Справа № 802/4007/14-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4007/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Богоніс М.Б.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

11 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Швець А.І.,

представника відповідача - Цимбал В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

17.11.2014 року позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про скасування рішення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.01.2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28.01.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, представник позивача в судове засідання не з'явився, уповноваженого представника не направив, хоча він був належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця 25.05.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію та є платником єдиного податку другої групи.

01.10.2014 року посадовими особами Вінницької ОДПІ проведено камеральну перевірку позивача в результаті якої складено Акт перевірки від 01.10.2014 року № 12543/17, яким задокументовано факт несплати протягом двох послідовних кварталів податкових зобов'язань по єдиному податку, що кваліфіковано як порушення п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України.

Рішенням від 14.10.2014 року № 449 на підставі Акту перевірки від 01.10.2014 року № 12543/17 Вінницькою ОДПІ анульовано видане позивачу свідоцтво платника єдиного податку з підстав, передбачених абз. 8 пп. 298.2.6 п. 298.2 ст. 298 ПК України (наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів).

На думку позивача, вище вказане рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області є безпідставним та порушує його законні права та охоронювані інтереси, що стало причиною звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Податкового кодексу України, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п. 295.1 та п. 295.2 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Згідно з п. 298.2.3 ПК України у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів, платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.

Пунктом 299.11 ПК України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Згідно з матеріалами справи позивач як платник єдиного податку ІІ групи повинен був сплачувати 20% розміру мінімальної заробітної плати , встановленої на 1 січня податкового (звітного) року, тобто 243,6 грн. в строки встановлені законом.

Проте сплачував лише 230 грн., що спричинило виникнення боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Згідно з матеріалами справи, податковим органом неодноразово повідомлялось позивачу про неналежну сплату ним єдиного податку.

Таким чином, відповідач відповідно до п. 299.11 ПК України, вставивши наявність правопорушення передбаченого п. 298.2.3 ПК України, а саме несплата протягом двох послідовних кварталів сум єдиного податку, враховуючи, що позивач до цього часу не усуну порушення та виявив бажання перейти на сплату інших податків і зборів, провів перевірку 01.10.2014 року та 14.10.2014 року прийняв рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку про правомірність дій податкового органу та обгрунтованість його рішення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції серед аргументації свого рішення використовує п.299.15 ПК України, проте, дана норма Податкового кодексу України на той час не діяла на підставі п. 51 Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень" від 24.10.2013 року.

Окрім цього, колегія суддів не може погодитись з доводами суду першої інстанції щодо неузгодженості грошового зобов'язання, оскільки позивач сплачував фіксовану ставку податку, яка не потребувала узгодження та податковий орган неодноразово повідомляв про недоплату єдиного податку позивачем.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі та в межах закону.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області задовольнити .

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року скасувати. Винести нову, якою у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.