Справа № 382/2754/14-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 382/2754/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Карпович В.Д. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу відповідача - управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області на постанову Яготинського районного суду Київської області від 05 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н ОВ И В:

У грудні 2014 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати неправомірним рішення комісії по розгляду питань пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області №5003/04-07 від 28 листопада 2014 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- визнати за ним право на пільгову пенсію за віком та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області призначити пенсію за віком на пільгових умовах, включивши стаж роботи його на посаді тракториста за періоди: з 17 листопада 1979 року по 23 грудня 1980 року; з 26 червня 1982 року по 16 лютого 2000 року; з 16 лютого 2000 року по 31 березня 2001 року; з 29 березня 2012 року по 31 грудня 2014 року, з дня звернення з заявою до управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області про призначення пенсії відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (24 вересня 2014 року);

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 05 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно записів у трудовій книжці, позивач має загальний трудовий стаж 39 років (станом на 2014 рік), а за професією тракториста - машиніста - 28 років (станом на 1 грудня 2014 року) (а.с.10-13).

24 вересня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою, про призначення пенсії за віком відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до якої ним були надані трудова книжка та довідка про стаж роботи, згідно яких він працював на посаді тракториста - машиніста в Товаристві з обмеженою відповідальністю імені Бондаренка, у періоди: з 17 листопада 1979 року по 23 грудня 1980 року; з 26 червня 1982 року по 16 лютого 2000 року (а.с.30).

18 листопада 2014 року, позивач додатково надав довідку за №125 від 11 листопада 2014 року, про роботу трактористом - машиністом з 16 лютого 2000 року по 31 березня 2001 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю імені Бондаренка (а.с.27).

28 листопада 2014 року відповідачем було винесено рішення № 5003/04-07, яким позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого первинними документами (а.с.8-9).

Відмовляючи позивачу в призначені пенсії на пільгових умовах, відповідач посилається на той факт, що ОСОБА_3 вступив до колгоспу ім. Бондаренка в 1975 році - працював різноробочим. В 1979 році посада вказана як тракторист, проте трудова книжка не містить записів про підставу зарахування його на дану посаду. Будь-яких протоколів чи наказів не було надано для підтвердження того, що з 17 листопада 1979 року позивача переведено на посаду тракториста (а.с.8-9).

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду першої інстанції.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Записами у трудовій книжці позивача підтверджується, що стаж роботи на посаді тракториста становить близько 28 років (станом на 01 грудня 2014 року), а саме: з 17 листопада 1979 року по 23 грудня 1980 року - ТОВ ім.. Бондаренка; з 26 червня 1982 року по 16 лютого 2000 року - ТОВ ім.. Бондаренка; з 16 лютого 2000 року по 31 березня 2001 року (ТОВ ім.. Бондаренка); з 29 березня 2012 року по 03 грудня 2014 року - філія «Яготинська « ТОВ Інвест Україна (а.с. 10-13 ).

Згідно з листом Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7, згідно якого до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам - машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи - машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами - машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Відповідно до висновку акту зустрічної перевірки довідки про заробітну плату, проведеної управлінням Пенсійного фонду в Яготинському районі та ТОВ ім. Бондаренка від 22 жовтня 2014 року, перевірені документи підтверджують, що позивач у періоди: з 17 листопада 1979 року по 23 грудня 1980 року та з 26 червня 1982 року по 16 лютого 2000 року працював на посаді тракториста, має посвідчення тракториста-машиніста серії ЕВ №047002 і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного сезону сільгоспробіт у рослинництві. Первинні документи, використані при проведенні перевірки достовірні та надані в повному обсязі, а додаткових документів, що свідчать про діяльність платника за період що перевіряється - немає (а.с 33-35).

Таким чином, характер роботи та трудовий стаж позивача, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, підтверджено згідно з вимогами, передбаченими законодавством України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про неправомірність відмови управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області в призначенні пільгової пенсії позивачу відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Належним способом поновлення порушеного права позивача є визнання за ним права на пільгову пенсію за віком та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області призначити пенсію за віком на пільгових умовах, включивши стаж роботи його на посаді тракториста за відповідні періоди.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача - управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області на постанову Яготинського районного суду Київської області від 05 лютого 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Яготинського районного суду Київської області від 05 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.