Справа № 522/6468/14-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 р. Справа № 522/6468/14-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Турецький О.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Голбан К.В.,

за участю представника 3-ї особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 09 жовтня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Інспекції з благоустрою міста Одеської міської ради та 3-ї особи Одеського національного університету ім І.І. Мечникова про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11.04.2014р. ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до Приморської РА ОМР, Інспекції з благоустрою міста ОМР та 3-ї особи ОНУ ім І.І. Мечникова, в якому просила суд:

- визнати незаконними дії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в частині ненадання відповіді на її звернення від 15.10.2013 року щодо встановлення біля будинку АДРЕСА_1 металевої конструкції у вигляді металевого шлагбауму;

- визнати незаконними дії Інспекції з благоустрою міста Одеської міської ради в частині ненадання відповіді на її звернення від 15.10.2013 року щодо встановлення біля будинку АДРЕСА_1 металевої конструкції у вигляді металевого шлагбауму;

- визнати незаконними дії Приморської районної адміністрації Одеської міськради в частині надання ОНУ 29.11.2013 року за №01-13/1019 дозволу на виконання робіт для улаштування шлагбауму біля будинку АДРЕСА_1;

- визнати незаконними дії Інспекції з благоустрою міста Одеської міської ради в частині надання ОНУ 02.07.2013 року дозволу за №01-01/1154 на встановлення біля будинку АДРЕСА_1 металевої конструкції у вигляді шлагбауму;

- зобов'язати Приморську районну адміністрацію ОМР не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та усунути перешкоди у користуванні ним шляхом анулювання дозволу від 29.11.2013 року за №01-13/1019 на виконання робіт для улаштування шлагбауму біля будинку по АДРЕСА_1 та поновлення проїзду, а також шляхом демонтажу цієї металевої конструкції у вигляді металевої огорожі та шлагбауму;

- зобов'язати Інспекцію з благоустрою міста Одеської міської ради не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та усунути перешкоди у користуванні ним шляхом анулювання дозволу від 02.07.2013 року за №01-01/1154 на встановлення біля будинку АДРЕСА_1 металевої конструкції у вигляді металевого шлагбауму та поновлення проїзду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1, але деякий час вона працювала в іншому місті та коли повернулася, виявила, що невідомі особи розмістили біля її будинку металеву конструкцію у вигляді металевого шлагбауму, закритого на навісний замок, чим створили їй перешкоди у користуванні своєю власною квартирою, загородивши безперешкодний доступ та проїзд до неї з боку вікон та веранди, що, в свою чергу, чинить певні перешкоди та заважає проведенню там ремонту.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 09 жовтня 2014 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_2 29.10.2014 р. подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального і процесуального права та просила скасувати постанову Приморського районного суду м.Одеси від 09.10.2014 р. та прийняти нову постанову, якою задовольнити усі її позовні вимоги.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представники відповідачів та позивачка, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не прибули та надали заяви про слухання справи за їх відсутністю.

Представник 3-ї особи ОСОБА_1 в судовому засіданні суду 2-ї інстанції наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду 1-ї інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, виступ представника 3-ї особи, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та перевіривши матеріали справи і доводи цієї апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність належних підстав для її часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

15.10.2013 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до Інспекції з благоустрою міста Одеської міської ради зі скаргою щодо незаконного розміщення по АДРЕСА_1 металевої конструкції у вигляді металевої огорожі та шлагбауму, яку було отримано інспекцією 17.10.2013р., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням (а.с.9).

В той же день, т.б. 15.10.2013 року, ОСОБА_2 звернулася до Приморської районної адміністрації Одеської міськради зі аналогічною скаргою щодо незаконного розміщення по АДРЕСА_1 металевої конструкції у вигляді металевої огорожі та шлагбауму, яку було отримано райадміністрацією 18.10.2013р., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням (а.с.10).

На вказані вище скарги від 15.10.2013р. начальник Інспекції направив по пошті на адресу позивачки відповідь вих.№01-02/М-553 від 19.11.2013р., що підтверджується відповідним записом у внутрішньому журналі реєстрації відправлених листів (а.с.34,35), а заступник голови Приморської РА ОМР - надав свою відповідь, але належні докази про її направлення та отримання заявником в матеріалах справи відсутні.

В подальшому, на інші свої письмові звернення до державних органів, позивачка отримала інформацію про те, що спірний шлагбаум був встановлений працівниками Одеського національного університету імені І.І.Мечникова незаконно, т.б. без отримання усіх необхідних дозвільних документів.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивачка оскаржила їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідачів, а також з недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може повністю погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

А відповідно до вимог ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як видно зі змісту приписів ч.2 ст.2 та п.1 ч.1 ст.17 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлений інший порядок судового провадження. Компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2, на підставі рішення Приморського районного суду від 19.10.2007р., є власницею 2-кімнатної квартири АДРЕСА_1 (та зареєстрована за цією ж адресою), що підтверджується відповідним витягом КП «Одеське МБТІ та РОН» від 12.12.2007р. Окрім того, з наданих позивачкою технічного паспорту, плану цієї квартири та її технічної характеристики вбачається, що дана квартира знаходиться на 1-му поверсі будинку №7 та має зареєстровану прибудову (веранду) з боку (напроти) будинку №5.

Також, судовою колегією встановлено, що будинок АДРЕСА_1, в якому проживає позивач, зі сторони будинку АДРЕСА_1 межує зі студентським містечком ОНУ ім.Мечнікова, який, в свою чергу, згідно державного акту І-ОД №004234 від 27.08.2001р., має в постійному користуванні земельну ділянку загальною площею 37,0139 га, розташовану в межах вул.Довженка, Шампанського провулку та Французького бульвару.

Згідно зі змісту положень ст.ст.316,317,319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. А відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Так, як встановлено по справі, а саме, безпосередньо з самої позовної заяви та апеляційної скарги, позивачка, обнаруживши металевий шлагбаум, встановлений між будинками АДРЕСА_1, який заважає їй приступити до ремонту своєї квартири, 15.10.2013р. звернулася зі скаргами щодо його незаконного розміщення до Інспекції з благоустрою міста Одеської міської ради та Приморської районної адміністрації Одеської міськради, які відповідачі отримали 17.10.2013р. та 18.10.2013р. відповідно.

Даний факт отримання відповідачами зазначених скарг позивача повністю підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.9,10).

Проте, судом 2-ї інстанції встановлено, що Приморська районна адміністрація Одеської міськради, підтвердивши факт отримання цієї скарги, на неї не відповіла, а також, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, не надала ні суду 1-ї інстанції, ні апеляційному суду жодних доказів направлення на адресу позивачки своєї відповіді та отримання нею цієї відповіді, в тому числі і її копію.

Також, судом 2-ї інстанції, в свою чергу, встановлено, що в матеріалах справи міститься копія відповіді Інспекції з благоустрою міста Одеської міської ради на вказану вище скаргу позивачки (а.с.35), однак, разом з тим, будь-яких належних і беззаперечних доказів фактичного направлення її на адресу позивачки та отримання нею її, не має.

Таким чином, за вказаних обставин, судова колегія вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання протиправними дій Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та Інспекції з благоустрою міста Одеської міської ради в частині ненадання відповіді на її звернення (скаргу) від 15.10.2013 року щодо встановлення металевого шлагбауму є цілком обґрунтованими та законними, а тому, відповідно, підлягаючими задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що зобов'язувати відповідачів надати позивачці відповідні відповіді на її скарги від 15.10.2013р. на даний час не має необхідності, оскільки остання таких вимог не завляла та до того ж, в процесі судового розгляду цієї справи вона з ними вже ознайомилася.

Що ж стосується інших позовних вимог ОСОБА_2, то судова колегія з їх приводу вважає за необхідне зазначити наступне.

Як слідує з приписів п.7 «Положення про Інспекцію з благоустрою міста Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011р. №384-VІ, на дану Інспекцію покладені наступні завдання: контроль за станом благоустрою міста Одеси; контроль за дотриманням правил благоустрою території міста Одеси; сприяння розвитку та поліпшенню стану благоустрою міста Одеси; притягнення винних до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів; профілактика запобігання правопорушень в сфері благоустрою населеного пункту.

Крім того, у відповідності до п.п.8.18 цього ж Положення, Інспекція узгоджує в частині дотримання вимог законодавства України в сфері благоустрою населених пунктів розміщення на територіях загального користування, територіях будівель та споруд інженерного захисту територій та інших об'єктах благоустрою: будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торгівельного, жилого та іншого призначення; елементів благоустрою; малих архітектурних форм комерційного та некомерційного призначення; прибудов; стоянок автомобільного та водного транспорту; шляхопроводів; огорож, будівельних лісів.

Так, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи, 06.06.2013 року за вих.№122/21 до Інспекції з благоустрою міста звернувся ректор Одеського НУ імені І.І. Мечникова із заявою щодо можливості встановлення стаціонарного огородження - 2-х шлагбаумов по периметру земельної ділянки (АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2), що належить університету на підставі державного акту, з метою запобігання інтенсивного руху автотранспорту по території студентського містечка та у зв'язку із численними скаргами студентів. До вказаної заяви ректор ОНУ надав копію рішення Одеської міськради №2388 від 17.04.2001р. про виділення ОНУ цієї земельної ділянки, копію державного акту на право постійного користування земельною ділянкою під студентським містечком, схеми зазначеного огородження та викопіровку з чергового плану.

На вказану вище заяву ОНУ від 06.06.2013р. начальник Інспекції надав відповідь від 27.06.2013р. вих.№01-04/458, з якої вбачається, що Інспекція вважає за можливе прийняти складену схему огороджень за основу для її подальшого застосування при виконанні університетом певних умов, а саме: за умов надання ОНУ безперешкодного доступу на територію студентського містечка спецтранспорту та рятувально-аварійних служб; за умов відсутності спірних питань та судових справ щодо землекористування огорожуваною ділянкою; за умов виконання діючого законодавства по благоустрою, т.б. ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» і «Правил благоустрою м.Одеси» №1631-УІ від 22.12.2011р.

В подальшому, як видно з наступного листа начальника Інспекції з благоустрою міста від 02.07.2013 року вих.№01-01/1154, Інспекція, розглянувши звернення ОНУ та надані до нього документи, вказала, що не заперечує проти встановлення механічних засобів у вигляді 2-х шлагбаумов. Але, при цьому, у даному листі відповідачем одночасно було зазначено, що це погодження є дійсним лише за умови наявності згоди Приморської районної адміністрації Одеської міськради, відсутності обмежень з боку сумісних землекористувачів, за умов виконання вимог Управління ДАІ ГУ МВС України в Одеській області щодо забезпечення безпеки руху, а також за умов дотримання вимог ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» і «Правил благоустрою м.Одеси» №1631-УІ від 22.12.2011р.

Як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та пояснень представника 3-ї особи ОСОБА_1, Одеський НУ, отримавши вказане вище погодження Інспекції з благоустрою міста від 02.07.2013р. та не виконавши всі умови, за яких це погодження є дійсним, 09 липня 2013 року власними силами та за власний рахунок з б/у матеріалів встановив металеві огорожі - 2 шлагбауми: по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Даний факт, зокрема, також підтверджується наданим представником 3-ї особи актом виконаних робіт від 09.07.2013р., а також відповідями начальника ГУ ДСНС України в Одеській області від 11.11.2013р. і 16.12.2014р. та начальника відділу ДАІ з обслуговання м.Одеси від 15.12.2014р., з яких видно, керівництво ОНУ ні з ГУ ДСНС, ні з УДАІ питання щодо встановлення спірних шлагбаумів не узгоджувало.

Також, з матеріалів справи вбачається, що Одеський НУ після встановлення 09.07.2013р. спірних шлагбаумів, звернувся до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради із аналогічною заявою про надання дозволу на встановлення вказаних вище металевих огорож (шлагбаумів), на яку голова райадміністрації, не маючи достовірної інформації про фактичне встановлення цих шлагбаумів, надав відповідь від 29.11.2013р. вих.№01-13/1019 про те, що не заперечує проти виконання робіт по встановленню шлагбаумів на вказаний території за умови отримання дозволу Інспекції з благоустрою міста та дотримання діючого у цій сфері законодавства.

Проте, в подальшому, як видно з матеріалів справи, 24.02.2014 року в.о. 1-го заступника голови Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, в зв'язку із скаргами громадян на наявність шлагбаумів, вищезазначений лист-погодження від 29.11.2013р. відкликав, про що, в свою чергу, повідомив окремими листами як позивача, так і 3-ю особу - ОНУ.

При цьому, слід вказати, що ці факти надання Приморською РА свого погодження на встановлення механічної огорожі та відклику цього погодження взагалі не досліджувалися судом 1-ї інстанції.

