Справа № П/811/14/15
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2015 року справа № П/811/14/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ювента - Оіл» (далі - Товариство) до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до податкового органу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29 серпня 2014 року, яким збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 5160641 грн. та накладено штрафну санкцію - 2580321 грн.

Представник Товариства підтримав вимогу позову.

Стверджував, що від укладення договорів поставки з ТОВ «Праус» (далі - Товариство 2) та ТОВ «Київ ЛІКВІД ПЕТРОЛЕУМ» (далі - Товариство 3) впродовж строку, який перевірявся податковим органом, настали реальні правові наслідки, котрі обумовлювались ними.

На його думку, позивач правомірно сформував в деклараціях з податку на додану вартість суми податкового кредиту за згаданими правочинами.

Представник відповідача заперечив стосовно задоволення позову, мотивуючи тим, що правочини, котрі уклало Товариство з Товариством 2 та Товариством 3, не спрямовувалися на реальне настання наслідків, які обумовлювалися ними.

Доказом того, як вважає він, є акти про неможливість проведення зустрічних звірок діяльності згаданих контрагентів.

Ухвалою суду від 04 березня 2015 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (Том 3 а.с.237).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 14 липня 2010 року ТОВ «Рустель» та ТОВ «НК Альфа-Нафта», 02-06, 09 серпня 2012 року ТОВ «Новел-Істейт», 11 жовтня 2012 року ТОВ «Стандарт-С» уклали з Товариством договори оренди нерухомого майна (Том 2 а.с.116-250, Том 3 а.с.1-133).

Предметом оренди стали стаціонарні автозаправні станції у кількості більше 10 одиниць, які розташовані на території декількох районів Кіровоградської області.

Товариство одержало торгівельні патенти на кожну стаціонарну автозаправну станцію (Том 3 а.с.140-173).

01, 06, 13, 22 та 25 квітня 2014 року Товариство (покупець) та Товариство 2 (постачальник) уклали договори поставки нафтопродуктів (Том 1 а.с.188-189, 195-196, 202-203, 209-210, 216-217, 223-224).

Упродовж квітня 2014 року Товариство 2 поставило Товариству бензин на суму 29418512,25 грн. (з урахуванням податку на додану вартість 4903085,37 грн.).

На підтвердження реальності господарських операції Товариство надало первині документи бухгалтерського та податкового обліку.

Зокрема, податкові накладні від 30 квітня 2014 року (Том 1 а.с.193, 200, 207, 214, 221, 228).

За умовами договорів товар поставлявся на нафтобази, що належать та перебувають в оренді ПАТ «Дніпронафтопродукт» (далі - Товариство 4) (Том 2 а.с.38-39).

29 липня 2010 року Товариство (замовник) та ТОВ «Кременчукнафтопроктсервіс» (перевізник) (далі - Товариство 5) уклали договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом (Том 2 а.с.40-46).

Згідно товарно-транспортних накладних, які складені у квітні 2014 року, Товариство 5 перевезло на автозаправні станції, котрі орендувало Товариство, нафтопродукти (Том 1 а.с.234-250, Том 2 а.с.14-31).

Товар приймався на автозаправних станціях, які орендувало Товариство, що доводиться актами приймання-передачі нафтопродуктів (Том 1 а.с.191, 198, 205, 212, 219, 226).

Товариство розрахувалось з Товариством 2 за товар у безготівковій формі (Том 1 а.с.194, 201, 208, 215, 222, 229).

27 березня, 13, 19, 22 квітня 2014 року Товариство (покупець) та Товариство 3 (постачальник) уклали договори поставки товару (Том 1 а.с.52, 98, 103, 108).

Упродовж березня-квітня 2014 року Товариство 3 поставило Товариству газ вуглеводневий скраплений на суму 1545333,43 грн. (з урахуванням податку на додану вартість 257555,52 грн.).

На підтвердження реальності господарських операції Товариство надало первині документи бухгалтерського та податкового обліку.

Зокрема, податкові накладні від 30 квітня 2014 року (Том 1 а.с.56, 101, 106, 111).

Згідно товарно-транспортних накладних, які складені у березні - квітні 2014 року , газ доставлявся Товариством 3 на АЗС, котрі орендувало Товариство (Том 1 а.с.115-187).

Товар приймався на автозаправних станціях, які орендувало Товариство, що доводиться актами приймання-передачі нафтопродуктів (Том 1 а.с.55, 100, 105, 110).

Товариство розрахувалось з Товариством 3 за придбаний товар у безготівковій формі (Том 1 а.с.57-96, 102, 107, 112).

Водночас, позивач надав сертифікати відповідності, які йому надали поставщики (Том 3 а.с.134-137).

В період з 01 по 07 серпня 2014 року податковим органом здійснено позапланову невиїзну перевірку діяльності Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з Товариством 2 та Товариством 3 за квітень 2014 року (Том 1 а.с.13-45).

Під час перевірки ревізори досліджували первинні документи бухгалтерського та податкового обліку платника податків.

За її результатом вони склали акт, у якому зазначили виявлені порушення.

Так, вони зробили висновок, що правочини, котрі уклало Товариство з Товариством 2 та Товариством 3, є недійсними (нікчемним), так як не спрямовувалися на настання реальних наслідків, які обумовлювалися ними.

На їх думку, доказом того є акти про неможливість проведення зустрічних звірок діяльності згаданих контрагентів.

Керівник відповідача погодився з висновками ревізорів та прийняв податкове повідомлення-рішення від 29 серпня 2014 року, яким Товариству збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 5160641 грн. та накладено штрафну санкцію - 2580321 грн. (Том 1 а.с.46).

11 червня 2014 року ревізором ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства 2 щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин їх реальності та повноти відображення в обліку за квітень 2014 року (Том 2 а.с.72-87).

Акт перевірки містить висновок про відсутність факту реального вчинення господарських операцій Товариством 2.

Товариство 2 не погодилось з таким висновком податкового органу та оскаржило його у судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2014 року, яка залишено без змін ухвалою апеляційної інстанції від 04 грудня того ж року, позов задоволено (Том 1 а.с.49-61).

10 червня 2014 року ревізором ДПІ у Печерському районі м.Києва складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства 3 щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період за квітень 2014 року (Том 2 а.с.88-92).

Акт перевірки містить висновок, що Товариством 3 не підтверджено податкові зобов'язання та кредит з податку на додану вартість за квітень 2014 року.

Товариство 3 не погодилось з таким висновком податкового органу та оскаржило його у судовому порядку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року визнано протиправними дій податкового органу з проведення перевірки (Том 2 а.с.58-61).

За результатом проведення перевірок діяльності контрагентів Товариства керівники податкових органів не прийняли жодних рішень негативного характеру стосовно платників податків.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, акт перевірки це документ, в якому ревізор фіксує обставини, котрі встановив, керуючись виключно власним сприйняттям і розумінням.

Надалі акт вивчає керівник податкового органу, який і вирішує питання про погодження з його висновками.

У разі погодження з висновками, які мають негативні наслідки стосовно платника податків, посадова особа зобов'язана прийняти відповідне рішення (у письмовій формі), оскільки це єдиний спосіб реалізації компетенції суб'єкта владних повноважень.

Така правова позиція суду узгоджується з системним аналізом приписів пунктів 2 та 4 статті 56 Податкового кодексу України.

Зокрема, цією нормою права передбачено, що податковий орган може прийняти, окрім податкового повідомлення-рішення, і інше рішення, яке платник податків має право оскаржити до контролюючого органу вищого рівня або суду.

Судом встановлено, що результати проведення зустрічних звірок діяльності Товариства 2 та Товариства 3 оскаржені у судовому порядку.

Суди встановили наявність доказів реальності поставок товарів Товариством 2 та Товариством 3.

Позивач ж надав суду достатню кількість доказів стосовно виконання ним та Товариством 2 і Товариством 3 зобов'язань.

Зокрема, суд вбачає це, проаналізувавши первинні документи бухгалтерського та податкового обліку Товариства (податкові накладні, товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі товарів, платіжні доручення).

Більше того, позивач надав докази реалізації бензину та газу (Том 3 а.с.174-215).

Таким чином, відповідач не надав доказів недійсності договорів, які укладені та виконанні позивачем і його контрагентами.

Отже, Товариство включило до податкового кредиту з податку на додану вартість суми коштів за договорами, укладеними з Товариством 2 та Товариством 3, відповідно до приписів статті 198 Податкового кодексу України (датою виникнення права на податковий кредит є дата отримання платником податку товару, що підтверджено податковою накладною).

За таких обставин рішення податкового органу є протиправним.

А тому, його належить скасувати, задовільнивши позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 29 серпня 2014 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Ювента - Оіл» збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 5160641 грн. та накладено штрафну санкцію - 2580321 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ювента - Оіл» судові витрати в сумі 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І.Брегей