Справа № 806/548/15
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Житомир справа № 806/548/15

час прийняття: 10 год. 20 хв. категорія 8.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

за участі секретаря Павлюк В.О.,

за участі представника позивача Кошліченка В.С.,

за участі представника відповідача Чулова С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 3 до Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання нечинною податкової консультації,

встановив:

Міське комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3 звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати недійсною (нечинною) надану йому Головним управлінням Міндоходів у Житомирській області податкову консультацію, оформлену листом № 16257/10/06-30-06-39 від 21 листопада 2014 року, у частині зобов'язання підприємства-банкрута сплачувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб і єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за найманих осіб та нараховувати, декларувати зобов'язання по податку на додану вартість і погашати їх згідно з нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постановою господарського суду Житомирської області від 25 жовтня 2013 року Міське комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3 було визнано банкрутом. З метою недопущення порушення вимог чинного законодавства Підприємство звернулося до відповідача із заявою про надання податкової консультації відносно того, чи повинне воно сплачувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб і єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за найманих осіб, нараховувати і сплачувати будь-які зобов'язання, а також яким чином згідно з нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" повинне звітуватися. Контролюючий орган на поставлені запитання надав відповіді у листі № 16257/10/06-30-06-39 від 21 листопада 2014 року, зокрема, зазначив, що підприємство-банкрут зобов'язане сплачувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб і єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за найманих осіб та нараховувати, декларувати зобов'язання по податку на додану вартість і погашати їх згідно з нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Надану консультацію Підприємство вважає незаконною, оскільки вона протирічить абзацу 4 частини 1 статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив у їх задоволенні відмовити. Пояснив, що податкова консультація, оформлена листом № 16257/10/06-30-06-39 від 21 листопада 2014 року, відповідає вимогам податкового законодавства і не може бути визнана недійсною.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 25 жовтня 2013 року господарським судом Житомирської області ухвалено постанову (а.с. 6-10) про визнання Міське комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3 банкрутом і призначення ліквідатором ОСОБА_3.

20 жовтня 2014 року за вих. 02-05/реп/412 ліквідатор Підприємства ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Міндоходів у Житомирській області із запитом (а.с. 11) про надання податкової консультації з наступних питань:

1. Чи необхідно нараховувати та сплачувати до бюджетів відповідних рівнів податок на доходи фізичних осіб та єдиний соціальний внесок на заробітну плату (винагороду), яка виплачується працівникам банкрута в ході здійснення ліквідаційної процедури Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 3?

2. Чи необхідно нараховувати та сплачувати до бюджетів відповідних рівнів будь-які податки в ході ліквідаційної процедури? Якщо так, то які саме?

3. Яким чином з врахуванням приписів статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" повинне звітуватися до контролюючих органів?

На вказані запитання відповідач 21 листопада 2014 року у листі № 16257/10/06-30-06-39 (а.с. 12-14) у вигляді консультації надав такі відповіді:

1. На суми винагороди за виконання робіт (надання послуг), що виплачуються працівникам підприємства-банкрута, єдиний внесок нараховується та сплачується в розмірі 34,7 % й утримується в розмірі 2,6 %. Оскільки ліквідатором ОСОБА_3 з моменту введення ліквідаційної процедури відповідно до вимог чинного законодавства для забезпечення здійснення заходів, спрямованих на проведення ліквідаційної процедури, за строковим договором було прийнято кілька працівників, тому відповідно до Розділу ІV Податкового кодексу України юридична особа (банкрут), що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід громадян, прийнятих за строковим договором, зобов'язана сплатити до бюджету податок з доходів фізичних осіб та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

2. Визнання суб'єкта господарювання банкрутом не звільняє його від обов'язку нарахування та відповідного декларування зобов'язань по податку на додану вартість, а їх погашення здійснюється відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

3. Після завершення розрахунків з кредиторами до зняття з реєстрації в контролюючому органі та скасування реєстрації юридичної особи такий суб'єкт господарювання в особі ліквідатора є платником тих податків та зборів, щодо яких у нього виникає обо'єкт оподаткування. При цьому ліквідатор повинен подати податкову звітність до контролюючого органу за основним місцем обліку за звітний період. на який припадає дата такої ліквідації.

Досліджуючи правомірність вказаної консультації суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктом 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Відповідно до статті 52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі.

Консультації надаються контролюючими органами.

Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, проводить періодичне узагальнення податкових консультацій, які стосуються значної кількості платників податків або значної суми податкових зобов'язань, та затверджує наказом узагальнюючі податкові консультації, які підлягають оприлюдненню, у тому числі за допомогою Інтернет-ресурсів.

Позивач звертався із запитом до контролюючого органу щодо надання податкової консультації по питанню нарахування, сплати податків і подачі звітності після визнання його банкрутом.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів встановлює Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до частини 1 статті 38 вказаного Закону, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Із змісту наведеної правової норми слідує, що з моменту визнання підприємства банкрутом у нього не виникає жодних зобов'язань зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), тобто, таке підприємство-банкрут не має обов'язку нараховувати додаткові поточні зобов'язання зі сплати обов'язкових платежів і подавати податкову звітність.

Оскільки, Міське комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3 на підставі судового рішення від 25 жовтня 2013 року було визнано банкрутом, тому суд вважає, що податкова консультація Головного управління Міндоходів у Житомирській області, оформлену листом № 16257/10/06-30-06-39 від 21 листопада 2014 року, надана Міському комунальному виробничому житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству № 3 у частині зобов'язання підприємства-банкрута сплачувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб і єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за найманих осіб та нараховувати, декларувати зобов'язання по податку на додану вартість і погашати їх згідно з нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протирічить нормам чинного законодавства.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 3 є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною податкову консультацію Головного управління Міндоходів у Житомирській області, оформлену листом № 16257/10/06-30-06-39 від 21 листопада 2014 року, надану Міському комунальному виробничому житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству № 3 у частині зобов'язання підприємства-банкрута сплачувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб і єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за найманих осіб та нараховувати, декларувати зобов'язання по податку на додану вартість і погашати їх згідно з нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Стягнути з Державного бюджету України на користь Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 3 73, 08 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя С.В. Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 12 березня 2015 р.