Справа № 2а-173/12/0970
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 р. Справа № 54897/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Сапіги В.П., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про зобов'язання виплатити середній заробіток,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про зобов'язання виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у сумі 90899,00 грн. Згодом подано заяву про зменшення позовних вимог, яка становить 64790,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач оформлений на пенсію як державний службовець в зв'язку з чим мав право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних окладів. Оскільки сума грошової допомоги своєчасно виплачена не була, тому позивач вважає, що відповідачем порушені вимоги ст. ст. 116 та 117 Кодексу законів про працю України у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний сплатити середній заробіток за час затримки виплати допомоги.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2012 року в задоволені позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що позивача було звільнено не у зв'язку із виходом на пенсію, а у зв'язку із ліквідацією представництва Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва в Івано-Франківській області. І лише факт призначення пенсії позивачу як держслужбовцю з 21.09.2010 року став підставою для отримання позивачем грошової допомоги у розмірі 10 місячних окладів.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням стороною позивача було подано апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити вимоги в повному обсязі.

Покликання позивача маються на те, що судом першої інстанції не враховано судове рішення по іншій справі, яким позов задоволено. Також не взято до уваги роз'яснення Мінпраці від 24.11.2010 року № 12894/0/14-10/13.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її неаргументованою.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що наказом № 496-к від 26.08.2010 року позивача 27.08.2010 року звільнено з посади голови представництва Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва у Івано-Франківській області згідно п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України та 21.09.2010 року достроково призначена пенсія як державному службовцю.

Відтак, звільнення позивача відбулося не в зв'язку з виходом на пенсію, а у зв'язку з ліквідацією представництва Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва у Івано-Франківській області, а призначення пенсії як державному службовцю стало підставою для отримання позивачем грошової допомоги в розмірі 10 місячних окладів.

Покликання позивача на ч.1 ст.117 Кодексу законів про працю України, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, не підлягають застосуванню до даної фабули проблеми, оскільки наказом роботодавця-відповідача не передбачено даної виплати та в цій частині позивачем його не оскаржено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що виконання судового рішення по іншій справі на яке покликається позивач, не позбавляє його права звернутись в порядку ч.9 ст. 267 КАС України, чи з іншим позовом у визначеному законом процесуальному порядку.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2012 року по справі № 2а-173/12/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

суддів В.П. Сапіга

Р.П. Сеник