Справа № 2а-18250/12
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Київ К/800/30906/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. Просив визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо невиконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 3 березня 2010 року (справа № 2-а-1077/10) протиправною та такою, що порушує права ОСОБА_4 як людини, передбачені ч. 1 ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ЕТ8 № 9), встановити відповідачу строк подачі звіту про виконання зазначеної постанови та зобов'язати його подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, встановлених ст. 220 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи та віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 зазначеного Закону.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 3 березня 2010 року (справа № 2а-1077/10), яка набрала законної сили, визнано незаконною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та зобов'язано відповідача призначити ОСОБА_4 пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, діючого на момент нарахування пенсії, з наступним перерахунком відповідно до змін діючого законодавства, починаючи з 24 жовтня 2008 року.

22 грудня 2011 року Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист, а 16 травня 2012 року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання вказаного судового рішення.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2012 року задоволено заяву управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про роз'яснення постанови Московського районного суду м. Харкова від 3 березня 2010 року та роз'яснено, що при розрахунку пенсії ОСОБА_4 слід застосовувати розмір мінімальної пенсії за віком, передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 3 березня 2010 року розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 21 грудня 2012 року проведено перерахунок основної та додаткової пенсій ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 24 жовтня 2008 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком, передбаченого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що доказів, які підтверджували ухилення відповідача від виконання судового рішення, не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 та ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, а обов'язковість рішень суду визнано однією з основних засад судочинства. Судові рішення, що набрали законної сили, а також ті, що підлягають негайному виконанню, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" № 3491-VI, який набрав чинності 19 червня 2011 року. Зазначеним Законом Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст. 14, 22, 37 та ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14 червня 2011 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" № 3491-VI 6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" № 745, яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Таким чином, з набранням чинності зазначеною постановою Кабінету Міністрів України, тобто з 23 липня 2011 року, застосуванню підлягали положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 745.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, що при виконанні постанови Московського районного суду від 3 березня 2010 року (справа № 2а-1077/10) відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Цій нормі кореспондують положення абз. 5 п. 4 ч. 1 ст. 207 вказаного Кодексу, згідно з яким у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Оскільки, Московським районним судом м. Харкова при прийнятті постанови від 3 березня 2010 року не було зобов'язано відповідача надати звіт про виконання судового рішення, то суди попередніх інстанцій прийшли до правильного висновку, що вимога позивача про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на доказах.

Оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк