч. 3, 4 ст. 36 КЗпП при реорганізації підприємства, організації, установи припинення трудового договору за ініціативою власника або уповноваженого ним органу можливе лише у випадку скорочення чисельності або штату працівників, при цьому у випадках реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства) дія трудового договору працівника продовжується. При реорганізації підприємства звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників. Однак, посада заступника начальника державної податкової інспекції не скорочувалася. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Учасники процесу в судовому зсіданні свої позиції щодо рішення суду першої інстанції підтримали.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.07.2013 року ОСОБА_1 був звільнений відповідачем-1 з посади заступника начальника державної податкової служби - Начальника Першотравенського відділення Східно-Дніпровської ОДПІ у зв'язку з реорганізацією та скороченням штатної численності за п.1 ст.40 КЗпП України на підставі Наказу обл ДПС від 16.07.2013 р. №264-о, про що було внесено відповідний запис за номером 26 до трудової книжки позивача. На виконання процедури звільнення позивача відповідачем-2 видано наказ Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби (смт. Васильківка) від 16.07.2013 р. №33-0 (а.с. 11 т. 2).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин судом першої інстанції правильно застосовані норми Кодексу законів про працю України, норми Постанови КМУ від 20.03.2013.р.№229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів», що була видана у відповідності з Указом Президента України «Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» від 24 грудня 2012 року №726/2012, згідно з яким утворювалось Міністерство доходів і зборів України шляхом реорганізації Державної митної служби України та Державної податкової служби України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином уповноважені державою органи не можуть на власний розсуд ухилятися від реалізації наданих їм повноважень, але й не мають права виходити за межі, встановлені законодавством.

В силу Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013.р.№229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів», утворилось Міністерство доходів і зборів України шляхом реорганізації Державної митної служби України та Державної податкової служби України.

Згідно додатку до зазначеної постанови КМУ територіальний орган Державної податкової служби Східно-Дніпровська об'єднана державна податкова інспекція ДПС була реорганізована шляхом її приєднання до новоутвореної як юридична особа публічного права Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів.

При цьому реорганізація установи-роботодавця, у зв'язку з якою відбувається зміна найменування посади працівника, систем і розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи тощо, за своїм змістом є зміною істотних умов праці (ч.3 ст.23 КЗпП України), та не є підставою для звільнення працівника за п.1 ст.40 КЗпП України.

Так, згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Однак, згідно з ч. 4 ст. 36 КЗпП України у разі реорганізації підприємства, установи, організації (злиття, приєднання, поділу, виділення,перетворення) дія трудового договору працівника продовжується.

Звільнення працівників за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України допускається виключно за умови дійсного скорочення чисельності, штату установ (абз.4 ст.36, п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України), конкретна форма змін в організації виробництва і праці - реорганізація підприємства - не є підставами для розірвання трудового договору, якщо не скорочується штат або чисельність працівників.

Матеріалами справи підтверджено, що Відповідачами не доведено дійсне проведення скорочення чисельності, штату установи, в якій працював позивач, в тому числі скорочення штатної посади позивача. Навпаки, Відповідачем-1 були надані суду штатні розклади Східно-Дніпровської ОДПІ Дніпропетровської області Державної податкової служби станом на 25.01.2013 р., станом на 17.06.2013 р., і станом на 17.01.2014 р.; де кожна редакція штатного розкладу відповідача-1 включає посаду начальника Першотравенського відділення Східно-Дніпровської ОДПІ - як в структурі органів Державної податкової служби України до реорганізації, так і в структурі органів Міністерства доходів і зборів України після реорганізації.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що також абзацом 2 пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 вказано, що у випадках реорганізації підприємства (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше) дія трудового договору працівника продовжується. При реорганізації підприємства звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами в їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції взяла до уваги, що наказ Державної податкової служби у Дніпропетровській області №264-о від 16.07.2013 р., який зазначений в трудовій книжці позивача за номером 26 (а.с. 88 т. 1) є наказом Про оголошення наказу ДПС від 15.07.2013 № 472-о, оскільки у вказаному наказі зазначено про оголошення наказу ДПС від 15.07.2013 № 472-о «Про звільнення ОСОБА_1», натомість, наказ про оголошення наказу не є наказом про звільнення (а.с. 10 т. 2).

Отже, в трудовій книжці позивача не відображений наказ про його звільнення, а саме наказ Державної податкової служби України від 15.07.2013 № 472-о «Про звільнення ОСОБА_1, та безпосередньо з цим наказом позивач не ознайомлений, та не наданий сторонами на вимогу суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що в заяві позивача, яка адресована Голові Державної податкової служби України про прийняття на посаду,(та на яку посилається відповідач, як на доказ звернення позивача саме до Державної податкової служби України), не зазначена дата, у зв'язку з чим, суд не може прийняти такий документ як доказ дії позивача щодо звернення з заявою до зазначеного органу (а.с. 209 т. 2).

Аналізуючи записи трудової книжки позивача щодо спірного питання, судом апеляційної інстанції встановлено, що в трудовій книжці відсутні будь-які записи вчинені Державною податковою службою України, натомість, всі записи щодо спірного питання про прийняття та звільнення позивача з посади вчиненні згідно наказів обласної ДПА, обласної ДПС (а.с. 26-28 т. 1)

Щодо питання представника відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що дане питання розглянуто судом першої інстанції (а.с. 20 т. 1) та з врахуванням позиції суду апеляційної інстанції, що викладена в ухвалі від 27.03.2014 року (а.с. 50 т. 1) ухвалено рішення.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що штатна посада ОСОБА_1 Відповідачем-1 не скорочувалась, а отже, правові підстави для звільнення ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП України були відсутні.

По суті рішення суду першої інстанції є правильним, справедливим. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч.1. ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про вчинення певних дій - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна