Справа № 807/130/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2015 рокум. Ужгород№ 807/130/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

за участі секретаря судового засідання Штефанюк Н.І.

за участю сторін:

представника позивача - не з'явився;

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 10 березня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 11 березня 2015 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, якою просить суд стягнути податковий борг перед бюджетом з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий номер - НОМЕР_1, АДРЕСА_1) в розмірі 1726841,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач являється фізичною особою-підприємцем та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області як платник податків. Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 Податкового Кодексу України, платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Так Державною податковою інспекцією у Тячівському районі проведено документальну позапланову виїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2011 року, за результатами якої, 22 лютого 2012 року складено акт за № 125/17-0120/НОМЕР_1 та 15 березня 2012 року прийняті податкові повідомлення-рішення, відповідно до яких за відповідачем рахується податковий борг у сумі 1726840 грн.. Крім того відповідачеві була нарахована пеня розмір якої становить 1,03 грн..

Позивач, в судове засідання не з'явився, проте 11 лютого 2015 року подав до Закарпатського окружного адміністративного суду заяву, відповідно до якої просив задовольнити позовні вимоги та розгляд даної справи провести без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами (а.с. 29).

В судові засідання, що проходили 23 лютого 2015 року та 10 березня 2015 року відповідач не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Заперечення проти позову відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, із зазначенням місця проживання: 90564, Закарпатська область, Тячівський район, селище міського типу Тересва, вул. Армійська, буд. 173, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія Ідентифікаційних даних (а.с. 7) та Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.а.с. 38, 39).

Відповідно до довідки про взяття на облік платника податків № 15207 від 15 листопада 2005 року, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 24 липня 2002 року перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (а.с. 8).

В період з 18 січня 2012 року по 15 лютого 2012 року позивачем було проведено позапланову документальну виїзну перевірку відповідача за період діяльності з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2011 року, про що 22 лютого 2012 року складений відповідний акт за № 125/17-0120/НОМЕР_1. В результаті перевірки встановлено факт порушення відповідачем: статті 19 пункту 19 "а" Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22 травня 2003 року № 889-ІV, статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", зокрема заниження отриманого чистого доходу та не визначення податку з доходів фізичних осіб на суму 56099 грн.; статті 7 пункту 7.3 підпункту 7.3.1 Закону України "Про податок на додану вартість" та статті 187 пункту 187.1 Податкового кодексу України, зокрема заниження суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 1391136 грн.; статті 3 пункту 1 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (а.с.а.с. 19-21, 40-48).

На підставі вищевказаного акту позивачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 15 березня 2012 року: за № 63//17-01, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 1670049 грн. (у тому числі за основним платежем 1391129 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 278920 грн.); за №64//17-01, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 56100 грн. (у тому числі за основним платежем 56099 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1 грн.); за № 65//17-01, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1 грн.; за № 66/0000/731732/17-01, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 2820 грн. (а.с.а.с. 9-12).

Відповідно до облікової картки платника податків по податковому повідомленню-рішенню від 15 березня 2012 року за № 64//17-01, у зв'язку з існуючою переплатою у розмірі 2130 грн. - за відповідачем рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 53970 грн. (а.с. 15).

Судом встановлено, що не погоджуюсь із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями відповідачем було розпочато процедуру судового оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2012 року, що ухвалена в адміністративній справі № 2а-0770/889/12 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Тячівському районі Закарпатської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю. Зокрема, Закарпатським окружним адміністративним судом визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 15 березня 2012 року за №№ 63//17-01; 64//17-01; 65//17-01 та 66//17-01 (а.с.а.с. 40-48).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області задоволено. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2012 року, що ухвалена в адміністративній справі № 2а-889/12/0770 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Тячівському районі Закарпатської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасовано, та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено (а.с.а.с. 19-21) .

Згідно статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.39 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.156 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.175 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 54 пункту 54.3 підпункту 54.3.2 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань.

Відповідно до статті 56 пункту 56.18 абзацу 4 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, після ухвалення 24 листопада 2014 року Львівським апеляційним адміністративним судом постанови, про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Тячівському районі Закарпатської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 березня 2012 року за №№ 63//17-01; 64//17-01; 65//17-01 та 66//17-01 - визначені цими податковими повідомленнями-рішеннями суми грошових зобов'язань, в розумінні статті 56 пункту 56.18 абзацу 4 ПК України, стали узгодженими.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, (стаття 59 пункт 59.1. ПК України), контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із несвоєчасним погашенням сум грошового зобов'язання, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 15 березня 2012 року за №№ 63//17-01; 64//17-01; 65//17-01 та 66//17-01 - позивачем було направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 31 грудня 2014 року № 3983-25, копія корінця якої міститься в матеріалах справи (а.с. 22). Вказана податкова вимога була отримана відповідачем 08 січня 2015 року, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 22).

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.162. Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до статті 129 пункту 129.1 підпункту 129.1.1 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

У відповідності до вищевказаної статті, відповідачу було нараховано пеню у розмірі 1,03 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією облікової картки платника податків (а.с. 17).

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Заборгованість відповідача підтверджується також наявними в матеріалах справи копіями облікових карток платника податків (а.с.а.с. 15-18).

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Зважаючи на вказані норми Податкового кодексу України, враховуючи обставини, встановлені судом, позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до статті 94 частини 4 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 9, 10, 11, 70, 71, 72, 94, 158 - 163, 167, 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг у розмірі 1726841,03 (одного мільйона семисот двадцяти шести тисяч вісімсот сорока однієї грн. 03 коп.) грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко