Справа № 308/355/15-а
Суддя: Микуляк П. П.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, про скасування рішення виконавчого комітету Пацканівської сільської ради та надання дозволу на перепоховання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеним адміністративним позовом про скасування рішення виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району «Про надання дозволу на перепоховання» №19 від 11.12.2014 року та надання дозволу на перепоховання сина ОСОБА_5

У процесі розгляду справи позивачка в порядку ст.51 КАС України подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій додатково просить зобов'язати відповідача розглянути її заяву про перепоховання на наступному черговому засіданні виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району, надавши їй дозвіл на перепоховання померлого сина ОСОБА_5 з кладовища в с.Пацканьово Ужгородського району на кладовище в с.Барвінок з обов'язковим подальшим отриманням висновку Ужгородського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Закарпатській області, відповідно до вимог п.6.2 «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України» ДСанПіН 2.2.2.028-99.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її син ОСОБА_5. Вона мала намір поховати його на кладовищі в с.Барвінок Ужгородського району, однак їй було повідомлено, що вільних місць під поховання не має, у зв'язку з чим вона була змушена поховати сина на кладовищі в с.Пацканьово.

З метою перепоховання сина ближче до місця свого проживання, вона звернулась до КП «Ужгородський комбінат комунальних підприємств» Ужгородської міської ради, де повідомлено, що при перепохованні сина їй буде надано місце на кладовищі в с.Барвінок. Також вона отримала дозвіл в Ужгородського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Закарпатській області, згідно якого управління не заперечує проти перепоховання сина з кладовища в с.Пацканьово Ужгородського району на кладовище «Барвінок» за умови дотримання Державних санітарних правил та норм «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України» ДСанПіН 2.2.2.028-99. Згідно листа виконавчого комітету Ужгородської міської ради №С-02638/06-06 від 28.11.2014 р. виконавчий комітет також не заперечує щодо перепоховання сина на міське кладовище в с.Барвінок.

Після отримання всіх вищезазначених документів та дозволів вона звернулась до Пацканівської сільської ради Ужгородського району із заявою про надання дозволу на перепоховання сина. Однак, рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради Ужгородського району «Про надання дозволу на перепоховання» №19 від 11.12.2014 року їй було відмовлено у наданні дозволу на перепоховання сина на підставі заяви батька ОСОБА_3 та відсутності висновку Ужгородського міськрайонного управління ГУ Держсанепідемслужби у Закарпатській області. Таке рішення відповідача ОСОБА_1 вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 пояснила, що в разі отримання дозволу на перепоховання сина поховання відбудеться з дотриманням релігійних традицій та санітарних вимог. Перепохованням не будуть порушені і права третьої особи ОСОБА_3, оскільки ні вона, ні він не проживають в с.Пацканьово, за місцем теперішнього поховання сина.

Представник відповідача - виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, але подав до суду письмову заяву про розгляду справи без його участі.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки поховання сина ОСОБА_5 в с.Пацканьово відбулося за згодою його колишньої дружини - позивачки по справі ОСОБА_1 На даному кладовищі поховані їх рідні.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер син позивачки ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 яке видане ВРАЦСу по місту Ужгороду Ужгородського МРУЮ 25.10.2010 р.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов'язалася поховати померлого.

Судом встановлено, що у зв'язку з відсутністю вільних місць на міському кладовищі в с.Барвінок Ужгородського району, ОСОБА_5 було поховано на кладовищі в с.Пацканьово Ужгородського району. З довідки виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району №492 від 28.10.2014 року та довідки ТОВ «Сіаніт-3» №2 від 22.01.2015 року слідує, що поховання ОСОБА_5 було здійснено його матір'ю ОСОБА_1. В листопаді 2014 року остання вирішила перепоховати останки померлого сина на кладовище в с.Барвінок Ужгородського району.

Частиною 1 статті 21 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що перепоховання останків померлих допускається у виняткових випадках за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі письмового звернення особи, яка здійснила поховання, висновку органу санітарно-епідеміологічної служби, лікарського свідоцтва про смерть, дозволу виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради на поховання останків на іншому кладовищі.

Як вбачається матеріалів справи, в грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Пацканівської сільської ради Ужгородського району з заявою про надання дозволу на перепоховання останків померлого сина ОСОБА_5 з кладовища в с.Пацканьово на кладовище в с.Барвінок.

11 грудня 2014 року рішенням виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району «Про надання дозволу на перепоховання» №19 ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на перепоховання останків померлого сина ОСОБА_5 з кладовища с.Пацканьово Ужгородського району на кладовище с.Барвінок на підставі заяви батька ОСОБА_3 та відсутності висновку Ужгородського міськрайонного управління ГУ Держсанепідемслужби у Закарпатській області.

З досліджених судом матеріалів слідує, що ОСОБА_1 разом із заявою про надання дозволу на перепоховання сина до виконкому Пацканівської сільської ради були подані наступні документи:

· свідоцтво про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 від 25.10.2010 року та довідку Ужгородської міської поліклініки №1556804-5 від 24.12.2014 року, згідно якої ОСОБА_5, 1989 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4., до дати смерті на обліку в тубдиспансері не перебував.

· довідку КП «Ужгородський комбінат комунальних підприємства» №170 від 05.11.2014 року видану ОСОБА_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_1, про те, що при перепохованні її сина ОСОБА_5, їй буде надано місце на кладовищі Барвінок;

· лист Ужгородського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Закарпатській області №1820/03 від 17.11.2014 року, згідно якого управління не заперечує проти перепоховання гр. ОСОБА_5 з кладовища с.Пацканьово Ужгородського району на кладовище «Барвінок» за умови дотримання Державних санітарних правил та норм «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України» ДСанПіН 2.2.2.028-99. При цьому зазначено, що перепоховання, з метою епідемічної безпеки, потрібно проводити після закінчення строку від моменту поховання, який би гарантував повну загибель патогенної мікрофлори в ґрунті на рівні глибини поховання: не менше одного року в піщаному ґрунті і не менше 3-х років у зволожених ґрунтах важкого механічного складу і глиняних ґрунтах. Ексгумацію бажано проводити в холодний період року в присутності медичного працівника;

· лист виконавчого комітету Ужгородської міської ради №С-02638/06-06 від 28.11.2014 року, згідно якого виконком Ужгородської міської ради не заперечує щодо перепоховання сина позивачки на місце кладовище у с.Барвінок.

Однак, незважаючи на той факт, що ОСОБА_6 було подано до виконавчого органу Пацканівської сільської ради всі необхідні документи, визначені ст.21 Закону України «Про поховання та похоронну справу», виконкомом прийнято рішення про відмову у задоволенні її заяви, прийнявши до уваги заяву колишнього чоловіка заявниці - батька померлого ОСОБА_3, згідно якого він заперечує проти перепоховання сина ОСОБА_5 з кладовища в с.Пацканьово на кладовище в с.Барвінок, яка не є обов'язковим документом та умовою при прийнятті виконавчим органом сільської ради рішення про перепоховання.

Щодо посилання відповідача на відсутність висновку Ужгородського міськрайонного управління ГУ Держсанепідемслужби у Закарпатській області щодо можливості перепоховання слід зазначити наступне, що згідно листа санітарно-епідеміологічної служби №1820/03 від 17.11.2014 року Ужгородське міськрайонне управління ГУ Держсанепідемслужби у Закарпатській області не заперечує проти перепоховання гр. ОСОБА_5 з кладовища с.Пацканьово Ужгородського району на кладовище «Барвінок» за умови дотримання Державних санітарних правил та норм «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України» ДСанПіН 2.2.2.028-99.

Письмовими поясненнями представник Ужгородського міськрайонного управління ГУ Держсанепідемслужби у Закарпатській області №206/03 від 20.02.2015 року, наданими на виконання ухвали суду від 17.02.2015 року про витребування доказів, представник управління підтверджує факт розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.11.2014 року №1834 та погодження на перепоховання останків тіла останньої - ОСОБА_5 при дотриманні умов проведення перепоховання.

Статтею 19 Конституції України та статтею 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.6.2 Державних санітарних правил та норм «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України» ДСанПіН 2.2.2.028-99, затверджених постанова Головного державного санітарного лікаря України від 01.07.1999 року №28, дозвіл на вилучення останків померлого з могили і їх перепоховання в іншому місці оформляється органами місцевої виконавчої влади. Висновок про допустимість і умови перепоховання надається місцевими органами державної санепідемслужби при наявності дозволу на його проведення і висновку лікувального закладу про причину смерті померлого, тіло якого ексгумується.

Аналізуючи в сукупності зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до переконання, що при прийнятті виконавчим комітетом Пацканівської сільської ради Ужгородського району рішення «Про надання дозволу на перепоховання» №19 від 11 грудня 2014 року не було дотримано вимог законодавства, які регулюють порядок вирішення даного питання, а тому вважає, що таке рішення органу місцевого самоврядування слід скасувати та зобов'язати виконавчий комітет Пацканівської сільської ради Ужгородського району на наступному черговому засіданні розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на перепоховання останків померлого сина ОСОБА_5 з кладовища с.Пацканьово Ужгородського району на кладовище с.Барвінок Ужгородського району на підставі наданих нею документів з дотриманням вимог визначених законодавством.

Вимоги позивачки в частині зобов'язання виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району прийняти рішення про надання їй дозволу на перепоховання померлого сина ОСОБА_5 з кладовища в с.Пацканьово Ужгородського району на кладовище в с.Барвінок з обов'язковим подальшим отриманням висновку Ужгородського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Закарпатській області, відповідно до вимог п.6.2 «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України» ДСанПіН 2.2.2.028-99 - до задоволення не підлягають, оскільки суд не може взяти на себе повноваження, які покладені законодавством на відповідний орган.

Так, при вирішенні питання про надання дозволу на перепоховання останків померлого мають бути враховані положення вимог:

- ст. 21 Закону України «Про поховання та похоронну справу» - перепоховання останків померлих допускається у виняткових випадках за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі письмового звернення особи, яка здійснила поховання, висновку органу санітарно-епідеміологічної служби, лікарського свідоцтва про смерть (яке видане закладом охорони здоров'я), дозволу виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради на поховання останків на іншому кладовищі;

- п.2.12 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України 19.11.2003 року за №193 - перепоховання останків померлих допускається у виняткових випадках при наявності обґрунтованої причини. Для прийняття рішення щодо здійснення перепоховання останків померлого користувач місця поховання подає такі документи: заяву користувача з обґрунтуванням причин перепоховання; висновок місцевого закладу санепідемслужби про можливість ексгумації; лікарське свідоцтво про смерть; дозвіл виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради на поховання останків на іншому кладовищі. За результатами розгляду поданих документів виноситься рішення про перепоховання останків померлого на інше місце поховання чи, у разі відсутності підстав, видається користувачу обґрунтована письмова відмова. Ексгумація здійснюється, як правило, у зимовий період, через рік після поховання в піщаних ґрунтах і через три роки - при похованні у зволожених ґрунтах важкого механічного складу та глиняних ґрунтах;

- п.6.1 та п.6.2 «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України» ДСанПіН 2.2.2.028-99 - при необхідності перенесення останків померлого в інше місце, перепоховання, з метою епідемічної безпеки, потрібно проводити після закінчення строку від моменту поховання, який би гарантував повну загибель патогенної мікрофлори в ґрунті на рівні глибини поховання: одного року в піщаному ґрунті і 3-х років у зволожених ґрунтах важкого механічного складу і глиняних ґрунтах. Ексгумацію бажано проводити в холодний період року в присутності медичного працівника. Дозвіл на вилучення останків померлого з могили і їх перепоховання в іншому місці оформляється органами місцевої виконавчої влади. Висновок про допустимість і умови перепоховання надається місцевими органами державної санепідемслужби при наявності дозволу на його проведення і висновку лікувального закладу про причину смерті померлого, тіло якого ексгумується.

У відповідності до ст.94 КАС України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст.ст.17, 18, 94, 158,159, 160, 163, 185, 186 КАС України, суд,--

ПОСТАНОВИВ :

Уточнену (збільшену) позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати рішення виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району «Про надання дозволу на перепоховання» №19 від 11 грудня 2014 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на перепоховання останків померлого сина ОСОБА_5 з кладовища с.Пацканьово Ужгородського району на кладовище с.Барвінок Ужгородського району.

Зобов'язати виконавчий комітет Пацканівської сільської ради Ужгородського району на наступному черговому засіданні розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на перепоховання останків померлого сина ОСОБА_5 з кладовища с.Пацканьово Ужгородського району на кладовище с.Барвінок Ужгородського району на підставі наданих нею документів з дотриманням вимог ст. 21 Закону України «Про поховання та похоронну справу», п.2.12 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України 19.11.2003 року за №193 та п.6.2 Державних санітарних правил та норм «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України» ДСанПіН 2.2.2.028-99, затверджених постанова Головного державного санітарного лікаря України від 01.07.1999 року №28.

Стягнути з виконавчого комітету Пацканівської сільської ради Ужгородського району на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Микуляк П.П.