Справа № 808/4079/14
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2015 рокусправа № 808/4079/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О.

суддів: Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Чковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2014р. у справі №808/4079/14
за позовом:ОСОБА_1
до: третя особа: про:Прокуратури Запорізької області Головне управління Державної казначейської служби у Запорізькій області визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23.06.2014р. ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Прокуратури Запорізької області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії /а.с. 3-6/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.06.2014р. відкрито провадження в адміністративній справі №808/4079/14 за вищезазначеною позовною заявою та справа призначена до судового розгляду /а.с. 1/.

Посилаючись у позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог /а.с. 41-42/ на те, що зміни ч. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» набрали чинності з 01.05.2014р., а не з 01.04.2014р., а тому, враховуючи те, що позивач був звільнений 09.04.2014р., він має право на отримання грошової допомоги у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури. Крім того, позивач зазначає, що остаточний розрахунок з ним було проведено 14.04.2014р., тобто через п'ять днів після звільнення, а враховуючи, що останні кошти було перераховано 20.05.2014, тобто із затримкою у 39 днів, компенсація має становити 8803,86грн.. Позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у задоволенні вимоги від 20.05.2014р. про нарахування та виплату допомоги відповідно до ч.16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», стягнути з відповідача компенсацію за затримку кінцевого розрахунку у сумі 8803,86грн., зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити суму грошової допомоги у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2014р. у справі №808/4079/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено (суддя - Горобцова Я.В.) /а.с. 125-129/.

Позивач - ОСОБА_1, не погодившись з вищезазначеною постановою суду, подав апеляційну скаргу /а.с. 133-134/.

Посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини, які мають значення для вирішення справи та зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення рішення з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду від 08.08.2014р. та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідач - Прокуратура Запорізької області, у письмовому запереченні на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що судом першої інстанції у даній справі об'єктивно, повно, всебічно досліджено обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, прийнято законне та обґрунтоване рішення без порушень норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 08.08.2014. у даній адміністративній справі залишити без змін /а.с. 147-148/.

24.02.2015р. Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом зареєстровано клопотання ОСОБА_1, в якому позивач просив суд здійснити розгляд без його участі /а.с. 175/.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про день, годину та місце розгляду даної справи повідомлений судом належним чином, про поважність причин не явки свого представника у судове засідання або про можливість розгляду справи у відсутність його представника, суд в установленому законом порядку не повідомив.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та представника третьої особи.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду від 08.08.2014р. залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що наказом Прокуратури Запорізької області №123ц від 09.04.2014р. було звільнено радника юстиції ОСОБА_1 з посади старшого слідчого відділу прокуратури області та з органів прокуратури Запорізької області за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (ст. 38 КЗпП України). Вказаним наказом було зобов'язано бухгалтерію сплатити компенсацію за 40 календарних днів в період з 09.11.2012р. по 08.11.2013р. включно та 17 календарних днів в період з 09.11.2013р. по 09.04.2014р. включно невикористаної відпустки /а.с. 10/.

11.04.2014р. до органів казначейської служби України в Запорізькій області було подано документи на сплату кінцевого розрахунку, що підтверджується платіжною відомістю №9/141 від 11.04.2014р. та платіжним дорученням №603 від 11.04.2014р. /а.с. 47, 48/.

Наказом Прокуратури Запорізької області №163ц від 15.05.2014р. у зв'язку із затримкою на 2 дні виплати кінцевого розрахунку при звільненні раднику юстиції ОСОБА_1 відповідно до ст. 117 КЗпП України бухгалтерії наказано сплатити позивачу середній заробіток за 2 дні затримки /а.с. 49/.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до довідки-розрахунку №18-358вих14 від 22.05.2014р. про нараховані суми належні до виплати при звільненні позивачу нараховано посадовий оклад, надбавку за вислугу років (30%), доплату за вислугу років на посадах слідчих (20%), надбавку за виконання особливо важливої роботи (70%), компенсацію за невикористану відпустку та враховано індексацію грошових доходів /а.с. 54/.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заявлених позивачем позовних про нарахування і виплату вихідної допомоги згідно ч. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», оскільки, зі змісту Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка була чинна на час звільнення позивача (09.04.2014р.), вбачається, що частина 16 статті 50-1 виключена, а тому посилання позивача на те, що із норм Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» вбачається, що зміни до ч.16 ст. 50-1 «Про прокуратуру» набирають чинності з 01 травня 2014 року, а не з 01 квітня 2014 року є необґрунтованими.

Відповідно до п. 11.1 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1407 від 24.12.2012р. (далі - Порядок №1407), органи Казначейства здійснюють розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів шляхом проведення платежів з реєстраційних, спеціальних реєстраційних рахунків розпорядників бюджетних коштів та рахунків одержувачів бюджетних коштів, відкритих в органах Казначейства, відповідно до кошторисів, планів асигнувань загального фонду державного бюджету (за винятком надання кредитів з державного бюджету), планів надання кредитів із загального фонду державного бюджету, планів спеціального фонду державного бюджету (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків) або планів використання бюджетних коштів та помісячних планів використання бюджетних коштів.

Відповідно до п. 11.3 Порядку №1407 органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень (додаток 31 до цього Порядку) за дорученнями розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання у межах залишків на рахунках для обліку відкритих асигнувань.

Відповідно до п. 11.7 подані розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів платіжні доручення перевіряються органами Казначейства щодо наявності всіх необхідних реквізитів, відповідності підписів відповідальних посадових осіб і відбитка печатки установи зразкам. За правильність оформлення та достовірність інформації, наведеної у платіжному дорученні, відповідає розпорядник бюджетних коштів (одержувач бюджетних коштів). У разі невідповідності дати подання даті платіжного доручення у полі «Одержано банком» платіжного доручення на всіх примірниках обов'язково проставляються дата подання та підпис казначея.

З платіжної відомості №9/141 від 11.04.2014р. та платіжного доручення №603 від 11.04.2014 вбачається, що вони подані до органів державної казначейської служби 11.04.2014р.. зазначені обставини також підтверджуються листом Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області №09.1-08/435-5197 від 16.05.2014р., в якому зазначено, що 11.04.2014 о 10год. 30 хв. Прокуратурою Запорізької області було надано до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області платіжне доручення №603 від 11.04.2014р., яке оплачено казначейською службою 14.04.2014р.. Таким чином, затримка розрахунків при звільненні позивача становить 2 (два) календарних дні.

Відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що наказом Прокуратури Запорізької області №163ц від 15.05.2014р. у зв'язку із затримкою на 2 дні виплати кінцевого розрахунку при звільненні раднику юстиції ОСОБА_1 відповідно до ст. 117 КЗпП України було виплачено 20.05.2014р. середній заробіток за 2 дні затримки.

Відповідно до п. 3.9 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом держкомстату України № 5 від 13.01.2004р., суми нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні не належать до фонду оплати праці, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність затримки розрахунку при звільненні на 39 днів, як це зазначає позивач, при здійсненні виплати середнього заробітку за два дні затримки.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та враховуючи норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об'єктивно, повно та всебічно з'ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, ухвалено законне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, тому колегія суддів вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 08.08.2014р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги позивача зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196,198,200,205,206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2014р. у справі №808/4079/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено - 13.03.2015р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко