Справа № 825/554/15-а
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Чернігів Справа № 825/554/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лобана Д.В.,

при секретарі Новик Н.С.,

за участю представників сторін

від позивача ОСОБА_1

від відповідача Мозирко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 04.02.2015 № .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення Козелецької ОДПІ від 04.02.2015 № прийнято необгрунтовано та без врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття.

У ході перевірки встановлено факт не оприбуткування позивачем готівкових коштів у сумі 33577,88 грн, що надійшли до каси у період з 25 липня 2014 року та по 30 листопада 2014 року відповідно до фіскальних звітних чеків (z-звітів з № 239 по № 367), що є порушенням пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (відсутні щоденні записи в книгах обліку розрахункових операцій).

В свою черну, оприбуткування готівки в касі підприємства, яке проводить готівкові розрахунки із застосуванням реєстратора розрахункових операцій (використанням розрахункових книжок), є формою здійснення обліку такої готівки у книзі обліку розрахункових операцій (на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій або даних розрахункової книжки) та відображення надходжень цієї готівки у касовій книзі підприємства.

Позивач вважає, що аналіз приписів пункту 2.6 Положення № 637 про ведення касових операцій у взаємозв'язку з нормами розділу 7 Порядку № 614 надає підстави для висновку, що наявність підклеєного у КОРО платника податків фіскального звітного чеку РРО є фактом здійснення обліку готівки у КОРО. Натомість, щоденний запис про рух готівки та суми розрахунків у КОРО - це лише звіт про фактичне надходження готівкових коштів до каси. Відсутність такого запису у КОРО при наявності у ній відповідних розрахункових документів, не свідчить про факт ненадходження грошових коштів до каси, її неоприбуткування, а означає лише порушення порядку ведення КОРО, а саме - пункту 7.5 Порядку № 614.

Таким чином, під час проведеної перевірки перевіряючі не встановили факту не оприбуткування готівки у касі за місцем проведення розрахунків, а лише зазначили факт відсутності обліку готівкових коштів (торгової виручки) у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків, що свідчить про оприбуткування такої готівки.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на письмові заперечення (а. с. 89-90), в яких зазначено, що в ході перевірки встановлено факт не оприбуткування позивачем готівкових коштів у сумі 33577,88 грн, що надійшли до каси у період з 25 липня 2014 року та по 30 листопада 2014 року відповідно до фіскальних звітних чеків (z-звітів з № 239 по № 367), що є порушенням позивачем пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (відсутні щоденні записи в книгах обліку розрахункових операцій).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2) 01.04.2005 зареєстрована Козелецькою районною державною адміністрацією в якості фізичної особи-підприємця, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємці серії НОМЕР_3 (а. с. 8), взята на податковий облік ДПІ у Козелецькому районі 01.04.2005 за № 0000305, що підтверджується копією довідки про взяття на облік платника податків від 29.01.2009 № 80 (а. с. 10).

Судом встановлено, що 01 грудня 2014 року працівниками Головного управління ДФС у м. Кисні на підставі наказу від 20.11.2014 №71, направлень від 01.12.2014 проведено фактичну перевірку кафе, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить ФОП ОСОБА_1

У ході перевірки встановлено факт не оприбуткування позивачем готівкових коштів в сумі 33577,88 грн, що надійшли до каси у період з 25 липня 2014 року та по 30 листопада 2014 року, відповідно до фіскальних звітних чеків (z-звітів з № 239 по № 367), що є порушенням пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (відсутні щоденні записи в книгах обліку розрахункових операцій).

На підставі акту перевірки, встановлених ним порушень ДПІ у Козелецькому районі прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.02.2015 № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 167889,40 грн (а. с. 15).

Позивач являється платником податку на загальних підставах.

Пунктом 1.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 № 40/10320 (далі по тексту -Положення про ведення касових операцій № 637) визначено, що оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.2 Положення про ведення касових операцій № 637, підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку виданих та прийнятих першим касиром грошей або книзі обліку розрахункових операцій (абзац п'ятнадцятий пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій № 637).

Приписами абз. 1 п. 2.6 Положення про ведення касових операцій № 637 визначено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Згідно із абз. 3 п. 2.6 Положення про ведення касових операцій № 637 у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки; здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій (даних розрахункової книжки).

Абзацом п'ятим пункту 2.6. Положення про ведення касових операцій № 637 встановлено, що суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

За визначенням пункту 1.1 даного Положення книга обліку - касова книга, книга обліку доходів і витрат, книга обліку прийнятих та виданих касиром грошей або книга обліку розрахункових операцій; книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки.

Згідно з пунктом 4.1 Положення про ведення касових операцій № 637 для забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємства повинні мати касу (приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків), а усі надходження і видачу готівки в національній валюті відображати у касовій книзі (пункт 4.2 Положення).

Як вбачається з матеріалів перевірки ФОП ОСОБА_1 перевіряючими виявлено, що у КОРО записи за період з 25 липня 2014 року та по 30 листопада 2014 року відсутні. При цьому, доказом отримання готівкових коштів, є денні z-звіти з 25 липня 2014 року та по 30 листопада 2014 року, зафіксовані у фіскальних чеках, які були вклеєні в книгу обліку розрахункових операції.

Більше того, позивач щоденно підклеювала у КОРО фіскальні звітні чеки РРО (дані -РЮ, чого фактично не заперечували перевіряючи особи ДФС у акті переріки № 174/26/22/НОМЕР_2 (а. с. 44-88), що не свідчить про факт ненадходження грошових коштів до каси.

Порядок реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 01 грудня 2000 року № 614 (надалі - Порядок № 614).

У відповідності до приписів п. 4.6. Порядку № 614 СПД повинен забезпечити ведення в установленому порядку поточної, а також зберігання у господарській одиниці останньої використаної книги обліку розрахункових операцій, зареєстрованої на РРО.

Пунктом 7.5 Порядку визначено, що використання книги обліку розрахункових операцій, зареєстрованої на реєстратор розрахункових операцій, передбачає, зокрема: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 № 436/95, за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне оприбуткування) у касах готівки застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

За вказані дні позивачем подавались звіти про використання реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій до Козелецької ОДПІ, в яких визначена сума розрахунків за період з 25 липня 2014 року та по 30 листопада 2014 року, яка відповідає сумі коштів визначених у фіскальних чеках.

Суд враховує, що позивачем при здійсненні розрахункових операцій проведено отримані готівкові кошти через зареєстрований належним чином РРО з роздруківкою розрахункових чеків встановленого зразка (z-звітів), які підклеєні у КОРО.

Положеннями статті 109 ПК України передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

З аналізу наведеної норми вбачається, що податкове правопорушення - це діяння яке посягає на важливі для держави суспільні відносини, порушення яких є шкідливим як для держави так і суспільства.

Отже, не зважаючи на формальне порушення порядку ведення КОРО та норми пункту 2.6 Положення № 637, ціль правового регулювання вказаної норми, а саме: облік надходження готівки до каси підприємства, була досягнута.

Частиною 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 1 статті 244-2, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Аналізуючи висновки постанови Верховного Суду України від 03.12.2013 по справі № 21-428а13, суд дійшов висновку про те, що за вчинення порушення, про яке йдеться в пункті 1 Указу № 436/95, яке є по суті продовжуваним, орган ДФС може застосовувати лише одну фінансову санкцію у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми, а не за кожен день такого порушення, як протиправно розрахував відповідач.

Логіка зазначених висновків випливає також і з мотивів постанов ВАС України від 22.11.2012 по справі К-23354/10 та від 24.01.2013 по справі 2а-47422/09/1670 (К-23354/10), якими задоволені позови про скасування ППР, прийнятих на підставі цього ж пункту 1 Указу № 436/95 з тих мотивів, що встановлені у судовому процесі обставини порушення вищезазначеного пункту 2.6 Порядку № 637 при фактичному виконанні обліку надходження коштів до каси підприємства з врахуванням розміру штрафної санкції, яка застосована до позивача, свідчать про недотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками, що настали від вчиненого позивачем правопорушення, та мірою відповідальності за нього. При цьому, відповідно до пункту 8 частини 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Вказані вище обставини у своїй сукупності виключають правомірність застосованих штрафних санкцій до позивача.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність свого рішення.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення від 04.02.2015 № є не обґрунтованим та прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 04.02.2015 № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в сумі 335 (триста тридцять п'ять) грн 78 коп.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан