Справа № 607/20268/13-а
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2014 Справа №607/20268/13-а
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Яцина О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Тернопільській області, інспектора ДПС ВДАІ МГБ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області Василишина Анатолія Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УДАІ УМВС України в Тернопільській області, інспектора ДПС ВДАІ МГБ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області Василишина Анатолія Васильовича про скасування постанови серії ВО1№189814 від 16.10.2013 року в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 320 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що інспектором при притягненні його до адміністративної відповідальності не встановлені та не досліджені обставини, які б свідчили про наявність у його діях ознак адміністративного правопорушення. Вказує, що 16.10.2013 року він керував транспортним засобом марки ВАЗ-21099 у м. Тернополі по вул..Гоголя, та жодних порушень ПДР не вчиняв та знак 3.2.«Рух механічних транспортних засобів заборонено» він не порушував, оскільки рухався з вул.. Гоголя в сторону залізничного вокзалу в м. Тернопіль. Також вказує, що інспектор не врахувавши його пояснень склав протокол про адміністративне правопорушення, а надалі й постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Тому вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення винесена необґрунтовано, без врахування його пояснень і об'єктивного дослідження обставин справи, та просить її скасувати.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, однак подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує з мотивів, викладених у адміністративному позові, просить його задовольнити.

Представник відповідача УДАІ УМВС України в Тернопільській області та відповідач інспектор ДПС ВДАІ МГБ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області Василишин А.В. в судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення ВО1№189814 від 16.10.2013 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді 320 грн. штрафу.

Як вбачається із змісту даної постанови інспектором ДПС ВДАІ МГБ ТМВ встановлено, що гр. ОСОБА_1 16.10.2013 року о 20.00 год., в м. Тернополі на вул.. Руська, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21099», державний номерний знак «НОМЕР_1», порушив вимогу дорожнього знаку «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п.3.2 Д1 ПДР України та внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.10.2013 року серії АА2№125456 інспектором ДПС ВДАІ МГБ ТМВ Василишин А.В. встановлено, що гр. ОСОБА_1 16.10.2013 року о 20.00 год., в м. Тернополі на вул.. Руська, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21099», державний номерний знак «НОМЕР_1», порушив вимогу дорожнього знаку «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п.3.2 Д1 ПДР України.

У відповідності до п. 8.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р. регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно додатку 1 до ПДР дорожній знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» відноситься до категорії заборонних знаків та забороняє рух усіх автомобілів.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП встановлено, що порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків є адміністративним правопорушенням і тягне за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення та накладенні стягнення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог процесуального закону докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.71 КАС України в адміністративних справах, про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин на які вона посилається, суд, вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч. 1. ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Як встановлено судом, вчинене позивачем адмінправопорушення, а саме - порушення вимог дорожнього знаку «Рух механічних транспортних засобів заборонено», зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА2№125456 від 16.10.2013 року, який є одним із доказів відповідно до вимог ст.251 КУпАП.

Із доводів позивача ОСОБА_1, викладених ним у адміністративному позові, вбачається, що 16.10.2013 року він керував транспортним засобом марки ВАЗ-21099 у м. Тернополі по вул..Гоголя, та жодних порушень ПДР не вчиняв та знак 3.2.«Рух механічних транспортних засобів заборонено» він не порушував, оскільки рухався з вул.. Гоголя в сторону залізничного вокзалу в м. Тернопіль. Також вказує, що інспектор не врахувавши його пояснень склав протокол про адміністративне правопорушення, а надалі й постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Тому вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення винесена необґрунтовано, без врахування його пояснень і об'єктивного дослідження обставин справи.

Із змісту ст.8 КУпАП, слідує, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які вчинили адміністративне правопорушення.

Однак, незважаючи на вимоги КАС України, представник відповідача у судове засідання не з'явився та не представив належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення, а також не спростовано доводів позивача ОСОБА_1 про неправомірність винесення постанови.

З врахуванням наведених обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що у діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, однак враховуючи конкретні обставини, за яких було вчинено правопорушення, особу порушника, характер вчиненого правопорушення, яким не було створено перешкод іншим учасникам дорожнього руху, вважає, що дане правопорушення слід визнати малозначним.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, враховуючи малозначність вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку, що постанову серії ВО1№189814 від 16.10.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності необхідно скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 22, 122, 245, 251, 287- 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВО1№189814 від 16.10.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 320грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - провадженням закрити, у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши йому усне зауваження.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан