Справа № 699/196/15-а
Суддя: Савранський О. А.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/196/15-а
Номер провадження 2-а/699/19/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.03.2015 м.Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Савранський О.А., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явив у суд даний позов і просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку йому пенсії та зобов'язати відповідача здійснити з 01.03.2014 року перерахунок розміру пенсії державного службовця, спеціаліста 1-ї категорії по зв'язках з органами місцевого самоврядування Корсунь-Шевченківської районної ради в розмірі 80% від заробітної плати на підставі уточнюючих довідок Корсунь-Шевченківської районної ради №1/03-16 від 23.01.2015 року про заробітну плату з урахуванням зазначених в них сум матеріальної допомоги на оздоровлення за 2012-2014 роки в сумі 6296,24 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2012-2014 роки в сумі 4582,18 грн., індексації заробітної плати за 2012-2014 роки - 12890,22 грн.

Позивач мотивує свій позов тим, що працював в державному органі і одержував заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету, з 01.03.2014 року позивачу призначена пенсія державного службовця, при розрахунку якої зовсім не взяті до уваги «інші виплати», які входили в структуру заробітної плати позивача та які відображені в довідках про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, зокрема, про виплати допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати. Однак, відповідачем у перерахунку пенсії з урахуванням повного розміру «інших виплат», позивачу відмовлено з посиланням на діюче законодавство. Тому позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Справа розглядається в порядку скороченого провадження на підставі вимог ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідачем згідно з ч. 3 ст. 183-2 КАС України подані заперечення проти позову та необхідні документи, які мотивовані тим, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, компенсації за невикористану щорічну відпустку не включаються до заробітної плати при обчисленні пенсії, так як дані виплати не входять до складу заробітної плати державного службовця відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» та є разовими, а також відповідач вказував на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Суд, розглянувши адміністративну справу, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У суді встановлено, що позивач є інвалідом 2 групи загальне захворювання з 18.07.2013 року, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК №340291 серія 10 ААБ (а.с.13).

Згідно запису трудової книжки позивача, розпорядженням №5-к від 28.02.2014 року, ОСОБА_1 28.02.2014 року звільнений з посади спеціаліста 1-ї категорії по зв'язках з органами місцевого самоврядування в зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності (а.с.14-16).

Розпорядженням начальника УПФ України в Корсунь-Шевченківському районі №138055 від 06.06.2014 року йому призначена пенсія по 2 групі інвалідності як державному службовцю в сумі 2624,18 грн. з 06.03.2014 року.

Відповідно до довідок про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», видані ОСОБА_1 Корсунь-Шевченківською районною радою від 23.01.2015 року №1/03-16 надбавки, премії та інші виплати за період з березня 2012 року по лютий 2014 року становили 14952,00 грн., серед яких інші виплати вказані наступні: матеріальна допомога на оздоровлення становить - 6296,24 грн., матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - 4582,18 грн., індексація заробітної плати - 12890,22 грн. та зазначено, що на всі види виплат, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.10-12).

12 січня 2015 року позивач звертався до відповідача щодо врегулювання спору в позасудовому порядку.

Відповідно до листа УПФ України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області №459/04 від 23.01.2015 року у включенні до заробітної плати при обчисленні пенсії відповідно до законодавства сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, позивачу відмовлено, з підстав, що такі виплати не входять до складу заробітної плати державного службовця та є разовими (а.с.8).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч.1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч.6 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати та є додатковою заробітною платою.

Згідно ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Ст. 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Також, перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії (ст.37-1 Закону України «Про державну службу»).

Згідно ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

П.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року №865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 06.09.2013 року №15-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, №2а-4753/09/2670» визнано такою, що втратила чинність, постанову правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року N 19-11 «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 04.12.2008 року за N 1161/15852, а також затверджено: форму довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»; форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію; форму довідки про заробітну плату державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на посадах, з яких призначено (перераховано) пенсію.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки, відповідач не надав суду доказів стосовно правомірності відмови у здійсненні перерахунку пенсії службовцю, суд, врахувавши, що Закони України «Про оплату праці» та «Про державну службу» відносять до складу заробітної плати також інші виплати, приходить до висновку про те, що дії відповідача є протиправними.

Наведене відповідає рішенням Верховного Суду України по справах №21-3а14, №21-14а14 від 04.03.2014 року, які відповідно до ст.244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду суд оцінює критично, так як розпорядження відповідача про призначення пенсії видане 06.06.2014 року, яке направлено позивачу не було відповідачем. Позивачу стало відомо про порушення прав лише 12.01.2015 року та звернувся до суду 02.03.2015 року, тобто в межах шестимісячного строку, який передбачений ч.2 ст.99 КАС України.

Згідно розпорядження начальника УПФ України в Корсунь-Шевченківському районі №138055 від 06.06.2014 року дата призначення пенсії позивачу по інвалідності як державному службовцю 06 березня 2014 року ( у позовній заяві позивачем помилково зазначена дата 01 березня 2014 року).

Таким чином, суд встановив, що мали місце обставини, якими позивач обґрунтував вимоги, підтвердив їх доказами, а тому позов підлягає повному задоволенню.

Заходи забезпечення адміністративного позову судом не вживалися.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 8-11, 69-71, 99, 159-163, 186 КАС України, ст.ст. 2, 33 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області щодо не включення додаткових видів оплати праці («інші виплати») під час обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 та відмови йому у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням фактично отриманих сум допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та повної суми індексації заробітної плати, з яких сплачувались страхові внески на державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області (19400 обл. Черкаська м. Корсунь-Шевченківський вул. Шевченка, 42 код ЄДПРОУ 21366656, інші дані про особу суду невідомі) здійснити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець, зареєстрований і проживає АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_3 виданий 01 листопада 1996 року Міським відділом №2 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (інші відомості про особу суду невідомі) з 06 березня 2014 року перерахунок розміру пенсії державного службовця в розмірі 80% від заробітної плати на підставі уточнюючої довідки Корсунь-Шевченківської районної ради від 23.01.2015 року №1/03-16 з урахуванням при розрахунку розміру пенсії нарахованих та виплачених матеріальних допомоги на оздоровлення та матеріальних допомоги для вирішення соціально-побутових питань та фактично отриманих сум індексації заробітної плати, з яких сплачувались страхові внески на державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та виплатити з урахуванням виплачених сум.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Савранський О. А.