Справа № 2а-5142/12/1470
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

05 березня 2015 р. Справа № 2а-5142/12/1470

Категорія: 8.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря -Шановської М.О.

за участю представника позивача - Володькової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 травня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства

« Баштанський сирзавод» до Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївської області про скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач- ПАТ« Баштанський сирзавод», звернувся з позовом до Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївської області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Баштанському районі № /0, № /0 від 29 жовтня 2008 року, якими позивачу зменьшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 19 448 грв., та донанаровано податок на додану вартість за серпень 2008 року на суму 83 190 грв.- за основним платежем, та 4 160 грв. -за штрафними санкціями.

Позов обґрунтований тим, що висновки акту перевірки, на підставі яких винесено спірні податкові повідомлення-рішення, не ґрунтуються на нормах законодавства. Порядок формування податкового кредиту для кожної з декларацій (перша - за якою розрахунки здійснюються безпосередньо до бюджету; друга - за якою сума податку спрямовується на виплату дотацій сільгосптоваровиробникам) регулюється виключно загальними нормами пункту 11.21 статті 11 та підпункту 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону "Про ПДВ" (якими процедура розподілу сум податкового кредиту між деклараціями не передбачена), але з урахуванням особливостей порядку нарахування коштів відповідно "Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1999 № 805, ДПІ не мала правових підстав зменьшувати йому суму бюджетного відшкодування.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 травня 2013 року - позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Баштанському районі № /0, № /0 від 29 жовтня 2008 року.

В апеляційній скарзі, Баштанська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Миколаївської області, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального права, просить постанову суду від 23 травня 2013 року - скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.10.2008 року відповідачем проведена документальна невиїзна (камеральна) перевірка ЗАТ "Баштанський сир завод" з питань правомірності заявленої до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість за серпень місяць 2008 року.

Відповідно до висновку по документальній перевірці, зменшено заявлене товариством до відшкодування з бюджету за серпень місяць 2008 року ПДВ на суму 19448,00 грн. та донараховано ПДВ за серпень місяць на суму 83 190,00грн. за основним платежем та 4 160 грн. за штрафними санкціями.

Як вбачається з акту перевірки від 17.10.2008 року № № 731/1501-00446500, відповідач дійшов такого висновку з огляду на те, що підприємство невірно провело розподіл ПДВ між двома деклараціями бюджетною і дотаційною по придбаному обладнанню та невірно визначило суму податкового кредиту попередніх податкових періодів. В попередніх податкових періодах до серпня місяця 2008 року товариство включало всю суму ПДВ сплаченого на митниці при отриманні імпортного обладнання та при придбанні обладнання у резидентів, яке підтверджено податковою накладною до податкового кредиту бюджетної декларації. Сума ПДВ за придбане обладнання на податковий кредит має відноситися не повністю, а тільки в частині пропорційно об'єму закупленої сільгосппродукції у сільгоспвиробників. Зазначене, за твердженням відповідача, є порушенням пп. 7.7.1 п.7.7 ст.7,пп. 11.21 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР та п. 1, 3, 6, 10 Порядку нарахування виплат, та використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі, затвердженого постановою КМУ №805 від 12.05.99 року (у редакції постанови КМУ від 28.03.2007 року №596).

У відповідності до п. 1 Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1999 р. № 805 на підставі ч. 3 п. 11.21 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість", до "сільськогосподарських товаровиробників" відносяться сільськогосподарські виробники усіх форм власності і господарювання, включаючи особисті селянські господарства.

У відповідності до Закону України "Про молоко та молочні продукти" № 1870-ІV, "переробне підприємство - підприємство, яке закуповує молоко та молочну сировину, має виробничі потужності та умови для переробки молочної сировини, виробляє молочні продукти, що відповідають вимогам безпечності та якості."

Так, ПАТ "Баштанський сирзавод" є переробним підприємством і суму ПДВ, за реалізовані ним молоко та молочну продукцію, спрямовує для виплати дотацій сільгоспвиробникам за продане ними переробному підприємству молоко відповідно до п. 11.21. ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість". Порядок нарахування виплати і використання зазначених коштів затверджений постановою КМУ від 12.05.99 р. № 805 (у редакції постанови КМУ від 28.03.2007 №596).

Як передбачено пунктом 11.21 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" у 2006 році (дія норми подовжувалась до 1 січня 2007 року - згідно із Законом України від 18.10.2005 р. N 2987-ІУ): "До 1 січня 2004 року сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі. Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва. Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України."

Пунктами 2 та 3 Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1999 р. № 805 встановлено: "Сільськогосподарські товаровиробники реалізують переробним підприємствам усіх форм власності молоко і м'ясо в живій вазі відповідно до укладених договорів, нараховуючи податок на додану вартість за нульовою ставкою. При цьому податковий кредит, що складається із сум податку на додану вартість, сплачених сільськогосподарськими товаровиробниками у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу власних валових витрат виробництва (обігу) та основних Фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації, включається до податкової декларації платника податку за звітний період, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом, з відшкодуванням з бюджету податкового кредиту за цією декларацією. Для визначення сум дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за молоко і м'ясо в живій вазі, які будуть продані ними, переробні підприємства щомісяця складають попередній розрахунок надходження і використання податку на додану вартість. нарахованого на обсяги реалізації молока та молочної продукції, м'яса та м'ясопродуктів, за формою згідно з додатком 1.

Відповідно до цього розрахунку кожне переробне підприємство визначає суму податку на додану вартість, яка надійде на підприємство під час здійснення реалізації молока, молочної продукції, м'яса та м'ясопродуктів, а також суму податку на додану вартість. що буде нарахована (перерахована) постачальникам товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва зазначеної продукції та розмір дотацій товаровиробникам за продане молоко і м'ясо в живій вазі на гривню вартості цієї продукції. Цей розрахунок переробні підприємства погоджують з відповідними управліннями агропромислового комплексу районних (обласних) державних адміністрацій, відповідними підрозділами в Автономній Республіці Крим, а підприємства системи Укоопспілки - із споживчими товариствами (спілками споживчих товариств)."

Відповідно до підпункту 5.3.2 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", не включаються до складу валових витрат витрати на придбання, будівництво, реконструкцію, модернізацію, ремонт і інші поліпшення основних Фондів і витрати, пов'язані з видобутком корисних копалин, а також із придбанням нематеріальних активів, що підлягають амортизації, відповідно до статей 8 і 9 і підпункту 7.9.4 статті 7 цього Закону.

Відповідно до вимог підпункту 8.1.1 пункту 8.1 статті 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28 грудня 1994 року, згідно яким під амортизацією основних фондів і нематеріальних активів потрібно розуміти поступове віднесення витрат на їхнє придбання, виготовлення, поліпшення, на зменшення скорегованого прибутку платника податків у межах норм амортизаційних відрахувань, встановлених цією статтею.

Таким чином, п. 3 Порядку № 805 для переробного підприємства встановлювався обов'язок розрахунку податку на додану вартість, який підлягає перерахуванню на окремий рахунок для подальшого відшкодування ПДВ сільськогосподарським підприємствам, без врахування у цьому розрахунку ПДВ, сплаченого переробним підприємством при придбанні основних фондів (засобів).

Пунктом 6 Порядку № 805 визначено, що на підставі Розрахунку надходження і використання податку на додану вартість, нарахованого на обсяги реалізації молока та молочної продукції, м'яса та м'ясопродуктів переробне підприємство визначає ПДВ (пункт 5 Додатку 1 та графи 8-10 Додатку 2 до Порядку № 805), який підлягає перерахуванню на окремий рахунок для подальшого відшкодування ПДВ сільськогосподарським підприємствам та відображає його у окремій податковій декларації, яка разом з декларацією щодо іншої діяльності подається до органу державної податкової служби. Визначена до сплати за окремою податковою декларацією сума податку на додану вартість перераховується переробним підприємством на його окремий рахунок. Переробне підприємство разом з окремою податковою декларацією за кожний звітний (податковий) період подає як підтвердження сплати сум податку перелік платіжних доручень на фактично зараховані на окремий рахунок кошти і виписку банку з окремого).

Висновок Відповідача про необхідність віднесення податкового кредиту по операції з придбання обладнання для модернізації виробництва молочної продукції до спеціальної декларації № 2, відповідно до якої податок на додану вартість при придбанні не відшкодовується шляхом перерахування на розрахунковий рахунок, позбавляє платника податків такого права, встановленого Законом України "Про податок на додану вартість".

Відповідно до підпункту 7.3.1 п. 7.3. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до підпункту 7.3.6. пункту 7.3 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", датою виникнення податкових зобов'язань при імпорті є дата подання митної декларації із зазначенням у ній суми податку, що підлягає сплаті. Датою виникнення податкових зобов'язань при імпортуванні робіт (послуг) є дата списання коштів з розрахункового рахунку платника податку в оплату робіт (послуг) або дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) нерезидентом залежно від того, яка з подій відбулася першою.

Таким чином, оплата за придбані товари, у тому числі передплата (авансування), також підтверджена податковими накладними (митною декларацією), є підставою для віднесення сум до податкового кредиту по ПДВ.

Відповідно до підпункту 7.7.3 пункти 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (у редакції, що діяла на момент здійснення господарських операцій і виникнення спірних правовідносин), у випадку, якщо за результатами звітного періоду сума податку на додану вартість, визначена відповідно до підпункту 7.7.1 цієї статті, має від'ємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платникові податків з Державного бюджету України протягом наступного місяця, після подачі декларації. Підставою для одержання відшкодування є дані тільки податкової декларації за звітний період.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно того, що Позивач, включивши суми ПДВ, сплачені у зв'язку із придбанням основних фондів (обладнання для модернізації виробництва молочної продукції), до основної податкової декларації з ПДВ, жодним чином не порушив порядок складання спеціальної податкової декларації з ПДВ, оскільки витрати на придбання основних фондів і матеріалів, спрямовані на модернізацію й поліпшення основних фондів, не відносяться до валових витрат підприємства, а підлягають амортизації, що зменшує скоректований прибуток платника податків у межах норм амортизаційних відрахувань.

Законодавство України не містить вимог до переробного підприємства щодо відображення в окремих податкових деклараціях операцій придбання у резидентів і нерезидентів обладнання, яке відноситься до основних засобів, а відповідно Позивач правомірно відобразив податковий кредит з цих операцій у основній податковій декларації.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено обов'язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив всі обставини справи, прийняв постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 254 КАС

України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївської області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 травня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства « Баштанський сирзавод» до Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївської області про скасування податкового повідомлення - рішення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 06 березня 2015 року.

Головуючий:

Судді: