Справа № 815/7050/14
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7050/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін

представник позивача ОСОБА_1

представник третьої особи / ОСОБА_2 / ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

ОСОБА_4 до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменьскої Олени Андріївни, за участю третіх осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_4 з адміністративним позовом до до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської Олени Андріївни, за участю третіх осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_2, в якому з урахуванням змін позовних вимог від 06.02.2015 року просить суд:

- визнати протиправними та скасувати внесення державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменською Оленою Андріївною відомостей щодо скасування мого, ОСОБА_4, права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2014 року по справі № 1517/6661/2012;

- зобов'язати Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції поновити реєстрацію мого, ОСОБА_4, права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 21.10.1994 року між нею та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб Відділом

реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради народних

депутатів Одеської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів було

зроблено актовий запис за № 600.

При реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище «ОСОБА_4» було змінено та мені було привласнено прізвище чоловіка «ОСОБА_4».

ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї з відповідачем народився син - ОСОБА_8. Народження сина у встановленому законом порядку було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центральної райради народних депутатів м. Одеси, про що у Книзі записів громадянського стану про народження було зроблено відповідний запис за № 130.

У 2003 року позивач уклала з ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат договір про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків № 32/2390, відповідно до якого здійснено інвестування будівництва квартири АДРЕСА_1 на суму 159 987,00 грн., підрядчик передав їй у власність двокімнатну квартиру за вказаною адресою.

16.06.2004 р. Виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано Свідоцтво про право власності на квартиру за вказаною адресою.

Як зазначає позивач, у зв'язку з тим, що на той час, у зв'язку з вихованням дитини, яка потребувала багато уваги та опіки, а також у зв'язку з роботою, яка не дозволяла у робочий час займатися особистими справами, у неї не було можливості особисто займатися оформленням квартири, свідоцтво про право власності на квартиру було оформлено на ім'я чоловіка ОСОБА_6 та право власності на його ім'я було зареєстровано в КП «Одеське МБТІ та РОН» номер запису: 3003 в книзі: 792пр-150, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав за № 33312081 від 28.02.2012 р.

Вказані спірні правовідносини були предметом розгляду судів різних інстанцій.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2010 року про забезпечення позову по справі № 2-8626/2010 на вказану квартиру було накладено арешт.

23.04.2010 року вказана ухвала суду, у відповідності із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обстеження» (в редакції станом на 23.04.2010 року), виконана Одеською філією державного підприємства Міністерства юстиції України «Інформаційний центр».

Вказана ухвала суду не змінювалася, заходи забезпечення позову не скасовувалися та арешт з квартири за вказаною адресою не знімався.

21.06.2011 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси (справа № 2-

7511/2009 р.) за позивачем було визнано право власності на спірну квартиру за вказаною адресою. Вказане рішення набрало законної сили.

28.02.2012 року право власності було встановленим чином зареєстровано в КП «Одеське МБТІ та РОН».

В подальшому 24.01.2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2011 року (справа № 2-7511/2009 р.) було скасовано та в задоволені позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено.

11.03.2014 року постановою Одеського окружного адміністративного суду (справа № 1517/6661/2012) було визнано протиправними дії реєстратора КП «Одеське МБТІ та РОН», пов'язані з реєстрацією 28.02.2012 року набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2011 р. по справі № 2-7511/2009, та вказана реєстрація була скасована.

Крім того, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2014 р. по цивільній справі № 522/11811/14-ц) було також накладено арешт на квартиру за вказаною адресою.

Вказані ухвали суду, якими було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, не скасовувалися та не відмінялися.

Вказані обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 12.11.2014 р.

Вказані ухвали суду, якими було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, є обов'язковими до виконання на всій території України та для всіх підприємств, установ та організацій, в тому числі і для Реєстраційної служби Одеського МУЮ.

Накладені обтяження на квартиру за вказаною адресою, позбавляють можливості здійснювати будь-які дії, пов'язані з вказаним нерухомим майном, в тому числі здійснювати реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації права власності щодо вказаної квартири.

Але не зважаючи на арешт квартири, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2010 року, та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2014 р., які є обов'язковими до виконання на всій території України (ст. 124 Конституції України), державний реєстратор Реєстраційній служби Одеського міського управління юстиції Каменська O.A. внесла відомості про скасування реєстрації права власності до Державного реєстру речових прав власності на спірну квартиру.

Позивач вважає, що дані дії державного реєстратора є безпідставними, неправомірними та такими, що порушують законні права та інтереси позивача, а тому підлягають визнанню протиправними.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов.

Представники відповідачів /реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської Олени Андріївни/ в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Надали до суду письмові заперечення, в яких просили суд у задоволені адміністративного позову відмовити. В обґрунтування зазначили, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2014 у справі № 1570/6661/2012 було визнано протиправними дії реєстратора Комунальною підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», пов'язані з реєстрацією 28 лютого 2012 року набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2011 року по справі № 2-7511/2009 та постановлено скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, здійснену 28 лютого 2012 року реєстратором Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2011 року по справі № 2-7511/2009.

Крім того, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2014 у справі № 1570/6661/2012, яку було подано до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, було зобов'язано реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про скасування реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, здійсненої 28.02.2012 року реєстратором Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2011 року по справі № 2-7511/2009, та зобов'язано реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про поновлення за ОСОБА_6 реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24.01.2014 року право власності, набуте позивачем на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2011 року у справі № 2-5261/2011 визнано набутим незаконно.

Державний реєстратор не має повноважень ставити під сумнів законність рішення суду, яке набрало законної сили, а відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, стаття 14 якого регламентує обов'язковість виконання на всій території України постанов та ухвал суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, невиконання цих рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Тому державний реєстратор зобов'язаний виконати рішення суду.

Таким чином, відповідачем правомірно та відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV внесено відомості щодо скасування ОСОБА_4, права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2014 року по справі №1517/6661/2012.

Представник третьої особи /ОСОБА_2/ в судовому засіданні просив суд у задоволені адміністративного позову відмовити повність, з підстав викладених у письмових запереченнях.

Третя особа ОСОБА_6 до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Відтак, суд прийшов до висновку, що спір підлягає вирішенню на підставі наявних у матеріалах справи доказів, оскільки вони повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

26.08.2014 року представник ОСОБА_2 звернувся до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції з заявою про скасування права власності ОСОБА_4 на квартиру за адресою: АДРЕСА_5, до якої додав постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2014 року по справі №1570/6661/2012.

Розглянувши подану заяву та документи державним реєстратором прав на нерухоме майно Каменською О.А. було прийнято рішення №15368775 від 26.08.2014 року про скасування права власності ОСОБА_4 на нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №15368363 від 26.08.2014 року, яким проведено державну реєстрацію права власності на вищезазначене нерухоме майно за ОСОБА_2.

Представник позивача вважає, що державний реєстратор реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменська Олена Андріївна порушила вимоги діючого законодавства, порядок виконання судового рішення, оскільки на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, ухвалами Приморського районного суду від 23.04.2010 року по справі №2-8626/2010 та від 01.07.2014 року по справі №522/11811/14-ц було накладено арешт, а отже, накладені обтяження позбавляють можливості здійснювати будь-які дії, пов'язанні з вказаним нерухомим майном, в тому числі здійснювати реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації права власності щодо вказаної квартири.

Суд не погоджується з таким твердженням представника позивача та надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (далі - Закон).

Статтею 1 Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 3 Закону, державна реєстрація прав є обов'язковою. Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Частиною 4 ст. 9 Закону встановлено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Судом встановлено, що рішенням державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменською Оленою Андріївною №15368775 від 26.08.2014 року скасовано право власності ОСОБА_4 на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2014 року по справі №1570/6661/2012.

Так, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2014 року по справі №1570/6661/2012 адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії реєстратора Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості", пов'язані з реєстрацією 28 лютого 2012 року набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2011 року по справі № 2-7511/2009; скасовано реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, здійснену 28 лютого 2012 року реєстратором Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21.06.2011 року по справі № 2-7511/2009; зобов'язано державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Державного реєстру прав) відомості про скасування реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, здійсненої 28 лютого 2012 року реєстратором Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21.06.2011 року по справі № 2-7511/2009; зобов'язано державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Державного реєстру прав) відомості про поновлення за ОСОБА_6 реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2014 року по справі №1570/6661/2012 апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2014 року змінено, виклавши абзаци 4 та 5 резолютивної частини цієї постанови наступним чином: зобов'язати Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про скасування реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, здійсненої 28.02.2012 року реєстратором Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2011 року по справі №2-7511/2009; зобов'язати Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про поновлення за ОСОБА_6 реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1. В іншій частині постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2014 року - залишено без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення.

Таким чином, рішення відповідача щодо скасування права власності ОСОБА_4, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2014 року по справі № 1517/6661/2012, яке набрало законної сили 17.06.2014 року та є обов'язковим до виконання на всій території України, відповідає чинному законодавству, тому підстави для скасування таких відомостей відсутні.

При цьому, слід звернути увагу на той факт, що можливість внесення державним реєстратором запису щодо скасування запису про державну реєстрацію права власності з з метою поновлення права іншої особи, яке було неправомірно порушено, за умови наявності запису про арешт майна, підтверджена Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2014 р. по справі № 1570/6661/2012.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним і скасування внесення державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменською Оленою Андріївною відомостей щодо скасування мого, ОСОБА_4, права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2014 року по справі № 1517/6661/2012.

Оскільки суд відмовив у задоволенні першої позовної вимоги, друга позовна вимога, яка є похідною від першої, також задоволенню не підлягає.

Можливість задоволення вимоги позивача щодо поновлення реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_4 виключає рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.12.2015 року, яким встановлено, що ОСОБА_4 набула право власності на квартиру на підставах, що заборонені законом, а також і рішення Апеляційного суду Одеської області від 24.01.2014 року, яким скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2011 р. про визнання права власності на квартиру за ОСОБА_4

Таким чином, поновлення права власності на квартиру за ОСОБА_4 суперечить принципу законності, оскільки остання такого права не має.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Водночас, відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, надано суду докази, які спростовують твердження позивача, а відтак, доведено правомірність своїх дій та рішень.

Тобто, виходячи з системного аналізу вищезазначених приписів законодавства, суд вбачає відсутність порушення норм чинного законодавства в діях та оскаржуваному рішенні відповідача.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, відповідач діяв правомірно та відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703, у зв'язку із чим суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

В задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

10 березня 2015 року.