Таким чином, за вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що оскаржуване погодження (дозвіл) від 29.11.2013р. вих.№01-13/1019 було надане відповідачем - Приморською РА в межах своєї компетенції та виключно за умови виконання Одеським НУ певних умов (яких 3-ю особою не було дотримано), і на час розгляду справи як судом 1-ї так і судом 2-ї інстанцій, воно вже не діяло, оскільки було відкликано.

Отже, за таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання незаконними дій Приморської районної адміністрації ОМР в частині надання Одеському НУ ім.Мечникова 29.11.2013 року за №01-13/1019 дозволу на виконання робіт для улаштування шлагбауму та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом анулювання цього дозволу та демонтажу цієї металевої конструкції задоволенню не підлягають.

Не підлягають задоволенню і аналогічні позовні вимоги ОСОБА_2, заявлені до Інспекції з благоустрою міста, оскільки спірне погодження від 02.07.2013 року вих.№01-01/1154 було надане Інспекцією теж правомірно та в межах своєї компетенції і є дійсним виключно лише за умов виконання Одеським НУ перелічених в ньому конкретних умов, які університет фактично не виконав та, не дочекавшись письмового дозволу райради та офіційно не узгодивши це питання з органами ДАІ та ДСНС, самостійно за власні кошти встановив спірний шлагбаум, фактично передчасно обмеживши сквозний проїзд по всьому студентському містечку, тим самим також обмеживши позивачці безперешкодний проїзд до належної їй на праві власності квартири.

Крім того, слід вказати, що факт передчасного встановлення спірної металевої огорожі (т.б. 09.07.2013р.) також підтверджується і наданим представником 3-ї особи листом-зверненням студентів ОНУ, які тільки 07.11.2013р., т.б. чомусь вже після встановлення 2-х шлагбаумів, звернулися до ректора Одеського НУ ім.Мечникова з проханням вжити заходів щодо обмеження хаотичного та небезпечного руху автотранспорту по території суденського містечка.

Таким чином, на думку судової колегії, спірний шлагбаум між будинками АДРЕСА_1 за вказаних обставин дійсно підлягає демонтажу, але виключно тією особою, яка його фактично встановила без усіх необхідних узгоджень та виконання (дотримання) всіх умов.

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що Одеський національний університет ім.Мечникова є 3-ю особою по цій справі, на чому, в свою чергу, неодноразово наголошувала і сама позивачка, і до нього остання жодних позовних вимог (в тому числі і про демонтаж спірного шлагбауму) не заявляла.

До того ж, ще слід зазначити, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стосовно ж вимог позивачки про стягнення на її користь судових витрат у вигляді сплаченого нею судового збору на загальну суму 109,62 грн. (т.б. 73,08 + 36,54), то судова колегія вважає за необхідне задовольнити їх частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

А як слідує зі змісту ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Так, з матеріалів справи видно, що позивач реально поніс по цій справі судові витрати у вигляді судового збору, а саме, згідно квитанції ПАТ КБ «Інвестбанк» №80032628 від 09.04.2014 року, ОСОБА_2 сплатила при подачі даного позову судовий збір в сумі 73,08 грн., а при подачі апеляційної скарги ще сплатила 36,54 грн., що, в свою чергу, підтверджується відповідною квитанцією ПАТ КБ «Інвестбанк» №80049510 від 29.10.2014 року (а.с.1,70).

Як вбачається з адміністративного позову, позивачка заявляла до відповідачів 6 (шість) позовних вимог, дві з яких було задоволено судом апеляційної інстанції.

Таким чином, за вказаних обставин, судова колегія, діючи відповідно приписів ч.3 ст.94 КАС України, вважає за необхідне стягнути з державного бюджету на користь позивача понесені нею та підтверджені належними доказами судові витрати у вигляді судового збору у розмірі пропорційному до задоволених судом п/вимог, т.б. в сумі 36,54 грн. (109,62 : 6 х 2).

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Отже, оскільки судом першої інстанції при не повному встановленні фактичних обставин справи порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, судова колегія, діючи в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, вважає за необхідне скасувати постанову суду 1-ї інстанції та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 09 жовтня 2014 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в частині ненадання відповіді на звернення (скаргу) ОСОБА_2 від 15.10.2013 року щодо встановлення біля будинку АДРЕСА_1 металевого шлагбауму.

Визнати протиправними дії Інспекції з благоустрою міста Одеської міської ради в частині ненадання відповіді на звернення (скаргу) ОСОБА_2 від 15.10.2013 року щодо встановлення біля будинку АДРЕСА_1 металевого шлагбауму.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 36,54 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко