Справа № 815/1083/15
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1083/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов № 42977564 від 22.04.2014 року, № 42977564 від 24.12.2014 року, № 45933611 від 29.12.2014 року, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в якому просив суд визнати протиправними та скасувати постанови Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції № 42977564 від 22.04.2014 року, № 42977564 від 24.12.2014 року, № 45933611 від 29.12.2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

16.04.2014 року головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ахремовою Т.Ю. було винесено постанову № 42977564 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 755/17491/2013 виданого 11.09.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» грошової суми у розмірі 1480990,60 грн. Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

22.04.2014 року у зв'язку із невиконанням боржником у добровільному порядку рішення суду, державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 148099,06 грн.

На підставі заяви ПАТ «Укрсоцбанк» за вих. № 08.506-297/37-14066 від 22.12.2014 року державний виконавець Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ахремова Т.Ю. прийняла постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, якою було виділено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору та залишено чинними накладені на майно боржника арешти.

29.12.2014 року головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ахремовою Т.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 42977564 від 22.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 148099,06 грн.

Позивач не погоджується з постановами відповідача № 42977564 від 22.04.2014 року, № 42977564 від 24.12.2014 року, № 45933611 від 29.12.2014 року та вважає їх протиправними, винесеними з порушенням норм чинного законодавства та такими, що належать до скасування.

В судове засідання, призначене на 11 березня 2015 року, сторони не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином та своєчасно. 26.02.2015 року через канцелярію суду надійшли клопотання від представника позивача та від представника відповідача про розгляд справи за їх відсутністю (а.с.42-43).

Суд з урахуванням ч.6 ст.128 КАС України вирішив розглянути дану адміністративну справу в письмовому провадженні.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2014 року головний державний виконавець Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ахремова Т.Ю. прийняла постанову № 42977564 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 755/17491/2013 від 11.09.2013 року, який виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» грошової суми у розмірі 1480990,60 грн. (а.с.31).

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

22.04.2014 року, у зв'язку із невиконанням боржником у добровільному порядку постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2014 року, головний державний виконавець Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ахремова Т.Ю. прийняла постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 148099,06 грн. (а.с.30).

24.12.2014 року до Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надійшла заява ПАТ «Укрсоцбанк» за вих. № 08.506-297/37-14066 від 22.12.2014 року про повернення виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 755/17491/2013 від 11.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 1480990,60 грн. без виконання.

24.12.2014 року на підставі заяви ПАТ «Укрсоцбанк» за вих. № 08.506-297/37-14066 від 22.12.2014 року головний державний виконавець Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ахремова Т.Ю. прийняла постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, якою виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Києва № 755/17491/2013 від 11.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» грошової суми у розмірі 1480990,60 грн. повернуто стягувачеві, виділено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору та залишено чинними накладені на майно боржника арешти (а.с.8).

29.12.2014 року головний державний виконавець Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ахремова Т.Ю. прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції № 42977564 від 22.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 148099,06 грн. (а.с.28).

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши законність дій та рішень відповідача суд дійшов висновку, що вищезазначені постанови Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції № 42977564 від 22.04.2014 року, № 42977564 від 24.12.2014 року, № 45933611 від 29.12.2014 року прийняті відповідачем неправомірно, у зв'язку з чим заявлені позивачем вимоги про визнання протиправними та скасування зазначених постанов належать до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, на думку суду, виконавчий збір це свого роду санкція майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного (добровільного) виконання.

Крім того, суд наголошує, що з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується, крім іншого, у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача лише за умови самостійного (добровільного) невиконання рішення боржником.

Під час розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_1 дізнався про існування виконавчих проваджень № 42977564 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» грошової суми у розмірі 1480990,60 грн. та № 45933611 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 148099,06 грн. лише 05.02.2015 року під час ознайомлення з ними в Другому Суворовському відділі Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується відповідною розпискою в матеріалах виконавчого провадження.

Це твердження не заперечувалося представником відповідача у судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення в примусовому порядку, повинен пересвідчитися чи отримана копія постанови про відкриття виконавчого провадження боржником та чи здійснені ним всі необхідні дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений строк.

Під час розгляду справи представник відповідача не надав доказів про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження № 42977564 від 16.04.2014 року на адресу позивача та отримання ним зазначеної постанови в порядку, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд встановив, що в порушення вимог чинного законодавства державний виконавець не повідомив належним чином позивача про існування виконавчого провадження № 42977564, а отже позивач не міг виконати в добровільному порядку рішення по якому було відкрито виконавче провадження. Тобто, у відповідача відсутні правові підстави для стягнення з позивача виконавчого збору.

Під час судового розгляду справи відповідач не надав доказів, які б спростовували зазначені вище факти.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд встановив, що вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що належать до задоволення у повному обсязі.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України: «Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідно місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його службова або посадова особа».

Відповідно до пп.3 п.9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України у разі безспірного списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) Державна казначейська служба України відображає в обліку відповідні бюджетні зобов'язання розпорядника бюджетних коштів, з вини якого виникли такі зобов'язання. Погашення таких бюджетних зобов'язань здійснюється виключно за рахунок бюджетних асигнувань цього розпорядника бюджетних коштів. Одночасно розпорядник бюджетних коштів зобов'язаний привести у відповідність з бюджетними асигнуваннями інші взяті бюджетні зобов'язання.

Водночас п.19 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 встановлено, що безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету та/або заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

З огляду на викладене та з урахуванням принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, орган Державної казначейської служби України зобов'язаний стягнути судові витрати із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - відповідача.

В даному випадку стягнення судових витрат необхідно провести шляхом їх безспірного списання із рахунка Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 6-9, 11, 52, 69-71, 86, 94, 106, 128, 159-164, 181 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції № 42977564 від 22.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 148099 (сто сорок вісім тисяч дев'яносто дев'ять),06 грн.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції № 42977564 від 24.12.2014 року про повернення виконавчого документу стягувачеві.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції № 45933611 від 29.12.2014 року про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 42977564 від 22.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 148099 (сто сорок вісім тисяч дев'яносто дев'ять),06 грн.

5. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) суму сплаченого судового збору в розмірі 73 (сімдесят три),08 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко