Справа № 2а-3364/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року Справа № 9104/47341/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ільчишин Н.В., Довгополова О.М.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу державної податкової інспекції в Косівському районі на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2012 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції в Косівському районі про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до державної податкової інспекції в Косівському районі в якому просив визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Косівському районі, які полягають у зменшенні суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 1 132 650,99 грн. та податкових зобов'язань в розмірі 1 057 661,80 грн. згідно акту документальної невиїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питань правильності нарахування податку на додану вартість за період з 01.06.2011 року по 31.07.2011 року за № 1464/17- 0/НОМЕР_1 від 28.10.2011 року, зобов'язати відповідача враховувати при визначенні податкового зобов'язання з податку на додану вартість ПП ОСОБА_1 сформовані податкові зобов'язання на загальну суму 1 057 661,80 грн. та податковий кредит в сумі 1132650,99 грн. та скасувати наказ №795 від 12.10.2011 року про проведення документальної позапланової перевірки ОСОБА_1 та визнати протиправними дії щодо проведення перевірки.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2012 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними дії державної податкової інспекції в Косівському районі, які полягають у зменшенні суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 1 132 650,99 грн. та податкових зобов'язань в розмірі 1 057 661,80 грн. згідно акту документальної невиїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питань правильності нарахування податку на додану вартість за період з 01.06.2011 року по 31.07.2011 року за № 1464/17- 0/НОМЕР_1 від 28.10.2011 року та зобов'язано державну податкову інспекцію в Косівському районі враховувати при визначенні податкового зобов'язання з податку на додану вартість ПП ОСОБА_1 сформовані податкові зобов'язання на загальну суму 1 057 661,80 грн. та податковий кредит в сумі 1132650,99 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції державна податкова інспекція в Косівському районі оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що постанова винесена з порушенням норм права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до Порядку оформлення результатів невиїзних документальних та виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005р. №327, акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансової господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлення порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Отже, акт оформлення результатів перевірок не є власне рішенням податкового органу. Тому, спір з приводу оскарження акту перевірки до суду не містить ознак публічно-правового спору, і звідси, не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Крім того зазначає, що відповідно до наказу ДПІ в Косівському районі від 12.10.2011 року №795 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1, п.н.НОМЕР_2. Підставою для проведення даної перевірки була виявлена недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих позивачем, ненадання пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит ДПІ протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту ДПІ №1290/10/17-0 від 31.08.2011 року (відповідь надано 27.09.2011р. вх. № 11245/10 по взаєморозрахунках з ТзОВ «Топ-Альянсбуд», на письмовий запит ДПІ №1291/10/17-0 від 31.08.2011р. про взаєморозрахунки з ТзОВ «Вествудсервіс» відповідь надано 24.10.2011р. вх. 12299/10), у відповідності до визначених норм Податкового кодексу України.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за червень-липень 2011р. виявлено їх завищення на суму 1057661,80 грн., в т.ч. за. червень в розмірі 262068,70 грн. та в липні в розмірі 795593,10 грн.

Так, позивачем податкове зобов'язання за червень 2011 р. сформовано згідно поданої 20.07.2011р. вх.№ звітної податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2011р в сумі 262068,70 грн. та за липень 2011 р. сформовано згідно поданої 22.08.2011р. вх.№ звітної податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2011 р в сумі 795593,10 грн.

Аналізом податкових звітів з ПДВ та податкового кредиту в розрізі контрагентів, встановлено, що податкові зобов'язання позивача, у зазначеному періоді сформовано на загальну суму 1057661,80 грн. за рахунок контрагентів-покупців.

В порушення п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187 Податкового Кодексу України, яким визначено, що об'єктом оподаткування є операції платників податків з постачання товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, база оподаткування операцій з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), виключаючи податок на додану вартість, який зараховується до ціни товарів (послуг), згідно законам України з питань оподаткування, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг)..., або дата відвантаження товарів, а для робіт, послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт платником податку.

Крім того перевіркою встановлено, що позивач в порушення п. 187.1 ст. 187 Податкового Кодексу України, а також ч. 1 ст. 203, ст. ст. 215, 228, 662, 655, 656 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених норм законодавства в момент учинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (п. 5 ст. 203 ЦК України), фактично у квітні 2011 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не реалізовував (не постачав) товари, не надавав послуги (не виконував роботи) контрагентам - покупцям

Відповідно, Позивачем, в порушення п. 187.1 ст. 187 Податкового Кодексу України включено до складу податкових зобов'язань з ПДВ з вартості продукції (товарів), відвантаження якої підприємствам - контрагентам не доведено.

