Справа № 2а-14957/11/2070
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/9991/50205/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Дергачівської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2012

у справі № 2а-14957/11/2070

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНД-БГ»

до Дергачівської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області

про визнання нечинними податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕНД-БГ» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Дергачівської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області про визнання нечинними податкових повідомлень - рішень.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2012 позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2012 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2012 залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, відповідач оскаржив їх в касаційному порядку. В скарзі просить скасувати оскаржувані рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при вирішення спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено виїзну планову перевірку ТОВ «СЕНД-БГ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 по 31.03.2011 валютного та іншого законодавства, за результатами якої складений акт перевірки № 504/23-104/33527070 від 30.05.2011.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 9.8 ст. 9 абз.17 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 184.7 ст.184 ПК України, ст.6, п.5.1, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.22.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

На підставі зазначеного акту фіскальним органом податкові повідомлення-рішення № /0 від 14.06.2011 про сплату податку на прибуток підприємств за основним платежем у розмірі 53117,00 грн., штрафних санкцій у розмірі 13279,25 грн., загальна сума становить 66396,30 грн., а також №/0 від 14.06.2011 р. про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1070642,00 грн., сплату суми штрафних санкцій у розмірі 1,00 грн.

Приймаюче спірне рішення від 14.06.2011 №/0 податковий орган виходив з того, що позивачем безпідставно включено до складу валових витрат у 1-му кварталі 2011 витрати по виплаті відсотків банку за отримані кредити за 4-й квартал 2009 р. в сумі 787 569,00 грн.; витрати від продажу іноземної валюти в сумі 50 160 дол. США, які надійшли по контракту №01-С/0 від 09.04.2008 р., у 4-му кварталі 2009 р. в сумі 258 719,00 грн. оскільки на запит відповідача про надання пояснень та їх документальне підтвердження № 10/23-110 від 19.05.2011, позивачем не надано до перевірки документальних підтверджень та копій документів стосовно задекларованих витрат по рядку 04.1

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" встановлює загальний порядок формування складу валових витрат платника податку, які враховуються ним у зменшення валових доходів. Особливості визначення складу витрат платника податку у разі сплати відсотків за борговими зобов'язаннями встановлено пунктом 5.5 ст. 5 Закону. Так, відповідно пункту 5.1. статті 5 вказаного закону, валовими витратами виробництва та обігу (далі - валові витрати) є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з п.п.5.5.1. п.5.5. ст.5 Закону до складу валових витрат відносяться будь-які витрати, пов'язані з виплатою або нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (у тому числі за будь-якими кредитами, депозитами) протягом звітного періоду, якщо такі виплати або нарахування здійснюються у зв'язку з веденням господарської діяльності платника податку.

Колегія суддів зазначає, що договір про надання кредитних послуг, укладені між ТОВ «Сенд-БГ» і ВАТ «Інпромбанк» є договором фінансового кредиту, адже відповідно до п.п.1.11.1. п. 1.11. ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", фінансовим кредитом є кошти, які надаються банком-резидентом або нерезидентом кваліфікованим як банківська установа згідно із законодавством країни перебування резидента, або резидентами і нерезидентами, які мають статус небанківських фінансових установ, згідно із відповідним законодавством, а також іноземними урядами або його офіційними агентствами чи міжнародними фінансовими організаціями та іншими кредиторами-нерезидентами у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк, для цільового використання та під процент. Правила надання фінансових кредитів встановлюються Національним банком України (стосовно банківських кредитів), а також Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем на вимогу податкового органу під час перевірки були надані копії необхідних документів, а тому податкове повідомлення-рішення Дергачівської МДПІ у Харківській області від 14.06.2011 року №/0 в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 649830,00 грн. є протиправним.

Стосовно податкового повідомлення-рішення №/0 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.1. ст. З Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Згідно ст. 6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" - порядок врахування від'ємного значення об'єкта оподаткування у результатах податкових періодів: якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Перевіркою встановлено, що позивач відніс до складу валових витрат за 2010 рік по рядку 05.2 "самостійно виявлені помилки за результатами минулих податкових періодів" суму 212466,00 грн., які фактично є збитками 1 кварталу 2010 року, про що ТОВ «Сенд БГ» повідомляло Дергачівську МДПІ листом № 2801/11-1 від 28.01.2011.

Відповідно до ст. 54 та норм глави 8 ПК України, при проведенні перевірок результатів діяльності платника податків на податковий орган покладено обов'язок встановлення як заниження, так і завищення податкових зобов'язань, заниження і завищення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток. Згідно п.п. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України, якщо дані перевірок свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках, до обов'язків контролюючого органу належить самостійне визначення як суми зменшення, так і суми збільшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

Враховуючи зазначене колегія суддів погоджує висновок судів, відповідачем не було виявлено суму заниження від'ємного значення об'єкту оподаткування та не визначено суму збільшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, однак при виявленні суми завищення валових витрат, податковий орган був зобов'язаний не тільки зняти валові витрати, а і встановити суму заниження позивачем від'ємного значення об'єкту - оподаткування та визначити суму збільшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Дергачівської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2012 у справі 2а-14957/11/2070 слід відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дергачівської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області відхилити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2012 у справі 2а-14957/11/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко