Справа № 212/1530/15-а
Суддя: Чайкін І. Б.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/1530/15-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2015 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду Чайкін І.Б., перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1;

до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції

про визнання недійсним рішення державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2015 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась з позовною заявою до, в якій просить суд: Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про визнання недійсним рішення державного виконавця

Відповідно до п. 4, 6 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України та розділом VII Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року визначено інший порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, ухвалених за правилами господарського та цивільного судочинства, тому такі спори не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з п.1 та п.2 ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист по справі №2-726 виданий 16.12.2013 року був виданий Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за результатами розгляду, в порядку цивільного судочинства.

На підставі вказаного наказу відповідачем було відкрито виконавче провадження №46609175 по примусовому стягненню з ОСОБА_1 заборгованості, яка оскаржується позивачем.

Відповідно до вимог ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Крім того, відповідно до ч.ч.1 - 4 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження», контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Приписами ч.5 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що постанови, зазначені в частинах другій - четвертій цієї статті, можуть бути оскаржені в десятиденний строк з дня їх винесення у порядку, встановленому цим Законом.

Про вищезазначену обставину було безпосередньо зазначено в оскаржуваній постанові, також в постанові був зазначений порядок та спосіб її оскарження у разі незгоди позивача з винесеною постановою (п.5 резолютивної частини постанови).

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

За загальним правилом, сторони виконавчого провадження, їхні представники та прокурор можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду відповідної юрисдикції, яким видано виконавчий лист (судовий наказ) та в порядку того судочинства за яким розглядалась справа в суді та був виданий виконавчий лист (судовий наказ).

Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби до адміністративного суду.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, зазначені в позові правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства, а тому вони не мають встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і повинні вирішуватися в порядку цивільного судочинства тим судом який видав виконавчий лист (судовий наказ).

Згідно з приписами п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у звязку з чим у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 104, 106, 109 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по справі №212/1530/15-а за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про визнання недійсним рішення державного виконавця відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з позовом та додатками до нього надіслати позивачу.

Позивачу розяснюється його право на звернення з даними позовними вимогами до місцевого суду в порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І. Б. Чайкін