Тому апелянт вважає, що податкові зобов'язання, які проведені на підставі нікчемного правочину, за який проводиться перевірка, підлягають коригуванню (зменшенню). Отже, діяльність Позивача була спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з отриманням податкової вигоди.

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за червень-липень 2011р. виявлено його завищення на суму 1132650,99 грн., в т.ч. за червень в розмірі 303520,35 грн. та в липні в розмірі 829130,64 грн..Так, позивачем податковий кредит за червень 2011р. сформовано згідно поданої 20.07.2011р. вх.№ звітної податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2011р в сумі 303520,35 грн. та за липень 2001 р. сформовано згідно поданої 22.08.2011р. вх.№ звітної податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2011 р в сумі 829130,64грн.

Основними контрагентами-постачальниками, за рахунок яких був сформований податковий кредит були: за період з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року ТзОВ «Топ-Альянсбуд» в сумі 225925.67 грн., за період з 01.07.2011р. по 31.07.2011р. ТзОВ

«Вествудсервіс» в сумі 758206.26 грн.

Актом документальної невиїзної позапланової перевірки ТзОВ «Топ-Альянсбуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за період з 01.06.2011 р. по 30.06.2011р. №9997//23-02/35135505 від 20.09.2011р., проведеної працівниками ДПІ у Солом'янському районі м.Києва встановлено: стан платника податків ТзВ «Топ-Альянсбуд» - « 10». В процесі перевірки встановлено що, за юридичною адресою підприємства відсутні первині та бухгалтерські документи: договори, накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, реєстри отриманих та виданих податкових накладних, банківські виписки та будь-які інші первинні бухгалтерські документи, регістри бухгалтерського обліку, що засвідчують здійснення господарської діяльності. Згідно податкової звітності та проведених заходів встановлено відсутність ТзОВ «Топ-Альянсбуд» трудових ресурсів, виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності, визначеного згідно довідки з ЄДРПОУ. Крім того відсутня будь-яка інформація про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Перевіркою встановлено, що операції та взаєморозрахунки ПП ОСОБА_1 з ТзОВ «Топ-Альянсбуд» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна. В зв'язку з цим посадові особи ТзОВ «Топ-Альянсбуд» не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, так як відвантаження та отримання товару проведено в період з 07.06.2011р. по 25.06.2011р. (про що свідчать податкові накладні на отримання товарно-матеріальних цінностей), а факт перевезення вантажу та надання транспортних послуг підтверджується податковими накладними за період з 27.06.2011р. по 29.06.2011р. включно.

ПП Бобком отримано в червні місяці товару (робіт, послуг) на загальну суму 303520,35 грн., а реалізовано протягом місяця в сумі 237473 грн., що свідчить про залишок нереалізованих ТМЦ. Враховуючи те, що у позивача відсутні власні складські приміщення, а договір оренди складських приміщень, укладений з ТзОВ Косівське ремонтно-будівельне управління 5 розірвано, у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відсутні умови для зберігання товару.

Також апелянт зазначає, що Актом про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Вествудсервіс» за липень 2011р. № 829015-2/36733159 від 28. 09. 2011 р. направленого ДПІ у м. Івано-Франківську (вх. №357/7 від 29.09.2011р.), для прийняття рішення щодо визнання правочинів, укладених з ТзОВ «Вестбудсервіс» нікчемними, та/або донарахування сум ПДВ отримано пояснення від 22.09.2011р., надане громадянкою ОСОБА_3- матір'ю ОСОБА_4 - керівника ТзОВ «Вествудсервіс» працівникам ВОЗСПБ ГВПМ ДПІ в м. Івано-Франківську та направлене листом (вх. №357/7 від 29.09.201 1 р), пояснення від 08.09.2011р., надане громадянкою ОСОБА_5, яка з січня 2011р. представляла інтереси ТзОВ «Вествудсервіс» працівникам ВОЗСПБ ГВПМ ДПІ в м. Івано-Франківську та направлене листом ( вх. №357/7 від 29.09.2011р), які свідчать про те, що в ході проведених заходів встановлено, що 09.08.2011 року попередній власник ТзОВ «Вествудсервіс» ОСОБА_6, продав вказане підприємство шляхом перереєстрації через ПП ОСОБА_7 новому власнику ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1.

Згідно отриманого пояснення матері ОСОБА_4, останній не може бути керівником ТзОВ «Вествудсервіс», оскільки закінчив 9 класів Дебіцлавської школи, в подальшому служив в армії, а після повернення працював на тимчасових роботах на будівництві в різних містах України. Де на даний час знаходиться син їй невідомо, зі слів батька ОСОБА_4 може знаходитись в м. Києві на тимчасових роботах. Також, головним бухгалтером ТОВ «Вествудсервіс», є ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, і.н.НОМЕР_3, який в період з 12.01.2011 року по 09.08.2011 року був керівником ТзОВ «Вествудсервіс». 16.09.2011р. відповідно отриманого пояснення ОСОБА_5, яка пояснила, що з січня 2011 року на прохання її колеги ОСОБА_6 вона допомагала йому з веденням фінансово-господарської діяльності на ТзОВ «Вествудсервіс». Також повідомила, що знайома з ОСОБА_8, оскільки 03.06.11 року останнім було підписано довіреність від імені директора ТзОВ «Вествудсервіс», якою уповноважено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, представляти інтереси товариства в органах державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності, ПФУ, в будь-яких інших фондах, ДПА України, органах дозвільної системи МВС України в органах нотаріату, банківських установах та організаціях, незалежно від їх форм власності, відкривати та закривати поточні банківські рахунки з правом розпорядження цими рахунками, проводити грошові операції за банківськими рахунками, підписувати від імені товариства заяви, довідки та інші документи. Крім того у поясненні ОСОБА_5 зазначила, що на прохання ОСОБА_6 оформляла бухгалтерські документи та надавала відповіді на запити, які надходили з ДПІ в м. Івано-Франківськ, також повідомила, що жодного разу не готувала платіжних доручень на перерахування коштів, проте на прохання останнього декілька разів знімала кошти в відділенні БМ Банку за адресою м. Івано-Франківськ, вул. С. Бандери, 62.

Також перевіркою встановлено, що операції та взаєморозрахунки ПП ОСОБА_1 з ТзОВ «Вествудсервіс» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна. В зв'язку з цим посадові особи ТзОВ «Вествудсервіс» не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, а отже правочини ніби-то укладені між ПП ОСОБА_1 та поставщиком ТзОВ «Вествудсервіс» не спричинили реального настання юридичних наслідків.

Проаналізувавши законодавче регулювання щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість суб'єктів господарських відносин, встановлено, що фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 на порушення п. 198.3 ст.198 Податкового Кодексу України, включено до складу податкового кредиту суму ПДВ за червень 2011 року в розмірі 303520,35 грн., за липень 2011р. в сумі 829130,64 грн., використання яких у межах господарської діяльності не доведено. Таким чином, податковий кредит з податку на додану вартість фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 за червень 2011 року на загальну суму 303520,35 грн., за липень 2011 р. в сумі 829130,64 грн. у відповідності до п. 198.3 ст.198 Податкового Кодексу України є недійсним.

Отже, фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 надавались видаткові та податкові накладні без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування, несплати податків, в зв'язку з чим дії підприємства призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України.

Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 відображено у податковому кредиті суми податку на додану вартість за червень 2011 року у розмірі 303520,35 грн., за липень 2011р. розмірі 829130,64 грн., які суперечить інтересам держави і суспільства, та в силу ст.216 ЦК України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Положення статі 17 ГК України передбачає, що система оподаткування в Україні, податки і збори встановлюються виключно законами України. Система оподаткування будується за принципами економічної доцільності, соціальної справедливості, поєднання інтересів суспільства, держави, територіальних громад, суб'єктів господарювання та громадян. Система оподаткування в Україні повинна передбачати граничні розміри податків і зборів, які можуть справлятись з суб'єктів господарювання. При цьому податки та інші обов'язкові платежі, що відповідно до закону включаються до ціни товарів (робіт, послуг) або відносяться на їх собівартість, сплачуються суб'єктами господарювання незалежно від результатів їх господарської діяльності.

Тому, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Виходячи з наведеного просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.02.2012р. та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.10.2011 року державною податковою інспекцією в Косівському районі проведено позапланову документальну невиїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань правильності нарахування податку на додану вартість за період з 01.06.2011 року по 31.07.2011 року. За наслідками перевірки складено акт № 1464/17-0/НОМЕР_1 згідно якого встановлено порушення позивачем ст. 185, ст. 188, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, ч. 1 ст. 202, ст. 203, ст. 215, 216, ст. 228 Цивільного Кодексу України в результаті чого встановлено вчинення нікчемних правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах при придбанні та продажу (робіт, послуг) відсутність об'єкту оподаткування, які підлягають під визначення ст. 185, ст. 188, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, встановлено неправомірність формування податкового зобов'язання та податкового кредиту. Відповідач вважав, що ПП ОСОБА_1 уклав з ТзОВ «Топ-Альянсбуд», ТзОВ «Вествудсервіс» угоди, які не спричиняли реального настання правових наслідків, мотивуючи це ознаками фіктивної діяльності даних контрагентів. Як наслідок відповідач зробив висновок про нікчемність викладених в таких угодах правочинів та необхідності корегування податкового кредиту позивача на підставі акту перевірки № 1464/17-0/НОМЕР_1 від 28.10.2011 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконними дій Державної податкової інспекції в Косівському районі щодо винесення наказу про проведення перевірки суб'єкта господарювання ОСОБА_1 № 795 від 12.10.2011 року та його скасування суд першої інстанції правильно зазначив, що згідно ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Згідно п.п.78.1.1 згаданого Кодексу документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

У даній спірній ситуації судом першої інстанції з'ясовано, що 31.08.2011 року ДПІ в Косівському районі було направлено ОСОБА_1 запит про надання інформації про взаєморозрахунки із ТзОВ «Вествудсервіс» протягом липня 2011 року та ТзОВ «ТОП-Альянсбуд» протягом червня 2011 року. Однак інформація на письмові запити була надана тільки 27.09.2011 та 24.10.2011 року. Крім того обставинами для проведення перевірки позивача були наслідки перевірок інших платників податків, зокрема направлені на адресу відповідача Акт документальної невиїзної позапланової перевірки ТзОВ «ТОП-Альянсбуд» від 20.09.2011 року, проведеної працівниками ДПІ в Солом'янському районі м.Києва та Акт Державної податкової інспекції в м.Івано-Франківську про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Вествудсервіс» від 28.09.2011 року.

Перевірка проводилась на підставі наказу Начальника ДПІ в Косівському районі за №795 від 12.10.2011 року та повідомлення №1514/10/17-0 від 12.10.2011 року, які були доведені до відома позивача.

З огляду на зазначене судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, що позапланова документальна невиїзна перевірка позивача проведена згідно чинного законодавства, а тому дотримано порядок винесення оспорюваного Наказу та проведення перевірки суб'єкта господарської діяльності ОСОБА_1

Однак колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії Державної податкової інспекції в Косівському районі, які полягають у зменшенні суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 1 132 650,99 грн. та податкових зобов'язань в розмірі 1 057 661,80 грн. згідно акту документальної невиїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питань правильності нарахування податку на додану вартість за період з 01.06.2011 року по 31.07.2011 року за № 1464/17- 0/НОМЕР_1 від 28.10.2011 року та зобов'язання відповідача враховувати при визначенні податкового зобов'язання з податку на додану вартість ПП ОСОБА_1 сформовані податкові зобов'язання на загальну суму 1 057 661,80 грн. та податковий кредит в сумі 1132650,99 грн.

Фактично судом визнано протиправними дії ДПІ які полягають у зменшенні відповідно до акту документальної невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань правильності нарахування податку на додану вартість за з 01.06.2011р. по 31.07.2011р. №1464/17- 0/НОМЕР_1 від 28.10.2011р. суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 1132650.99грн. та податкових зобов'язань в розмірі 1057661,8грн. Тобто розглядаючи спір суд дав оцінку позиції податкового органу викладену в акті перевірки та вказав, що висновки Акту перевірки №1464/17-0/НОМЕР_1 від 28.10.2011 року ґрунтуються лише на припущеннях ревізора-інспектора щодо фіктивності (нікчемності) укладених договорів, його позиція про те, що ці правочини суперечать інтересам держави, не підкріплені належними доказами чи рішеннями суду про визнання їх такими. А припущення перевіряючих про нікчемність правочинів жодним чином не можуть впливати на правила встановлені відповідними Законами України з питань оподаткування.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до статті 86 Податкового Кодексу України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акту або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Згідно пункту 1.3 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затвердженого Наказом № 327 від 10.08.2005 року за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання - довідка. Акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Отже висновки податкового органу викладені в акті перевірки можуть слугувати підставою для нарахування податкових зобов'язань і застосування штрафних санкцій.

Однак ні судом першої інстанції ні у суді апеляційної інстанції не встановлено, що податковим органом було прийнято рішення про нарахування податкових зобов'язань чи застосовано штрафні санкції.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що дії відповідача, які полягають у викладенні в акті перевірки встановлених обставин, жодним чином не порушують прав позивача, а відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Тому суд апеляційної інстанції вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, бо така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу державної податкової інспекції в Косівському районі - задовольнити, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2012 року у справі № 2а-3364/11/0970 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.В. Ільчишин

О.М. Довгополов

Повний текст постанови виготовлений 27.02.2015 року