Справа № 807/62/15
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2015 рокум. Ужгород№ 807/62/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ващиліна Р.О.,

при секретарі судового засідання - Меренич І.А.

за участю осіб, які беруть участь у справі::

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , представник - ОСОБА_2,

відповідача: Державна податкова інспекція в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області , представник - Ліуш Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.04.2013 № , -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекцїї в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.04.2013 № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що в 2011 р. позивач перебувала на спрощеній системі оподаткування та сплачувала єдиний податок. За висновками податкового органу, зробленими в акті перевірки від 15.04.2013 р. № 296/1700/НОМЕР_2 позивач перебуваючи на спрощеній системі оподаткування здійснювала види діяльності не зазначені в свідоцтві про сплату єдиного податку на 2011 р. Позивач вважає, що суб'єкт малого підприємництва має право займатись будь-якими видами підприємницької діяльності, за винятком тих, що не можуть здійснюватись з використанням спрощеної системи оподаткування. Тому не включення до Свідоцтва про сплату єдиного податку інших видів діяльності, не позбавляє його права здійснювати підприємницьку діяльність на умовах спрощеної системи. На думку позивача, він є платником єдиного податку відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», а тому на нього не поширюється обов'язок щодо нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб. Позивач вважає висновок податкового органу про оподаткування отриманого ним доходу податком з доходів фізичних осіб на загальних підставах безпідставним та неправомірним, а винесене податкове повідомлення-рішення від 23.04.2013 № , яким збільшено податкові зобов'язання на 11172.35 грн. внаслідок нарахування за 2011 р. податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування та 1154,51 грн. штрафних санкцій, таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та такими, що прийняте відповідно до норм чинного законодавства. Зазначає, що ОСОБА_1, яка є платником єдиного податку, здійснювала в період 2011 р. діяльність, що не відповідає тим видам діяльності, які вказані в отриманому нею Свідоцтві платника єдиного податку, а тому такий дохід повинен оподатковуватись на загальних підставах. Відтак, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у письмових запереченнях та просив відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про сплату єдиного податку № НОМЕР_3 ОСОБА_1 була платником єдиного податку на 2011 рік. Згідно вказаного свідоцтва позивач здійснювала наступні види діяльності за КВЕД: 93.01.2 «чищення та фарбування текстильних та хутряних виробів»; 51. «оптова торгівля і посередництво в оптовій торгівлі»; 55.30.2 «діяльність кафе».

Головним державним податковим ревізором-інспектором відділу оподаткування фізичних осіб Лазюн В.І. проведена документальна позапланова виїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2009 р. по 15.02.2013 р.

За наслідками перевірки складено Акт від 15.04.2013 р. № 296/1700/НОМЕР_2, яким встановлено порушення вимог п. 164.2 ст. 164, п. 177.1 ст. 177 Податкового кодексу та Указу Президента України № 727/98 від 03.071998 р. «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» та нараховано податок з доходів фізичних осіб за 2011 р. в сумі 11172,35 грн.

Висновок податкового органу ґрунтується на тому, що ОСОБА_1 як платник єдиного податку, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування в 2011 р., здійснювала види діяльності не зазначені в свідоцтві про сплату єдиного податку на 2011 р., а саме: оренда пральних машин, згідно договору оренди та оренда нежитлових приміщень для оброблення білизни, згідно договору оренди, що не відповідає видам діяльності, зазначеним у виданому йому Свідоцтві платника єдиного податку. Таким чином, отриманий дохід в сумі 74482,32 грн. від цієї діяльності є іншим доходом, а тому повинен оподатковуватись на загальних підставах.

За результатами перевірки 23.04.2013 р. Державною податковою інспекцію в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено податкові зобов'язання на 11172,35 коп. внаслідок нарахування за 2011 р. податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування та 1154,51 коп. штрафних санкцій.

Відповідно до п.3 ч. 2 Указу Президента України № 727/98 від 03.07.1998 р. «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (далі - Указ)( діяв на момент виникнення спірних правовідносин) у разі коли фізична особа - суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких установлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки.

Відповідно до п. 8 ч. 2 Указу доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності.

Згідно з положенням п. 3 ч. 6 Указу суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником таких видів податків і зборів (обов'язкових платежів), як зокрема податок на доходи фізичних осіб (для фізичних осіб - суб'єктів малого підприємництва).

Відповідно до ч. 2 п.4 Указу форма та порядок видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку встановлюються єдиного податку встановлюються Державною податковою адміністрацією України і є єдиними на всій території України. Для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації.

Згідно з Порядком видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.10.1999р. №599 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 р. за №752/4045 ( діяв на момент виникнення спірних правовідносин), підставою для видачі свідоцтва є подання суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою письмової заяви згідно з додатком 1 до зазначеного Порядку.

У рядку 2 вказаної заяви зазначається вид (види) діяльності, яким суб'єкт підприємницької діяльності передбачає займатися. Зазначені суб'єктом малого підприємництва види діяльності записуються податковим органом у свідоцтві про сплату єдиного податку. При цьому, нормами Указу не передбачено обов'язку суб'єкта малого підприємництва, який бажає перейти на спрощену систему оподаткування, обирати вичерпний перелік видів підприємницької діяльності, якими він планує займатися.

У свою чергу, вичерпний перелік умов, дотримання яких є необхідним для застосування спрощеної системи оподаткування, встановлені пунктом 1 Указу. Ці умови не обмежують суб'єкта малого підприємництва у виборі здійснюваних ним видів діяльності лише тими, що зазначені у свідоцтві про сплату єдиного податку чи в будь-якому іншому документі.

Обмеження у застосуванні спрощеної системи щодо деяких видів підприємницької діяльності встановлені Законом України від 25.03.2005 р. № 2505-IV «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік»». Так, відповідно до п. 4 Прикінцевих положень цього Закону з 01.07.2005 р. до прийняття Закону України «Про спрощену систему оподаткування» Указ Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» застосовується з урахуванням таких особливостей.

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва не поширюється на:

- суб'єктів підприємницької діяльності, які провадять діяльність у сфері грального бізнесу (в тому числі діяльність, пов'язану із влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (у тому числі державних) та розіграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі), здійснюють обмін іноземної валюти;

- суб'єктів підприємницької діяльності, які є виробниками підакцизних товарів, здійснюють господарську діяльність, пов'язану з експортом, імпортом та оптовим продажем підакцизних товарів, оптовим та роздрібним продажем підакцизних пально-мастильних матеріалів;

- суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють: видобуток та виробництво дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення; оптову, роздрібну торгівлю промисловими виробами з дорогоцінних металів, що підлягають ліцензуванню відповідно до Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності".

Отже, суб'єкт малого підприємництва має право займатися будь-якими видами підприємницької діяльності, за винятком тих, що не можуть здійснюватися з використанням спрощеної системи оподаткування в силу прямої законодавчої заборони.

За таких обставин режим оподаткування єдиним податком поширюється на всі доходи суб'єкта малого підприємництва, що обрав спрощену систему оподаткування, незалежно від видів підприємницької діяльності, від яких ці доходи одержані.

Таким чином, норми Указу поширюються на всі доходи суб'єкта спрощеної системи оподаткування, отримані ним як виручка від реалізації товарів, робіт, послуг у межах усіх видів здійснюваної ним підприємницької діяльності. При цьому ставка, за якою сплачується єдиний податок таким суб'єктом малого підприємництва, визначається з урахуванням абзацу третього пункту 2 Указу.

Аналогічна правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 28.09.2009 р. № 1275/10/13-09 «Щодо сплати суб'єктом малого підприємництва податків з доходів, отриманих від підприємницької діяльності, які не зазначено у свідоцтві про сплату єдиного податку за загальним способом оподаткування».

Відповідно, спростовується твердження податкового органу про те, що весь дохід отриманий позивачем є іншим доходом, ніж зазначено в Свідоцтві платника єдиного податку, а тому повинен оподатковуватись за загальними правилами Податкового кодексу.

Суд дійшов висновку, що за умови, що позивач є платником єдиного податку і сплачує його у розмірі, що відповідає найвищій ставці податку, у відповідача відсутні правові підстави для донарахування позивачу податку з доходів фізичних осіб у розмірі 11172,35 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 1154,51 грн.

Враховуючи наведені положення законодавства та встановлені обставини, суд вважає, необґрунтованим висновок ДПІ в Іршавському районі про оподаткування отриманого ОСОБА_1, як платником єдиного податку, доходу податком з доходів фізичних осіб, як такого, що є іншим доходом, ніж зазначено у виданому йому свідоцтві.

Відтак, позов слід задовольнити, визнавши протиправним та скасувавши податкове повідомлення-рішення № від 23.04.2013 р.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, вимоги позивача щодо визнання його протиправним та скасування підповідають вимогам законодавства та встановленим в судовому засіданні обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Такими є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 187,00 (відповідно до квитанції № від 15.01.2015 р.) та які підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись ст.ст.160, 161,163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Фізичої особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.04.2013 № - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.04.2013 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 понесені документально підтверджені судові витрати у сумі 187,00 (сто вісімдесят сім гривень) грн.

4.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд, який ухвалив постанову. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СуддяР.О. Ващилін