Справа № 295/18773/14-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Полонець С.М.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
ПОСТАНОВА

іменем України

"11" березня 2015 р. Справа № 295/18773/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "13" січня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3, що також діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13.01.2015 р. позов задоволено.

Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира, Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області щодо невиплати ОСОБА_3 у повному розмірі недоплаченої щомісячної грошової допомоги в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбаченої ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"та доплати до заробітної плати, передбаченої ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.05.2014 року по 01.11.2014 року, протиправними.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області провести за період з 01 травня 2014 року по 01 листопада 2014 року донарахування та виплату щомісячної грошової допомоги, у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, ОСОБА_3, у відповідності до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру 40% від мінімальної заробітної плати встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира провести донарахування та виплату ОСОБА_3 доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, за період з 01 травня 2014 року по 01 листопада 2014 року в розмірі, визначеному ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з судовим рішенням, управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира подало апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову.

В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області вказану постанову не оскаржує, тому судове рішення в частині проведення перерахунку і виплати доплати згідно ст.37 Закону №796-ХІІ судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Розглянувши справу в порядку письмового провадження в межах, визначених ст.195 КАС України колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до частково задоволення виходячи з такого.

Встановлено, що позивач проживає в м. Коростень Житомирської області, віднесений до 3 категорії громадян, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи та працює в зоні гарантованого добровільного відселення.

Крім того, ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Діти позивачки належать до категорії дітей, потерпілих від наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням.

Позивач отримує доплату до заробітної плати, передбачену ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але у меншому розмірі, ніж визначено Законом, що підтверджується відповідною довідкою.

Згідно ст.39 вищевказаного Закону громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплати позивачу, передбаченої Законом № 796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначеною постановою, всупереч вимогам Закону №796-ХІІ, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретні розмір доплати в твердій грошовій сумі та у розмірі до прожиткового мінімуму.

Згідно з п.п.5,6 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм; пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №936 від 20.09.05 (далі - Порядок), соціальні виплати, допомоги, передбачені за ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організаціями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці, а тому підприємства, установи, організації та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності виступають в даних правовідносинах як суб'єкти владних повноважень на основі законодавства.

Керівники підприємств несуть персональну відповідальність за несвоєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів.

До 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, пов'язаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, за затвердженою Мінпраці формою та реєстр отримувачів компенсаційних виплат і допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, ім'я та по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про отримані виплати, суму компенсацій та вид допомоги.

Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Державного казначейства платіжні документи для здійснення відповідних "видатків, що проводяться в установленому законодавством порядку.

Таким чином, платником щомісячної доплати працюючому за роботу в зоні гарантованого добровільного відселення є Управління праці та соціального захисту населення, а фактично виплату проводить роботодавець.

Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень Закону) не було встановлено обмеження щодо застосування положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру вказаної виплати застосуванню підлягає саме ст.3 Закону №796-ХІІ, а не постанова КМ України за № 836 від 26.07.1996 року, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

На підставі викладеного судова колегія прийшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Судова колегія погоджується з рішенням суду попередньої інстанції по суті, однак вважає помилковим зобов'язання, зокрема УПСЗН вчинити відповідні дії, про які йшлося вище, за період з 03.08.2014 року по 01.11.2014 року з огляду на таке.

В частині проведення донарахування та виплати доплати за період з 03.08.2014 року по 01.11.2014 року слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, так як відповідно до ст. 6 -7 Прикінцевих положень Закону України Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік ", що набрали чинності з 03.08.2014 року встановлено, що у 2014 році норми і положення ст. 39 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Суд першої інстанції вказаного не врахував.

Оскаржену постанову у відповідній частині слід скасувати.

Інші доводи скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від "13" січня 2015 р. в частині зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира провести донарахування та виплату ОСОБА_3 доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення в розмірі, визначеному ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 03 серпня 2014 року по 01 листопада 2014 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11500

3- відповідачу/відповідачам: Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області вул.Кірова, 8,м.Коростень,Житомирська область,11500

4-Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира вул.Перемоги,55,м.Житомир,10014

- ,