Справа № 826/2973/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

25 лютого 2015 року м. Київ № 826/2973/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Комісії з ліквідації Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств"
до Державного агентство лісових ресурсів України
про визнання протиправним та скасування рішення
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Комісія з ліквідації Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств" з позовом до Державного агентства лісових ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу №61-к від 16.02.2015р. "Про поновлення на посаді ОСОБА_1.".

Відповідно до статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства (пункт 4 частини першої). Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі (частина друга).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, наказом Державного агентства лісових ресурсів України №61-к від 16.02.2015р. на посаді генерального директора Головного державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового підприємства "Закарпатагроліс" поновлено ОСОБА_1.".

Вважаючи ОСОБА_1." поновлення на посаді генерального директора Головного державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового підприємства "Закарпатагроліс" неправомірним, Комісія з ліквідації Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств" звернулась з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши докази, долучені позивачем до позовного матеріалу, суд дійшов до висновку, що даний спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, з огляду про наступне.

Статтею 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У відповідності до ст.15 Цивільно - процесуального кодексу України, справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із трудових відносин, суди розглядають у порядку цивільного судочинства.

В той час, як пунктом 2 частини другої статті 17 КАС України встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України визначене поняття публічної служби, під якою розуміється діяльність особи на недержавних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Тобто предметом розгляду у адміністративному суді можуть бути лише справи щодо правовідносин, що виникають з приводу виникнення, проходження, припинення публічної служби.

Підстави виникнення, проходження, припинення служби визначаються спеціальним законодавством, а не трудовою угодою (контрактом).

Контракт за приписами ст. 24 КЗпП України є формою трудового договору.

Таким чином, поновлення ОСОБА_1. на посаді генерального директора Головного державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового підприємства "Закарпатагроліс" на роботі на умовах контракту, перебування вказаної особи на посаді, не прирівнюється ані до діяльності на державних політичних посадах, ані до будь - якої іншої державної служби чи служби в органах влади або органах місцевого самоврядування.

З огляду на вищевикладене, системний аналіз імперативних приписів законодавства свідчить, що робота осіб за контрактом на державному підприємстві, не зважаючи на спеціальні процедури призначення та звільнення, не є проходженням публічної служби в розумінні КАС України, оскільки, відповідно до частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України, контракт є лише особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Окрім того, в матеріалах позову відсутні докази проходження позивачем публічної служби відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII, статтею 1 якого встановлено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Згідно зі статтею 25 вказаного Закону до класифікації посад державного службовця не відноситься посада директора державного підприємства.

За таких обставин суд звертає увагу на те, що спірні правовідносини носять приватно - правовий характер, оскільки виникли із трудового спору, що унеможливлює його розгляд у адміністративному суді.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що незважаючи на те, що у спірних правовідносинах відповідачем є суб'єкт владних повноважень, це не змінює юридичну природу спору, і не надає йому публічно - правовий характер.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, позивачу слід відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Разом з тим суд роз'яснює, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства, зокрема, справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відтак з даним позовом позивач може звернутись до відповідного місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись статтями 3, 17, 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу негайно.

3. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

4. Роз'яснити позивачу про його право на звернення із вказаним позовом до суду загальної юрисдикції, в порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, а також вказати на те, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур