Справа № 607/11230/13-а
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2013-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2013 Справа №607/11230/13-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Базан Л.Т.

при секретарі Яцина О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УДАІ УМВС України в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови серії ВО1№183028 від 10.06.2013 року в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що інспектором при притягненні його до адміністративної відповідальності не відображено дійсних обставин справи, не враховано його пояснень про те, що вимог ПДР України не порушував. Вказує, що 10.06.2013 року він керував своїм транспортним засобом марки "ВАЗ 210994" по а/д Галич-Городок та на 117км був зупинений інспектором ДПС, виконуючи вимогу інспектора він увімкнув правий покажчик повороту, зупинив транспортний засіб і увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Після того,як інспектор перевірив його документи на автомобіль, повідомив, що ним було порушено п.9.9 ПДР України, а саме те, що він не увімкнув аварійну світлову сигналізацію під час зупинки автомобіля на вимогу працівника міліції, на що він надав свої пояснення, що жодного порушення не допускав, однак останній не взявши їх до уваги склав протокол про адміністративне правопорушення, а надалі й постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Тому вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення винесена необґрунтовано, просить визнати її незаконною та скасувати, а провадження по даній справі закрити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у адміністративному позові, просив його задовольнити.

Представник відповідача УДАІ УМВС України в Тернопільській області Пліщук Т.І. позов не визнала, заперечила проти нього та пояснила, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху України за ч.2 ст.122 КУпАП і не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВО1№183028 від 10.06.2013 року інспектором ВДАІ Гусятинського РВ УМВСУ в Тернопільській області встановлено, що гр. ОСОБА_1 10.06.2013 року о 09 год. 50 хв., на 117 км а/д Галич-Городок, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 210994", державний номерний знак "НОМЕР_1", і після зупинки транспортного засобу працівником міліції не ввімкнув аварійну звукову сигналізацію, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і на нього накладено штраф в розмірі 425 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.06.2013 року серії АА2№108172 інспектором ВДАІ Гусятинського РВ УМВСУ в Тернопільській області Пейко А.І. встановлено, що гр. ОСОБА_1 10.06.2013 року о 09 год. 50 хв., на 117 км а/д Галич-Городок, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 210994", державний номерний знак "НОМЕР_1", і після зупинки транспортного засобу працівником міліції не ввімкнув аварійну звукову сигналізацію,чим порушив п. 9.9 ПДР України.

У відповідності до п. 9.9 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., аварійна світлофв сигналізація повинна бути увімкнена у разі зупинки на вимогу працвника міліції або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП встановлено,що порушення правил проїзду перехресть є адміністративним правопорушенням і тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення та накладенні стягнення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог процесуального закону докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч. 1. ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Судом встановлено, що вчинене позивачем адмінправопорушення зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА2№108172 від 10.06.2013 року, із змістом якого ОСОБА_1 був не згідний, про що зазначив у поясненнях на окремому аркуші.

Із доводів позивача ОСОБА_1, викладених ним у адміністративному позові, та поясненнях останнього в судовому засіданні, слідує, що 10.06.2013 року він керував своїм транспортним засобом марки "ВАЗ 210994" по а/д Галич-Городок та на 117км був зупинений інспектором ДПС, виконуючи вимогу інспектора він увімкнув правий покажчик повороту, зупинив транспортний засіб і увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Після того,як інспектор перевірив його документи на автомобіль, повідомив, що ним було порушено п.9.9 ПДР України, а саме те, що він не увімкнув аварійну світлову сигналізацію під час зупинки автомобіля на вимогу працівника міліції, на що він надав свої пояснення, що жодного порушення не допускав, однак останній не взявши їх до уваги склав протокол про адміністративне правопорушення, а надалі й постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Однак, у процесі розгляду справи представником відповідача не представлено належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення, також не спростовано доводів позивача ОСОБА_1, що не порушував ПДР України.

З врахуванням наведених обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що у діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, однак враховуючи конкретні обставини, за яких було вчинено правопорушення, особу порушника, характер вчиненого правопорушення, яким не було створено перешкод іншим учасникам дорожнього руху, вважає, що дане правопорушення слід визнати малозначним.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, враховуючи малозначність вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку, що постанову серії ВО1№183028 від 10.06.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності необхідно скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Однак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині визнання постанови серії ВО1№183028 від 10.06.2013 року незаконною, оскільки в процесі розгляду справи судом не здобуто доказів на підтвердження викладених у позові обставин щодо незаконності винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 22, 122, 245, 251, 287- 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВО1№183028 від 10.06.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - провадженням закрити, у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши йому усне зауваження.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан