Справа № 804/1334/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 р. Справа № 804/1334/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі Шкуті А.А.
представника позивача МіщенкоВ.В.
16 січня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ексімтрейд» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Криворізької південної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якій, з урахуванням уточнень від 03.02.2015 року, просить:
- визнати протиправними дії Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області по здійсненню податкового контролю шляхом проведення перевірки, за результатами якої складено Акт від 19.11.14 №1071/22.12/25004967;
- встановити відсутність повноваження Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Дніпропетровській області на складання Акту від 19.11.14 №1071/22.12/25004967;
- визнати протиправними дії Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування задекларованих ТОВ «Ексімтрейд» сум податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року, яке відбулось в «Системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на центральному рівні», інших підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», інших інформаційних системах та базах на підставі акту від 19.11.14 №1071/22.12/25004967;
- зобов'язати Криворізьку південну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити в «Системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на центральному рівні», інших підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», інших інформаційних системах та базах задекларовані ТОВ «Ексімтрейд» в деклараціях з податку на додану вартість суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року;
- визнати протиправною бездіяльність Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області в частині неприйняття на підставі акту від 19.11.14 №1071/22.12/25004967 податкового повідомлення-рішення форми «Р» про зменшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість та встановити наявність повноваження відповідача на прийняття такого рішення;
- зобов'язати Криворізьку південну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області визначити на підставі акту від 19.11.14 №1071/22.12/25004967 суму зменшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість за період з 01.07.2014 по 31.08.2014 року та прийняти на підставі акту від 19.11.14 №1071/22.12/25004967 податкове повідомлення-рішення форми «Р» про зменшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковою інспекцією було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача по взаємовідносинам з ПП «Спецстройсистема» за липень 2014 року, на підставі якої прийняте оспорюване податкове повідомлення-рішення. Позивач вважає протиправними дії відповідача по здійсненню податкового контролю шляхом проведення перевірки, за результатами якої складено Акт від 19.11.14 №1071/22.12/25004967, оскільки, на його думку, у податкового органу були відсутні повноваження на складання Акту від 19.11.14 №1071/22.12/25004967, тому як жодних підстав для його складання не було, оскільки жодних порушень позивачем податкового законодавства не допускалось, перелік документів, що передбачений ст.44 ПКУ, був наданий позивачем податковому органу, який, на думку позивача, в повній мірі підтверджує правомірність декларування Товариством суми податкового кредиту з ПДВ за липень 2014 року та суми податкових зобов'язань з ПДВ за серпень 2014 року. Також, позивач вважає протиправними дії податкового органу щодо здійснення коригування в інформаційних базах органів державної податкової служби узгоджених показників податкової звітності за відсутності будь-яких рішень, а тільки на підставі Акту перевірки враховуючи розбіжності між висновками акту перевірки та змістом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки самостійне коригування таких показників має за наслідок порушення гарантій права позивача. За позицією позивача, враховуючи висновки акту перевірки щодо завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 101 688,00 грн. та податкових зобов'язань з ПДВ на суму 102 380,00 грн., відповідач на підставі ст.86 Податкового кодексу України, п.2.1, п.2.2 розділу II Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Мінфіну від 28.11.2012р. №1236, мав визначити суму зменшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість та скласти про це податкове повідомлення-рішення. Позивач вважає, що в даному випадку у відповідача були наявні повноваження на прийняття на підставі Акту перевірки податкового повідомлення-рішення про зменшення грошового зобов'язання з ПДВ. При цьому, бездіяльність відповідача в цій частині, на думку позивача, є порушенням права Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімтрейд» на фактичні результати інспектування.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.
Представник відповідача до суду не прибув, 28.01.2014 року суду надав письмові заперечення, в яких свою позицію обґрунтовував тим, що Криворізька південна об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області діяла відповідно до вимог чинного законодавства та у спосіб, передбачений нормативно-правовими актами України. На думку представника відповідача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, оскільки висновки перевірки відповідають фактичним обставинам справи. Також, зазначив, що законодавством встановлено повноваження податкового органу на складання акту перевірки за результатами проведених перевірок. Платник податків на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин. У свою чергу висновки акта перевірки та власне сам акт перевірки не є рішенням органу владних повноважень, а відтак не породжує для платника податків настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права, обов'язки та законні інтереси, що у свою чергу виключає можливість такого платника податків, з урахуванням ст. 17 КАС України, на їх оскарження у судовому порядку.
Також, в запереченнях представник відповідача посилався та те, що автоматизовані системи органів ДПС є виключно інформаційними базами даних, які містять у собі відомості щодо результатів проведених перевірок і ніяким чином не породжують для платника будь-яких правових наслідків, а тим більше не тягнуть за собою зміни в майновому стані платника. Отже податкові органи здійснюють дії по наповненню інформаційних баз відповідно вимог чинного законодавства і утримання від вчинення таких дій є порушенням вимог закону, оскільки є факт складання акту перевірки, який містить певну інформацію про наслідки такої перевірки платника податків. Зазначив, що внаслідок проведеної перевірки сума ПДВ, яка підлягала сплаті до бюджету, не змінилась, а отже, коригування показників суми податку не відбувається, так само, як і не виникає внаслідок цього додаткових зобов'язань, і жодних змін до облікової картки платника не вноситься. Отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Просив розглянути справу без його участі.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Зазначеною перевіркою встановлено порушення ст.22, п. 185.1 ст. 185, п.186.1 ст.186, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст.188, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.4, п 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), а саме - встановлено нереальність здійснення господарських операцій та встановлено:
завищення податкового кредиту по ПП «Спецстройсистема» за липень 2014 року на суму 101 688,00 грн. та встановлено заниження ПДВ до сплати на суму 5 696,00 грн. за липень 2014 року (в частині придбаних товарів від постачальника ПП «Спецстройсистема», які залишилися на залишку на складі станом на 01.08.14р.);
Обгрунтування встановлених порушень викладені у акті перевірки ПП «Спецстройсистема» від 19.11.2014 р. №1071/22.12/25004967.
З акту перевірки від 19.11.14 №1071/22.12/25004967 вбачається наступне.
У періоді з 01.1212013р. по 31.12.2013р. та з 01.06.2014р. по 31.07.2014р. ТОВ «Ексімтрейд» фактично здійснювало оптову торгівлю щебенем, відсівом, гірничо-шахтним обладнанням, запчастинами до гірничо-шахтного обладнання, надавало послуги оренди.
При проведенні перевірки використано наступні документи:
- матеріали по ТОВ «Стар Бізнес Груп» ДПІ у Печерському районі м. Києва - акт від 20.08.2014р. №2518/26-55-22-01/39127608 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Стар бізнес Груп» (податковий номер 39127608), щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.05.2014 року по 30.06.2014 року», згідно якого місцезнаходження підприємства та його посадових осіб не встановлено, основні засоби на підприємстві відсутні. Таким чином звіркою не встановлено факту реального здійснення господарських операцій ТОВ «Стар бізнес груп» за період з 01.05.2014 по 30.06.2014. Встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг), які підпадають під визначення ст.22, ст. 138, ст.185 Податкового Кодексу України та інше.
За результатами перевірки ПП «Спецстройсистема» встановлено не підтвердження податкового кредиту та податкових зобов'язаннь, встановлено нереальність здійснення задекларованих операцій, формування штучного ризикового податкового кредиту підприємств постачальників, недостатня кількість кваліфікованих трудових ресурсів, матеріальних ресурсів: виробничо-складських приміщень, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності у контрагентів-постачальників, що свідчить про неможливість здійснення фінансово-господарської діяльності, тобто встановлено не підтвердження реальність здійснення господарських відносин із платниками податків за липень 2014 року.
Згідно Акту від 19.11.2014р. в ході проведення перевірки ТОВ «Ексімтрейд» не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця, в зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) актів приймання-передачі товару та сертифікатів походження товарів.
Також, ТОВ «Ексімтрейд» до перевірки не надано акти приймання - передачі товару по якості та кількості, отже порушено Інструкцію від 15.06.65 №П-6 та Інструкцію від 25.04.66 №П-7 (зі змінами та доповненнями), тобто такі документи у ТОВ «Ексімтрейд» відсутні, а відповідно не передавались від постачальника до покупців.
Щодо транспортування товару в акті зазначено, що згідно умов договору від 22.07.2014р. №2014-2, укладеного між ТОВ «Ексімтрейд» (покупець) та ПП «Спецстройсистема» (постачальник) - транспортування відбувається за рахунок постачальника на умовах франко склад покупця, а відповідно отриманих матеріалів від ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська зазначено - «...Товарно - транспортні накладні щодо транспортування вантажів Постачальником на склад Покупця відсутні...».
Згідно наданих до перевірки товарно-транспортних накладних, відповідно яких здійснювалось перевезення товару від постачальника ПП «Спецстройсистема» на адресу ТОВ «Ексімтрейд», встановлено, що в ТТН відсутня повна інформація, стосовно вантажно - розвантажувальних операцій, відсутня інформація про час (год., хв.) прибуття, вибуття, простою та відсутній підпис відповідальної особи.
Отже, враховуючи отримані матеріали від ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська та виписані ТТН на постачання товару від ПП «Спецстройсистема» на адресу ТОВ «Ексімтрейд» не можна вважати належно оформленими, так як не має можливості дослідити час прибуття вантажу, час вибуття вантажу, можливого простою, відсутній підпис відповідальної особи та ставлять під сумнів факт перевезення товару.
У зв'язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів, не має можливості встановити, що придбані товари можуть вважатись пов'язаними з господарською діяльністю підприємства.
Враховуючи отримані матеріали ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (акт від 24.10.2014 №8269/04-63/22-3/36839765, акт від 03.10.2014р. № 7756/04-63/22-05/36839765) та отриману іншу податкову інформацію, податковий орган під час перевірки дійшов висновку, що фінансово-господарська діяльність ТОВ «Ексімтрейд» у перевіряємому періоді по взаємовідносинам з ПП «Спецстройсистема» здійснювалася за межами правового поля, що, в свою чергу свідчить про не набуття належним чином цивільної право дієздатності, тобто фінансово - підприємницькі взаємовідносини з їх контрагентами є такими, що вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися здійсненими ними правочинами, тобто підприємство здійснювало діяльність, спрямовану на надання податкової вигоди для третіх осіб з метою штучного формування валових витрат (доходів) та податкового кредиту (податкових зобов'язань), а саме: на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди при «ймовірному» продажу товарів, а також свідчить про відсутність фактичного постачання товару (робіт, послуг) від ПП «Спецстройсистема» на адресу ТОВ «Ексімтрейд». Тобто, на справді угоди по ланцюгу не були спрямована на якісне та своєчасне виконання зобов'язань перед замовником, а лише для збільшення валових витрат та податкового кредиту (заниження податкових зобов'язань з прибутку та ПДВ), а відображені в податковому кредиті суми по контрагентам ПП «Спецстройсистема» з метою штучного формування його валових витрат та податкового кредиту.
У зв'язку з вище викладеним, контролюючий орган дійшов висновку, що у ТОВ «Ексімтрейд» відсутній об'єкт оподаткування податком на додану вартість операцій в перевіряємому періоді по взаємовідносинах з ПП «Спецстройсистема» в розумінні ст.185-188, 198 Податкового Кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області по здійсненню податкового контролю шляхом проведення перевірки, за результатами якої складено Акт від 19.11.14 №1071/22.12/25004967 та встановлення відсутності повноваження Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції головного управління міндоходів у Дніпропетровській області на складання Акту від 19.11.14 №1071/22.12/25004967, то суд відмовляє в задоволені в цій частині позовних вимог, оскільки зідно із положеннями Податкового кодексу України основним завданням та функцією органів державної податкової служби є здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), контролю за валютними операціями, контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.
Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 Податкового кодексу України органи податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до пп. 41.1.1. п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.
Згідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.
Згідно пп. 83.1.1.-83.1.6 п. 83.1. ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.
Відповідно до п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Таким чином, законодавством встановлено повноваження податкового органу на складання акту перевірки за результатами проведених перевірок.
Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.
Акт перевірки та викладені в ньому факти та висновки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а є засобом документування дій контролюючого органу під час проведення перевірки та носієм доказової інформації про виявлені під час перевірки порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства. Зазначений документ не породжує правових наслідків, не спрямований на регулювання тих чи інших відносин та не має обов'язкового характеру для платника податків. На підставі акта перевірки приймається відповідне рішення контролюючого органу. Податковий орган має право викладати в акті перевірки певні висновки щодо встановлених обставин. При цьому, оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо викладення висновків в акті перевірки та щодо змісту висновків надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі акту.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає, що об'єктом оподаткування є певні операції між конкретними суб'єктами господарювання, а не договори, укладені між ними.
Підставою для відсутності у платника податків права на отримання податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій або недоліки таких документів.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами, що в свою чергу в певній мірі свідчить про реальність таких операцій.
Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Нормами підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що постачання товарів - це будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
У відповідності до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платника податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг - п.198.1 ст. 198 ПКУ.
Пунктом 198.2 ст. 198 вказаного вище Кодексу, визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
За приписами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до пункту 201.4, 201.6 статті 201 ПКУ податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
З наведених норм вбачається, що датою виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість є, зокрема, дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною, при цьому, передбачено, що право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Водночас, судом встановлено факт наявності у позивача податкових накладних, оформлених належним чином. Таким чином, отримання позивачем податкової накладної є підставою для включення відповідної суми до податкового кредиту з податку на додану вартість протягом звітного періоду згідно до вимог ст.198 ПК України.
З огляду на викладені норми, посилання податкового органу у акті перевірки від 19.11.2015р. на те, що позивачем не надано сертифікатів відповідності та походження товару, свідоцтва про визнання відповідності на придбаний товар є безпідставними, оскільки відповідно до приписів ст.198 ПК України право на нарахування податкового кредиту виникає з дати отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Окрім того, відсутність вказаних документів не є безумовною підставою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за умови надання покупцю продавцем належним чином оформленої податкової накладної у відповідності до вимог ст.198 ПК України.
При цьому, слід зазначити, що норми ст. 198 ПК України не містять заборони на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі відсутності товарно-транспортних накладних, довіреностей на отримання товару, сертифікатів відповідності чи походження товару за умови наявності інших оформлених у встановленому законодавством порядку первинних бухгалтерських документів, визначених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Зокрема, первинними бухгалтерськими документами щодо отримання товарів є видаткова накладна, податкова накладна, акти приймання-здачі товарів/послуг, які підтверджують факти передачі товарів, та які були надані позивачем суду у ході судового розгляду справи, досліджені судом та наявні в матеріалах справи.
Також, слід зазначити, що згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. №363 товарно-транспортна накладна є лише документом, що підтверджує фізичне переміщення товарно-матеріальних цінностей у просторі під час його транспортування.
При цьому, норми ст.ст.198, 201 Податкового кодексу України не ставлять в залежність право платника податків на формування податкового кредиту та витрат від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної на поставлений товар чи наявності у вказаних ТТН певних недоліків у її оформленні за наявності інших первинних документів, а тому відсутність документів, що підтверджують транспортування товару не може бути безумовною підставою для позбавлення платника податків права на формування податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ та віднесення вказаних сум до податкового кредиту та витрат підприємства у відповідному періоді.
Не можуть бути підставами для позбавлення формування податкового кредиту платника податку і недоліки у оформленні товарно-транспортної накладної чи актах здачі-приймання виконаних робіт/послуг, оскільки зазначені документи не є тими первинним бухгалтерським документом, які позбавляють права на формування податкового кредиту у відповідності до вимог ст.198 ПК України.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами, що в свою чергу в певній мірі свідчить про реальність таких операцій.
Судом були досліджені первинні документи, що стосуються господарської діяльності позивача з його контрагентом та встановлено, що вказані господарські операції пов'язані з господарською діяльністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімтрейд», а первинні документи складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, неправомірними виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексімтрейд» (покупець) в рамках здійснення підприємницької діяльності було укладеного з ПП «Спецстройсистема» (постачальник) Договір від 22.07.14 №2014-2 на поставку продукції.
Враховуючи викладене, в структурі активів Товариства у липні 2014 року відбувалися зміни у вигляді збільшення вартості ТМЦ Товариства.
У бухгалтерському обліку зазначені операції були відображені наступним бухгалтерським записом:
ДТ 28.1 (товари на складах) КТ63.1 (розрахунки з вітчизняними постачальниками) - 479 960,00 грн.;
ДТ 20.1 (матеріали і сировина) КТ63.1 (розрахунки з вітчизняними постачальниками) - 28 480,00 грн.;
ДТ 64.1 (розрахунки по податкам та платежам) КТ63.1 (розрахунки з вітчизняними поста чальниками) - 101 688,00грн., про що внесено запис до:
товарного звіту за липень 2014 року, вартість товарів на складі Товариства збільшена на 479 960,00 грн.;
матеріального звіту за липень 2014 року, вартість товарів на складі Товариства збільшена на 28 480,00 грн.;
журналу-ордеру по рахунку 28.1 за липень 2014 року щодо збільшення вартості товарів на складі Товариства на загальну суму 479 960,00 грн.;
журналу-ордеру по рахунку 20.1 за липень 2014 року щодо збільшення вартості матеріалів на складі Товариства на загальну суму 28 480,00 грн.;
журналу-ордеру по рахункам 63.1 за липень 2014 року щодо збільшення кредиторської заборгованості Товариства на суму 508 440,00 грн.;
журналу-ордеру по рахунку 64.1 за липень 2014 року щодо відображення податкових зобов'язань з ПДВ на суму 101 688,00 грн.
Повне погашення зазначеної вище суми кредиторської заборгованості було здійснено в серпні 2014 року, що підтверджується наступними документами: Виписки банку від 08.08.14; Виписка банку від 11.08.14; Виписка банку від 13.08.14.
У бухгалтерському обліку зазначені операції відображені наступним бухгалтерським записом:
ДТ 63.1 (розрахунки з постачальниками) КТ 31.1 (поточні рахунки в національній валюті) - 610 128,00 грн., про що внесені записи до:
журналу-ордеру по рахунку 63.1 за серпень 2014 року щодо зменшення кредиторської заборгованості Товариства на загальну суму 610 128,00 грн.;
журналу-ордеру по рахунку 31.1 за серпень 2014 року щодо зменшення власних коштів Товариства на загальну суму 610 128,00 грн.
Встановлено, що більшу частину придбаних Товариством ТМЦ вартістю 575 952,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 95 992,00 грн.) було реалізовано у серпні 2014 року в т.ч.: на виконання договору від 22.01.13 №2013/п/00/103, укладеного з ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (ВАТ «ПГЗК»), частина придбаних Товариством у липні 2014 року спірних ТМЦ було реалізовано у серпні 2014 року на ВАТ «ПГЗК» на суму 586 680,00 грн., в т.ч. ПДВ - 97 780,00 грн. (видаткова накладна від 01.08.14 №РН-0000059 на загальну суму 915 120,00 грн., в т.ч. ПДВ - 152 520,00 грн.); на виконання договору від 01.08.14 №1-14, укладеного з ТОВ «СВП«Криворіждорвибухпром», частина придбаних Товариством у липні 2014 року спірних ТМЦ було реалізовано у серпні 2014 року на ТОВ «СВП«Криворіждорвибухпром» на суму 27 600,00 грн., в т.ч. ПДВ - 4 600,00 грн. Оплата за реалізовані ТМЦ здійснена шляхом перерахування коштів ВАТ «ПГЗК» та ТОВ «СВП «Криворіжвибухпром» на рахунок Товариства.
Зазначене вище підтверджується наступними документами, долученими до матеріалів справи: Договором поставки від 22.01.13 №2013/п/00/103 (ВАТ «ПГЗК»); Додатковою угодою від 25.1 1.13 №2; Специфікацією від 11.02.14 №21; Специфікацією від 05.05.14 №24; Специфікацією від 03.06.14 №27; Рахунком-фактурою від 01.08.14 №СФ-0000057; видатковою накладною від 01.08.14 №РН-0000059; актом прийому-передачі від 01.08.14; податковою накладною від 01.08.14 № 1; Договором поставки від 01.08.14 №1-14 (ТОВ «Криворіжвибухпром»); Специфікацією від 01.08.14 №7; Рахунком-фактурою від 01.08.14 №СФ-0000058; видатковою накладною від 01.08.14 №РН-0000060; Довіреністю від 01.08.14 №441; податковою накладною від 01.08.14 №2; випискою банку по контрагентам за серпень 2014 року.
Враховуючи викладене, в структурі активів Товариства у серпні 2014 року відбувалися зміни у вигляді зменшення вартості ТМЦ Товариства.
У бухгалтерському обліку зазначені операції відображені наступним бухгалтерським записом:
ДТ 90.2 (собівартість реалізованих товарів) КТ 28.1 (товари на складі) - 479 960,00 грн.;
ДТ 36.1 (розрахунки з покупцями) КТ 70.2 (доход від реалізації) - 614 280,00 грн.;
ДТ 36.1 (розрахунки з покупцями) КТ 64.1 (ПДВ) - 102 380,00 грн.;
ДТ 70.2 (дохід від реалізації) КТ 79.1 (результат операційної діяльності) - 511 900,00 грн.;
ДТ 31.1 (поточні рахунки в національній валюті) КТ 36.1 (розрахунки з покупцями) - 614 280,00 грн., про що внесено запис до:
товарного звіту за серпень 2014 року, вартість товарів складі Товариства зменшена на 479 960,00 грн.;
журналу-ордеру за серпень 2014 року по рахунку 90.2 щодо збільшення собівартості реалізованих товарів Товариства на загальну суму 479 960,00 грн.;
журналу-ордеру за серпень 2014 року по рахунку 28.1 щодо зменшення товарів на складі Товариства на суму 479 960,00 грн.;
журналу-ордеру за серпень 2014 року по рахунку 36.1 щодо збільшення дебіторської заборгованості Товариства на загальну суму 614 280,00 грн.;
журналу-ордеру за серпень 2014 року по рахунку 70.2 щодо збільшення доходу від реалізації Товариства на загальну суму 614 280,00 грн.;
журналів-ордерів за серпень 2014 року по рахунку 64.1 щодо збільшення податкового зобов'язання з ПДВ Товариства на загальну суму 102 380,00 грн.;
журналів-ордерів за серпень 2014 року по рахунку 79.1 щодо збільшення фінансового результату Товариства на загальну суму 511 900,00 грн.;
журналів-ордерів за серпень 2014 року по рахунку 31.1 щодо збільшення грошових коштів на суму 614 280,00грн.
У бухгалтерському обліку зазначені операції відображені наступним бухгалтерським записом: ДТ 20.1 (матеріали і сировина) КТ63.1 (розрахунки з вітчизняними постачальниками) - 444 570,00 грн.; ДТ 64.1 (розрахунки по податкам та платежам) КТ63.1 (розрахунки з вітчизняними постачальниками) - 88 914,00 грн.; ДТ 28.1 (товари на складі) КТ 20.1 (матеріали і сировина) - 473 050,00 грн. (28 480,00+444 570,00), про що внесено запис до:
матеріального звіту за липень, серпень 2014 року, вартість матеріалів на складі Товариства збільшена на 444 570,00 грн. та зменшена, на суму 473 050,00 грн.;
товарного звіту за серпень 2014 року, вартість товарів на складі Товариства збільшена на 473 050,00 грн.;
журналу-ордеру по рахунку 20.1 за серпень 2014 року щодо збільшення вартості матеріалів на складі Товариства на загальну суму 444 570,00 грн. та зменшення на суму 473 050,00 грн.;
журналу-ордеру по рахунку 28.1 за серпень 2014 року щодо збільшення вартості товарів на складі Товариства на загальну суму 473 050,00 грн.;
журналу-ордеру по рахункам 63.1 за серпень 2014 року щодо збільшення кредиторської заборгованості Товариства на суму 533 484,00 грн.;
журналу-ордеру по рахунку 64.1 за серпень 2014 року щодо відображення податкових зобов'язань з ПДВ на суму 88 914,00 грн.
Представник позивача зазначив, та підтверджується матеріалами справи, що виготовлений Товариством привід агрегату постійного струму 630 кВт було реалізовано у серпні 2014 року на підставі договору від 04.08.14 №04/08, укладеного між ТОВ «Південьпром» і Товариством, на суму 617 100,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 102 850,00 грн.).
У бухгалтерському обліку зазначені операції були відображені наступним бухгалтерським записом:
ДТ 90.2 (собівартість реалізованих товарів) КТ 28.1 (товари на складі) - 473 050,00 грн.;
ДТ 36.1 (розрахунки з покупцями) КТ 70.2 (доход від реалізації) - 617 100,00 грн.;
ДТ 36.1 (розрахунки з покупцями) КТ 64.1 (ПДВ) - 102 850,00 грн.;
ДТ 70.2 (дохід від реалізації) КТ 79.1(результат операційної діяльності) - 514 250,00 грн.;
ДТ 31.1 (поточні рахунки в національній валюті) КТ 36.1(розрахунки з покупцями) -
617 100,00 грн., про що внесено запис до:
товарного звіту за серпень 2014 року, вартість товарів складі Товариства зменшена на 473 050,00 грн.;
журналу-ордеру за серпень 2014 року по рахунку 90.2 щодо збільшення собівартості реалізованих товарів Товариства на загальну суму 473 050,00 грн.;
журналу-ордеру за серпень 2014 року по рахунку 28.1 щодо зменшення товарів на складі Товариства на суму 473 050,00 грн.;
журналу-ордеру за серпень 2014 року по рахунку 36.1 щодо збільшення дебіторської заборгованості Товариства на загальну суму 617 100,00 грн.;
журналу-ордеру за серпень 2014 року по рахунку 70.2 щодо збільшення доходу від реалізації Товариства на загальну суму 617 100,00 грн.;
журналів-ордерів за серпень 2014 року по рахунку 64.1 щодо збільшення податкового зобов'язання з ПДВ Товариства на загальну суму 102 850,00 грн.;
журналів-ордерів за серпень 2014 року по рахунку 79.1 щодо збільшення фінансового результату Товариства на загальну суму 514 250,00 грн.;
журналів-ордерів за серпень 2014 року по рахунку 31.1 щодо збільшення грошових коштів на суму 617 100,00 грн.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 № 375/11/14-14 зазначено універсальний принцип розгляду податкових спорів, а саме: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Подібні правила судам варто застосовувати не лише щодо спірних рішень контролюючих органів, а також і при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків тощо.
Суд зауважує на тому, що позивачем були виписані податкові накладні, які відповідають вимогам п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, невідповідність зазначених у них даних фактичним обставинам господарських операцій не встановлена, а тому, з урахуванням вимог ст. 198 Податкового кодексу України, вони є підставою для формування податкового кредиту.
Крім того, суд також зазначає, що, як вбачається з акту перевірки від 19.11.2014 року, МДПІ не заперечується факт належного оформлення податкових накладних контрагента позивача, на підставі яких позивачем зазначені в них суми податку на додану вартість включені до складу податкового кредиту, а також розрахункових документів.
На підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексімтрейд» знаходилось в договірних відносинах з ПП «Спецстройсистема» (період липень 2014 року), за яким настало реальне виконання умов договору сторонами. Договір було укладено та виконано у відповідності до вимог цивільного законодавства України. Показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексімтрейд» складені на підставі належним чином оформлених первинних документів по реально здійсненим операціям, первинні документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Отже, в судовому засіданні був повністю доведений представником позивача факт вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту та факт сплати позивачем сум податку контрагенту, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не надано будь-яких інших доводів та не подано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання вказаних операцій з отримання позивачем товару/послуг, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування валових витрат та податкового кредиту.
Також, предметом оскарження у даній адміністративній справі є дії Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування задекларованих ТОВ «Ексімтрейд» сум податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року, яке відбулось в «Системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на центральному рівні», інших підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», інших інформаційних системах та базах на підставі акту від 19.11.14 №1071/22.12/25004967.
Відповідно до ст. 63 ПК України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Взяттю на облік або реєстрації в органах державної податкової служби підлягають всі платники податків.
Взяття на облік в органах державної податкової служби юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов'язку щодо сплати того або іншого податку та збору.
Податковому органу відповідно до ст. 66 ПК України надано право вносити зміни до облікових даних платника податків на підставі інформації органів державної реєстрації; інформації банків та інших фінансових установ про відкриття (закриття) рахунків платників податків; документально підтвердженої інформації, що надається платниками податків; інформації суб'єктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно платника податків; рішення суду, що набрало законної сили; даних перевірок платників податків.
Внесення змін до облікових даних платників податків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби.
Аналіз вказаної норм ПК України дозволяє дійти висновку про право відповідача вносити зміни в облікові дані платника, однак, лише в ті, що не пов'язані із зміною податкового навантаження чи податкового кредиту, оскільки такі зміни за собою несуть податкові зобов'язання, які визначені п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14. ПК України.
Згідно з приписами статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків, податкових агентів, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України, банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю.
Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (стаття 74 Податкового кодексу України).
Статтею 16 Закону України «Про інформацію» передбачено, що податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
Наказом Державної податкової служби України від 31.10.2012 року №948 затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків.
Згідно з пунктом 2.6 вказаних Методичних рекомендацій працівники підрозділів, що здійснюють (очолюють) перевірки, вносять необхідну інформацію до інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АС «Аудит» (підсистеми «Податковий аудит» системи «Податковий блок» - після її впровадження) на кожному етапі організації, проведення та реалізації матеріалів перевірок (при направленні повідомлення платнику податків про початок документальної планової (невиїзної позапланової) перевірки, оформленні направлення на проведення перевірки, реєстрації акта (довідки) перевірки (звірки), інших складених актів (довідок), прийнятті та направленні податкового повідомлення-рішення, складанні протоколів про адміністративне правопорушення тощо - в день вчинення відповідних дій, адміністративного або судового оскарження грошового зобов'язання, визначеного у прийнятих податкових повідомленнях-рішеннях - в день отримання відповідних документів або отримання інформації в установленому порядку (до підсистеми «Податковий аудит» системи «Податковий блок» додатково вноситься: наказ про проведення перевірки; протокол засідання постійної комісії із розгляду спірних питань, заперечення до акта перевірки, висновок і відповіді на такі заперечення; додатково приєднуються акти в електронному вигляді з усіма передбаченими додатками, інші визначені підсистемою дані).
З наведеного вбачається, що дані усіх актів перевірок (камеральних, документальних невиїзних, планових, позапланових) або довідок без виключень, що здійснювались посадовими особами Державної податкової служби, підлягають фіксації в інформаційній аналітичній системі АС «Аудит» незалежно від їх змісту. Зміст інформації, що міститься в актах або довідках, коригується по мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань. Інформація, унесена до інформаційних систем державної податкової служби, не визначає змісту прав та обов'язків платників податків, є службовою інформацією, яка використовується в інформаційно-аналітичних цілях з метою здійснення податкового контролю.
Таким чином, внесення до інформаційно-аналітичних систем змісту акта перевірки, незалежно від його позитивного чи негативного змісту, є обов'язком податкового органу та не порушує права та/або охоронювані законом інтереси особи в публічно-правових відносинах.
Разом з цим, внесення змін до інформаційних баз даних податкових органів в частині облікових даних платника податків можливе лише при наявності певних умов.
Так, відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з пунктом 179.5 статті 179 Податкового кодексу України податкова декларація заповнюється платником податку самостійно або іншою особою, нотаріально уповноваженою платником податку здійснювати таке заповнення, у порядку, передбаченому главою 2 розділу II цього Кодексу.
За змістом Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012 року №516, за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом приймання та обробки податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію (пункт 4.9 Методичних рекомендацій).
Таким чином, обов'язок платника податків подати декларацію з податку на додану вартість узгоджується з обов'язком податкового органу прийняти таку декларацію та, при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності.
У свою чергу, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків, які відображаються в Деталізованій базі співставлення, формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з податку на додану вартість з додатком № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, і повинні їм відповідати.
Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Отже, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, а у випадку заниження або завищення ним суми податкових зобов'язань, обов'язок визначати податкове зобов'язання платника податків або повідомляти про необхідність внесення відповідних змін до податкової звітності покладено на податковий орган шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, до інформаційних баз даних податкових органів мають включатися або дані, задекларовані платником податків (самостійно узгоджені), або показники, визначені контролюючим органом, але які пройшли відповідну процедуру узгодження в адміністративному чи судовому порядку.
Відповідно, внесення будь-яких змін до облікових даних платника податків, а також до інформаційних баз є протиправними лише якщо відповідні дані не співпадають із узгодженими сумами (або іншими показниками) податкового обліку.
Так, в судовому засіданні представником позивача було зазначено та підтверджується листом ДПІ від 11.02.2015 року №2958/10/04-82-22-05 та разпечаткою на 3 аркушах, долученими до матеріалів справи, що податковим органом було здійснено коригування в «Системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на центральному рівні», інших підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», інших інформаційних системах та базах на підставі акту від 19.11.14 №1071/22.12/25004967.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно проведено коригування показників, задекларованих позивачем на підставі Акту перевірки від 19.11.14 №1071/22.12/25004967, отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
З метою відновлення порушеного права, суд також вважає за необхідне зобов'язати Криворізьку південну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити в «Системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на центральному рівні», інших підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», інших інформаційних системах та базах задекларовані ТОВ «Ексімтрейд» в деклараціях з податку на додану вартість суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року, що містилися в ній до коригування на підставі акту перевірки № 19.11.14 №1071/22.12/25004967.
Щодо позовних вимог про зобов'язання Криворізької південної ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області визначити на підставі акту від 19.11.14 №1071/22.12/25004967 суму зменшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість за період з 01.07.2014 по 31.08.2014 року та прийняти на підставі акту від 19.11.14 №1071/22.12/25004967 податкове повідомлення-рішення форми «Р» про зменшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість, то суд відмовляє в цій частині позовних вимог, оскільки задоволення таких вимог буде являтись перешкоджанням податковому органу у здійсненні ним своїх повноважень, як наслідок, не підлягають задоволенню і позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області в частині неприйняття на підставі акту від 19.11.14 №1071/22.12/25004967 податкового повідомлення-рішення форми «Р» про зменшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість та встановлення наявності повноваження відповідача на прийняття такого рішення.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси позивача, щодо порушення яких суд дійшов відповідного висновку та це підтверджується відповідними доказами.
З огляду на викладене, суд частково задовольняє заявлені позовні вимоги та присуджує на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування задекларованих ТОВ «Ексімтрейд» сум податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року, яке відбулось в «Системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на центральному рівні», інших підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», інших інформаційних системах та базах на підставі акту від 19.11.14 №1071/22.12/25004967.
Зобов'язати Криворізьку південну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити в «Системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на центральному рівні», інших підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», інших інформаційних системах та базах задекларовані ТОВ «Ексімтрейд» в деклараціях з податку на додану вартість суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року, що містилися в ній до коригування на підставі акту перевірки від 19.11.14 №1071/22.12/25004967.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 23 лютого 2015 року.

Суддя В.В. Кальник