Справа № 804/18221/14
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -
27 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, в якому просить:
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року відкрито провадження у справі.
03 листопада 2014 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області адміністративну справу направлено для подальшого розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року адміністративну справу прийнято до провадження.
Ухвалою суду від 18 листопада 2014 року до участі у справі у якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, було залучено: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 13.08.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Москаленко Оленою Володимирівною проведено державну реєстрацію права спільної сумісної власності на 13/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі дубліката свідоцтва про право власності від 29.07.2013 року виданого Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради.
Державний реєстратор Москаленко Олена Володимирівна провела державну реєстрацію права спільної сумісної власності на 13/25 частин спірного будинку в період дії заборони на відчуження майна (постанова державної виконавчої служби у Баглійському районі м. Дніпродзержинська про арешт майна та заборону на його відчуження серія АЕ № 975301 від 26.12.2006 р.), що суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р.
Позивач стверджує, що Державний реєстратор проігнорував також наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, не перевірила реєстраційної справи, відповідно до якої одноособовим власником 13/25 частини спірного будинку є ОСОБА_2 (рішення про реєстрацію право власності від 16.02.2006 р.), що суперечить вищезазначеному закону.
Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації.
Пунктом 41 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 р. № 1141, передбачено, що державний реєстратор вносить записи до державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, просив розглянути справу без його участі, надавши письмові заперечення проти позову.
В письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що на підставі ч.7 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право.
13 серпня 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності).
Державний реєстратор реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Москаленко О.В. здійснила пошук та сформувала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №8800154 від 02.09.2013 року та №8825420 від 03.09.2013 року. Зазначена інформація містить відомості про право власності на 13/25 часток будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу ВЄО №327489 реєстр №220, посвідченого Другою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою.
Заявниками також надано рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі №2-60/08, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу 13/25 частин жилого АДРЕСА_1, укладений 20 січня 2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 посвідчений Другою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою.
Державний реєстратор Москаленко О.В. керуючись п.16 Порядку прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло від 29.07.2013 року, відкрила розділ на об'єкт нерухомого майна та згідно п. 94 Порядку здійснила перенесення записів про обтяження до Державного реєстру прав.
Таким чином, державний реєстратор Москаленко О.В. діяла в межах повноважень, передбачених законодавством.
Треті особи також в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 35, 39 КАС України.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевказане, за таких обставин суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.06.2004 року по справі №2-957 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, була визнана померлою з дня набрання рішенням суду законної сили. Рішення набрало чинності 05.07.2004 року.
На підставі вищевказаного рішення суду ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.04.2005 року на 1/3 частку у спільній сумісній власності на 13/25 частин житлового будинку за адресою м. АДРЕСА_1.
20 січня 2006 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1, ВСО №327489, №220 посвідчений Другою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою.
Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.01.2007 року по справі №2-о-30 було скасовано рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.06.2004 р. по справі № 2-957 про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлою.

Також рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.07.2008 р. по справі № 2-60/2008 р. договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме - квартири за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 було визнано недійсним.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

13 серпня 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності).

Порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 р. (далі Закон № 1952) та постановою КМУ від 22.06.2011 р. №703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (що мала чинність в період виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок).

Відповідно до п. 7 ст. 16 Закону № 1952 державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 92 Порядку під час розгляду заяви про державну реєстрацію, відповідно до якої державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав заявлено вперше, державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна для цілей справляння державного мита та/або перенесення записів про обтяження речових прав на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації права власності або іншого речового права на таке майно.

Відповідно до п. 93 Порядку державний реєстратор встановлює наявність (відсутність) записів про:

1) державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно;

2) обтяження нерухомого майна іпотекою в Державному реєстрі іпотек;

3) обтяження речових прав на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна;

4) обтяження податковою заставою речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, порядок доступу до якого встановлює Мін'юст.

Пунктом 94 Порядку встановлено, що у разі наявності записів про обтяження речових прав на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек та/або Державному реєстрі обтяжень рухомого майна державний реєстратор переносить відповідні записи до розділу Державного реєстру прав, відкритого на об'єкт нерухомого майна.

Державний реєстратор реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Москаленко О.В. здійснила пошук та сформувала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №8800154 від 02.09.2013 року та №8825420 від 03.09.2013 року. Зазначена інформація містить відомості про право власності на 13/25 часток будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу ВЄО №327489 реєстр №220, посвідченого Другою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою.

Крім того, заявниками також було надано вищевказане рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі №2-60/08, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу 13/25 частин жилого АДРЕСА_1.

Державний реєстратор прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло від 29.07.2013 року, відкрила розділ на об'єкт нерухомого майна та згідно з п. 94 Порядку здійснила перенесення записів про обтяження до Державного реєстру прав.

Таким чином, державний реєстратор Москаленко О.В. діяла в межах повноважень, передбачених законодавством, оскільки заявниками були надані всі необхідні документи для реєстрації права власності, а договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 20 січня 2006 року між позивачем та третьою особою визнаний судом недійсним.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 27 лютого 2015 року. Суддя З оригіналом згідно. Помічник судді В.М. Олійник В.М. Олійник Е.Г. Лоба