Справа № 185/6498/14-а (2-а/185/167/14)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"05" березня 2015 р.справа № 185/6498/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2014 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у червні 2014 року звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просила: визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області по нарахуванню та виплаті сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на доньку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за 2014 рік; стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області суму недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2014 рік у сумі 4530,97 грн.; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області призначити, зробити перерахунок, виплатити заборгованість та сплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», починаючи з 01 червня 2014 року, у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років щомісяця до закінчення строку передбаченої законом виплати.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2014 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі меншому ніж передбачено діючим законодавством та зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років на момент виплати, з 01 січня 2014 року з урахуванням виплачених сум. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з вересня 2013 року перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою, в якій просила надати довідку про розміри виплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з серпня 2013 року.

Як вбачається з довідки про доходи № 647 від 28.05.2014, ОСОБА_1 з 06.01.2014 призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130,00 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд апеляційної інстанції зазначає, що Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до статті 15 вказаного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Однак, відповідно до положень п. 23 пп. 7 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» стаття 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» була викладена в наступній редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 положення п. 23 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» не визнавалися неконституційними.

Разом з тим пунктом 2 розділу III Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31.12.2008, тому редакція статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» відновила свою дію 01.01.2009.

Положеннями Закону, що регулює Державний бюджет на 2014 рік, установлено, що у 2014 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня становить 1032 гривні.

При цьому положення Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» не змінювались та залишались чинними у вказаній редакції.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо призначення ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі нижчому, ніж встановлений законом прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо призначення останній допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та її стягнення у з відповідача у сумі 4530,97 грн.

Суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими вказані доводи апелянта, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Статтею 5 цього Закону визначено, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Як вбачається з листа Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області № 1264/07 від 28.05.2014 ОСОБА_1 з 06.01.2013 призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Також, суд першої інстанції вірно зазначив, що визначення належних до виплати позивачу сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку віднесено законом до компетенції органів соціального захисту, а тому суд, ухвалюючи рішення про їх стягнення, фактично візьме на себе функції вказаних органів, що не припустимо згідно з чинним законодавством

Крім того, суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими доводи апелянта щодо неправомірної відмови суду першої інстанції в задоволенні позовних вимог з 01 червня 2014 року до закінчення строку передбаченої законом виплати, а саме по 16.08.2016, адже відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином суд не може вирішувати спір на майбутнє, адже захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси особи.

Не знаходять свого підтвердження й доводи апелянта щодо застосування судом першої інстанції при вирішенні адміністративної справи № 185/6498/14-а положень Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України № 1751 від 27.12.2001, адже постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2014 року не містить жодного посилання на вказаний нормативно-правовий акт.

Враховуючи сукупність викладених обставин колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2014 року в адміністративній справі № 185/6498/14-а - без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова