Справа № 539/841/14-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2015р. м. Київ К/800/43723/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 травня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про визнання дій протиправними, зобов'язання відповідача перерахувати та сплатити позивачу пенсію відповідно до довідки від 01 квітня 2014 року № 35/04 про заробітну плату, починаючи з 08 квітня 2014 року, з урахуванням сплаченого.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року, позов задоволено: визнано протиправною відмову відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу; зобов'язано відповідача перерахувати та сплатити позивачу пенсію відповідно до довідки від 01 квітня 2014 року № 35/04, починаючи з 08 квітня 2014 року, з урахуванням сплаченого.

Не погоджуючись з цими рішеннями судів, відповідач звернувся з касаційною скаргою на них, в якій просив їх скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові.

В запереченні позивач просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та має 2 групу інвалідності, в зв'язку з чим отримує державну пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

08 квітня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі нової довідки від 01 квітня 2014 року № 35/04 про заробітну плату.

У задоволенні такої заяви позивачу відмовлено.

Не погоджуючись з відмовою, позивач заявив цей позов.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, позов задовольнив.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" врегульовано Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі Порядок).

Пунктом 7 Порядку передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986- 1990роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (пункт 2).

У разі коли кількість відпрацьованих днів у неповному календарному місяці роботи більш як 25,4, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за фактично відпрацьований час (пункт 5).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач для перерахунку пенсії подав довідку від 01 квітня 2014 року № 35/04 про заробітну плату.

Відмовляючи в перерахунку пенсії, орган Пенсійного фонду України ставить під сумнів вказану довідку, оскільки вона, на його думку, суперечить документу, на підставі якого призначена пенсія, а саме: архівній довідці від 19 січня 2007 року № 36091.

На думку колегії суддів, розбіжності між вищезазначеними довідками відсутні, оскільки остання доповнює попередню інформацією про розмір заробітної плати та кількість відпрацьованих днів.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, повторюють аналогічні доводи заперечень на позов та апеляційної скарги, належним чином досліджені та оцінені судами, їх висновків не спростовують та не дають підстав вважати рішення судів такими, що винесені з порушеннями норм процесуального або матеріального права.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області залишити без задоволення, а постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 травня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: