Справа № 381/5791/14-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 381/5791/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Зуй Т.С.
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В.В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Рипік О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Фастівського міжрайонного прокурора до Виконавчого комітету Фастівської міської ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування пункту 1 рішення Виконавчого комітету Фастівської міської ради «Про перевезення пільгових категорій громадян на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Фастів № 114 від 04.04.2014 року», за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2014 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Фастівський міжрайонний прокурор звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Фастівської міської ради в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив суд: визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення Виконавчого комітету Фастівської міської ради «Про перевезення пільгових категорій громадян на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Фастів № 114 від 04.04.2014 року»; зобов'язати Виконавчий комітет Фастівської міської ради повторно розглянути питання щодо перевезення пільгових категорій громадян на території м. Фастів, шляхом прийняття відповідного рішення, згідно вимог чинного законодавства України.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовну.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначив, що 11.02.2012 року він уклав договір з Виконавчим комітетом Фастівської міської ради на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міських автобусних маршрутах загального користування, а тому оскаржуване рішення може вплинути на його права та обов'язки, шляхом вирішення питання компенсації та відшкодування витрат по перевезенню пільгових категорій пасажирів міських автобусних маршрутів в режимі маршрутного таксі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 КАС України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В засідання з'явився представник відповідача, який просив задовольнити апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про час та місце апеляційного розгляду, що не перешкоджає вирішенню спірного питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 201 КАС України суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції в разі вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Як вбачається з матеріалів справи, Виконавчим комітетом Фастівської міської ради 04.04.2014 року прийнято рішення № 114: «п.1 - перевозити без обмежень щоденно та безкоштовно на міських маршрутах загального користування в режимі маршрутного таксі та в звичайному режимі пільгові категорії громадян передбачені Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про охорону дитинства», «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування».

З подання заступника Фастівського міжрайонного прокурора вбачається, що ним було висунуто вимогу Фастівському міському голові щодо проведення перевірки перевізників, скасувати п. 1 Рішення № 114 від 04.04.2014 року та провести інші заходи усунення порушень вимог законодавства, що регулює перевезення пільгових категорій громадян.

Вказане подання залишилось без задоволення, що й стало підставою звернення прокурора до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, а колегія суддів погоджується з вказаним висновком, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно із ст. 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про автомобільний транспорт» організація пасажирських перевезень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування покладається:

- на міських автобусних маршрутах загального користування - на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту;

- на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області - на обласні держадміністрації.

Виконавчий комітет Фастівської міської ради, відповідно до пункту 1 прийнятого рішення, вирішив перевозити не всі пільгові категорії громадян, яким надано право безкоштовного проїзду відповідно до законів України та актів Кабінету Міністрів України.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зазначений пункт рішення Виконавчого комітету Фастівської міської ради №114 від 04.04.2014 року є таким, що порушує права інших пільгових категорій громадян через не зазначення їх як осіб, які мають право на пільгове перевезення за законом, зокрема щодо пенсіонерів за віком, дітей війни, жертв нацистських переслідувань, ветеранів військової служби, органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, осіб, звільнених з військової служби, які стали інвалідами під час проходження військової служби, дітей війни, реабілітованих осіб, які стали інвалідами внаслідок репресій або є пенсіонерами, ветеранів праці, осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною.

Права громадян України на пільгове перевезення встановлено і постановами Кабінету Міністрів України від 17 травня 1993 року № 354 «Про безоплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування» та від 16 серпня 1994 року № 555 «Про поширення чинності постанови Кабінету Міністрів України від 17 травня 1993 року № 354» згідно яких, діти війни та пенсіонери за віком користуються правом на пільговий проїзд.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, особи, які користуються пільгами згідно чинного законодавства, мають право на пільговий проїзд незалежно від місця реєстрації та проживання.

Відповідно до п. 7 ст. 12 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» ветерани праці мають право на безплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту (за винятком таксі), автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості (за винятком таксі), а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських та міжміських маршрутів в межах області за місцем проживання.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про автомобільний транспорт» соціально значущими послугами автомобільного транспорту є послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування за визначеними уповноваженими органами тарифами та на пільгових умовах відповідно до законодавства.

Згідно із ст. 37 вказаного закону пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Разом з тим, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено повноважень виконавчого комітету місцевої ради ухвалювати рішення щодо перевезення пільгових категорій громадян.

Проте, Фастівська міська рада приймаючи зазначене рішення безпідставно послалась на пп. 10 п. а ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» згідно якого: «затвердження маршрутів і графіків руху місцевого пасажирського транспорту незалежно від форм власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту у випадках, передбачених законодавством».

Крім того, виконавчий комітет Фастівської міської ради при прийнятті рішення послався на ст.ст. 7, 37 Закону України «Про транспорт», який також не містить положень щодо затвердження виконавчим комітетом місцевої ради категорій громадян, які підлягають пільговому перевезенню.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії чи прийнятті рішення.

Представником відповідача не доведено правомірність оскаржуваного рішення та не спростовано доводи викладені у позові, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності п.1 рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради № 114 від 04.04.2014 року і, як наслідку, необхідності його скасування.

Разом з цим, судом першої інстанції, при розгляді вказаної справи, не вирішено позовні вимоги в частині зобов'язання виконавчого комітету Фастівської міської ради повторно розглянути питання щодо перевезення пільгових категорій громадян на території м. Фастів, шляхом прийняття відповідного рішення, згідно вимог чинного законодавства України.

Тому, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на те, що, як вже зазначено, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено повноважень виконавчого комітету місцевої ради ухвалювати рішення щодо перевезення пільгових категорій громадян, як і не передбачено таких повноважень Законом України «Про транспорт», а безпідставність посилання відповідачем на пп. 10 п. а ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вже встановлено судами першої та апеляційної інстанцій.

Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки у відповідача відсутні повноваження приймати відповідні рішення, проте судом першої інстанції не вказано про це у оскаржуваному рішенні, що є підставою для зміни такого рішення.

Щодо доводів ОСОБА_4, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає, що апелянтом окрім обґрунтування підстав звернення до апеляційного суду, зокрема того, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та обов'язки, шляхом вирішення питання компенсації та відшкодування витрат по перевезенню пільгових категорій пасажирів міських автобусних маршрутів в режимі маршрутного таксі, апелянтом не вказано які норми матеріального та процесуального права, на його думку, порушено судом першої інстанції при винесенні спірного рішення суду та у чому саме виразилося таке порушення.

При цьому, слід зауважити, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, проте не вирішено позовні вимоги в частині зобов'язання виконавчого комітету Фастівської міської ради повторно розглянути питання щодо перевезення пільгових категорій громадян на території м. Фастів. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково, постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2014 року - змінити.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2014 року по справі за адміністративним позовом Фастівського міжрайонного прокурора до Виконавчого комітету Фастівської міської ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування пункту 1 рішення Виконавчого комітету Фастівської міської ради «Про перевезення пільгових категорій громадян на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Фастів № 114 від 04.04.2014 року» - задовольнити частково.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2014 року - змінити та викласти резолютивну частину рішення в такій редакції:

«Позов Фастівського міжрайонного прокурора до Виконавчого комітету Фастівської міської ради про скасування п.1 рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради «Про перевезення пільгових категорій громадян на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Фастів №114 від 04.04.2014 року - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради «Про перевезення пільгових категорій громадян на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Фастів №114 від 04.04.2014 року.

В решті позовних вимог - відмовити.»

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А.Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 10.03.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.