Справа № 810/541/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м.Київ 810/541/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 - фізичної особи-підприємця

до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 фізична особа-підприємець з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 14.01.2015 № та № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі Акта перевірки, в ході проведення якої податковим органом встановлено несвоєчасну сплату самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість. Позивач вважає висновки Акта перевірки необґрунтованими, оскільки ним було своєчасно та у повному обсязі сплачено самостійно визначені у податкових деклараціях суми грошових зобов'язань, що підтверджується даними відповідних платіжних доручень. Таким чином, на думку позивача, податкові повідомлення-рішення від 14.01.2015 № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

В судовому засіданні 03.03.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити.

В судове засідання, призначене на 03.03.2015, уповноважені представники відповідача не зявились. Від Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області до суду надійшло клопотання про проведення судового розгляду справи за відсутності представників відповідача.

Також, відповідачем направлено до суду заперечення, відповідно до яких відповідач позову не визнав. Зазначив, що зарахування коштів пройшло лише по платіжному дорученню № 8 від 30 січня 2012 року, по іншим платіжним дорученням зарахування коштів здійснено не було, оскільки в цих платіжних дорученнях платником податків не правильно зазначений рахунок. У зв'язку з тим, що визначений позивачем в платіжних дорученнях рахунок 0005 - це рахунок податку на доходи з фізичних осіб, тому кошти відповідно зараховувались на інші рахунки.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не було своєчасно сплачено суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, зазначені ним самостійно у податкових деклараціях, відповідачем правомірно прийнято податкові повідомлення-рішення від 14.01.2015 № та № .

З наведених підстав відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд протокольною ухвалою від 03.03.2015 вирішив подальший розгляд справи проводити в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.01.2015 Броварською ОДПІ проведена камеральна перевірка своєчасності сплати податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1

За результатами перевірки складено Акт від 13.01.2015 № 000009/10-06-17-04/НОМЕР_3, яким встановлено несвоєчасну сплату податку на додану вартість та порушення фізичною особою підприємцем пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України.

На підставі висновків Акта перевірки податковим органом прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 14.01.2015 року № та № .

Непогоджуючись із прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із вимогами статті 6, підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.3 статті 36 Податкового кодексу України під податком розуміється обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу, обов'язок із сплати якого покладається на платників податків в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Зазначені приписи Податкового кодексу України кореспондовані зі статтею 67 Конституції України, за змістом якої кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Зокрема, саме нормами Податкового кодексу України визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування.

Відповідно до приписів пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Також, пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Пункт 203.1 статті 203 Податкового кодексу України визначає, що податкова декларація з ПДВ подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано до Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податкові декларації з податку на додану вартість за січень-серпень 2012 року, в строки передбачені статтею 203 Податкового кодексу України (а.с.25-56).

На виконання самостійно визначених у податкових деклараціях зобов'язань позивачем було сплачено до державного бюджету податок на додану вартість за січень-серпень 2012 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками банку по рахунку, а також платіжними дорученнями (а.с. 15-24).

З зазначених виписок банку по рахунку ОСОБА_1 та платіжних доручень судом встановлено, що позивачем сплачено:

28.02.2012 до Броварського УДКС України у Київській області 4348,00 грн. із із призначенням платежу *;101; ПДВ за січень 2012 р. (а.с. 15, 22);

28.03.2012 до Броварського УДКС України у Київській області 3200,00 грн. із призначенням платежу *;101; ПДВ за лютий 2012 р. (а.с. 16, 22 зворотній бік);

26.04.2012 до Броварського УДКС України у Київській області 9900,00 грн. із призначенням платежу *;101; ПДВ за березень 2012 р. (а.с. 17, 22 зворотній бік);

29.05.2012 до Броварського УДКС України у Київській області 3550,00 грн. із призначенням платежу *;101; ПДВ за квітень 2012 р. (а.с. 17, 23);

20.06.2012 до Броварського УДКС України у Київській області 6500,00 грн. із призначенням платежу *;101; ПДВ за травень 2012 р. (а.с. 18,23);

26.07.2012 до Броварського УДКС України у Київській області 3580,00 грн. із призначенням платежу *;101; ПДВ за червень 2012 р. (а.с. 19,23 зворотній бік);

20.08.2012 до Броварського УДКС України у Київській області 6300,00 грн. із призначенням платежу *;101; ПДВ за липень 2012 р. (а.с. 20,23 зворотній бік);

26.03.2012 до Броварського УДКС України у Київській області 7000,00 грн. із призначенням платежу *;101; ПДВ за серпень 2012 р. (а.с. 21,24);

Таким чином, відповідно до вказаних платіжних доручень та виписок банку по рахунку платника, позивач своєчасно та у повному обсязі сплатив самостійно визначені суми податкових зобов'язань.

Крім того, факт оплати податкових зобов'язань ОСОБА_1 по податковим деклараціям за січень-серпень 2012 року не заперечується відповідачем, проте невірно зазначений позивачем у платіжних дорученнях рахунок (податок на доходи фізичних осіб) призвів до зарахування коштів на інший рахунок, що стало підставою для встановлення порушень визначених в Акті перевірки та прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

При цьому, важливе значення для вирішення даної справи має факт зарахування коштів до бюджету, оскільки в такому випадку відсутні ознаки складу правопорушення у вигляді несплати узгодженої суми податкового зобов'язання, а зокрема наслідки, що можуть проявлятися у недотриманні державним бюджетом відповідних коштів.

Отже, за відсутності складу правопорушення є безпідставним висновок контролюючого органу про застосування штрафних (фінансових) санкцій до позивача.

Суд зазначає, що податок фактично надійшов до бюджету у визначений законом строк, проте помилка у визначенні рахунку того ж рівня бюджету є формальною обставиною, і не може бути підставою для висновків про порушення граничних строків сплати податку і застосування штрафних санкцій.

Крім того, суд звертає увагу, що законодавство не передбачає фінансових санкцій за встановлення факту несплати платником податків узгодженого податкового зобов'язання в разі його сплати на інший рахунок контролюючого органу.

В свою чергу, сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Таким чином, позивач виконав обов'язок щодо сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість у строки відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що податкові зобов'язання з податку на додану вартість у 2012 році сплачені позивачем у розмірі та строки, встановлені згідно з нормами Податкового кодексу України, а тому, підстави для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень у контролюючого органу були відсутні.

Враховуючи викладене, податкові повідомлення-рішення 14.01.2015 № та № були прийняті Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області безпідставно, а тому, вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частиною першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до статті 97 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки позивач вимог про відшкодування судових витрат не заявляв, судові витрати стягненню на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекціїі Головного управління ДФС у Київській області від 14.01.2015 № та від 14.01.2015 № .

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.