Справа № 806/536/15
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Житомир справа № 806/536/15

категорія 6.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба І.Б.,

за участю: прокурора - Чумаченка А.А.,

представник відповідача у судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Прокурора Баранівського району до Вірлянської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

6 лютого 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся Прокурор Баранівського району із позовом до Вірлянської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

У позовній заяві Прокурор Баранівського району вказав, що за результатами вивчення стану додержання вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та бюджетного законодавства сільськими та селищними радами району виявлено порушення вимог діючого законодавства, які полягають у бездіяльності Вірлянської сільської ради щодо дотримання вимог статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так, Вірлянською сільською радою Положення про порядок залучення розрахунку і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури не розроблялось і не затверджувалось. Просить визнати протиправною бездіяльність Вірлянської сільської ради, яка полягає у невстановленні Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населених пунктів Вірлянської сільської ради відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Зобов'язати Вірлянську сільську раду розробити Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та внести його на розгляд сесії Вірлянської сільської ради.

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні прокурор пояснив, що пайові внески інвесторів (замовників) за право реалізувати проект будівництва на території Вірлянської сільської ради дадуть можливість збільшити доходи бюджету на відтворення інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури. Відтак, бездіяльність відповідача не тільки порушує інтереси територіальної громади, які полягають у недоотриманні коштів до бюджету, а й суперечить вимогам чинного законодавства, інтересам держави, що в свою чергу унеможливлює повноцінне фінансування створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.13). 20 лютого 2015 року надіслав на адресу суду відзив на позов у якому вказав, що заперечень щодо заявлених прокурором Баранівського району позовних вимог у відповідача не має. Позовні вимоги визнає. Просить розглядати справу за відсутності представника Вірлянської сільської ради (а.с.14).

Справа розглядається судом за наявними у ній доказами на підставі положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що Прокуратурою Баранівського району за результатами вивчення стану додержання вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та бюджетного законодавства сільськими та селищними радами району виявлено порушення вимог діючого законодавства, які полягають у бездіяльності Вірлянської сільської ради щодо дотримання вимог статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

14 січня 2015 року Прокуратурою Баранівського району направлено запит №06-02/36/вих.-15 про надання інформації: - стосовно переліку укладених, в період 2012-2014 років, договорів про залучення коштів як пайової участі. Стан їх виконання. Надати копії договорів з додатками; - про наявну заборгованість по договорах про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту; - про прийняті рішення про звільнення забудовників від сплати коштів; - про вжиті заходи спрямовані на укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Причини відмови від їх укладення; - про розгляд судами позовів пов'язаних з укладенням договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту; про судові рішення, за позовами за договорами про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби (а.с.6).

На запит прокуратури Баранівського району про надання інформації, Вірлянською сільською радою надано відповідь від 20 січня 2014 року за №36 в якій повідомлено про те, що Вірлянською сільською радою Положення про порядок залучення розрахунку, розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури не розроблялось і не затверджувалось (а.с.7).

Прокуратурою за результатами проведення аналізу інформаційної бази Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що у поточному році на території Вірлянської сільської ради введено в експлуатацію, після проведення реконструкції, 1 об'єкт будівництва - цех по виробництву меблів в АДРЕСА_1, замовником якого є ФОП ОСОБА_1 та отримано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 3 березня 2014 року №ЖТ88 (а.с.8). При цьому договори про залучення пайових коштів не укладалися, а порядок залучення та встановлення розміру пайової участі відповідачем не розроблявся, відповідні дії в цьому напрямку не здійснювалися.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 20 Закону України від 5 листопада 1991 року №1789-XII "Про прокуратуру" (далі - Закон України №1789-ХІІ) при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Згідно з пунктом 3 частини 5 статті 23 Закону України №1789-ХІІ у разі відхилення подання в цілому чи частково або неповідомлення прокурора про результати розгляду подання, а також якщо подання не вносилося, прокурор може звернутися до суду щодо визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до частини 3 статті 36-1 Закону України №1789-ХІІ підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Абзацом 2 частини 2 статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Таким чином прокурор уповноважений звертатися до суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності органу місцевого самоврядування та зобов'язання його вчинити певні дії.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 25 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон України №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

За змістом статті 6 Закону України від 17 лютого 2011 року №3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон України №3038-VI) управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури села Вірля потребує вирішення багатьох проблем, що пов'язані з поліпшенням її технічного стану та подальшим оновленням.

Згідно з частинами 2, 3 статті 40 Закону України №3038-VI замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Таким чином пайові внески інвесторів (замовників) за право реалізувати проект будівництва на території Вірлянської сільської ради дають можливість збільшити доходи бюджету на відтворення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури.

Пунктом 5 частини 1 статті 28 Закону України №280/97-ВР закріплені повноваження виконавчих органів міських рад щодо залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об'єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища.

Частиною 1 статті 40 Закону України №3038-VI визначено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 10 статті 40 Закону України №3038-VI кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

Неприйняття Вірлянською сільською радою порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту порушує інтереси громади та держави, оскільки така бездіяльність унеможливлює пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту у порядку статті 40 Закону України №3038-VI.

Враховуючи наведене, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та задовольняє його.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Вірлянської сільської ради щодо невстановлення порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури с. Вірля, Баранівського району, Житомирської області.

Зобов'язати Вірлянську сільську раду розробити порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури с. Вірля, Баранівського району, Житомирської області та розглянути питання щодо його затвердження на сесії Вірлянської сільської ради.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 03 березня 2015 р.