Справа № 813/2587/14
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Справа № 876/5387/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Нефедової А.О.

а також сторін (їх представників):

від позивача - Сільченко О.О.;

від відповідача - Овчарук В.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.04.2014р. в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова до Публічного акціонерного товариства «Мікроприлад» про стягнення коштів для покриття витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.03.2014р. позивач Управління Пенсійного фонду /ПФ/ України в Личаківському районі м.Львова звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив стягнути з відповідача Відкритого акціонерного товариства /ВАТ/ «Мікроприлад» на його користь заборгованість із покриття витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, в загальному розмірі 11960 грн. 04 коп. за період з 01.01.2013р. до 31.12.2013р. включно (а.с.2-4).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.04.2014р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.52-56).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач Управління ПФ України в Личаківському районі м.Львова, який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити у повному обсязі (а.с.54-56).

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що судом першої інстанції допущено порушення вимог ч.6 ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та п.п.3 і 6 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних установ і організацій згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затв. постановою КМ України № 1826 від 13.12.2000р.

Суд помилково дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження підстав призначення наукової пенсії ОСОБА_5 за період роботи на ПАТ «Мікроприлад» та про відсутність доказів державної атестації відповідача, тобто, підтвердження наукового напряму роботи даної установи шляхом надання витягу (довідки) з Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, затв. постановою КМ України № 380 від 23.04.2001р. При цьому, ПАТ «Мікроприлад» ніколи не був науковою установою, однак це не позбавляло його працівників права на призначення наукової пенсії, оскільки стаж наукової роботи вони набули, перебуваючи на посадах, передбачених п.4 Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників державних підприємств, установ, організацій, перебування на яких дає право на призначення пенсій та виплати грошової допомоги в разі виходу на пенсію відповідно до ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», затв. постановою КМ України № 1571 від 22.11.2001р.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» за період роботи у відповідача пенсійним органом призначена пенсія його науковому працівнику ОСОБА_5

Під час судового розгляду встановлено, що на час набуття працівником відповідача стажу наукової роботи, останній перебував у державній власності, май найменування Львівський завод електровимірювальних приладів та був реорганізований наказом Міністерства приладобудування, засобів автоматизації та систем управління СРСР (Мінприлад СРСР) № 197 від 18.07.1976р. у Львівське ВО «Мікроприлад»; починаючи з 1998р., ВО «Мікроприлад» зареєстровано як ВАТ «Мікроприлад» (зворот а.с.9).

Також під час апеляційного розгляду з'ясовано, що згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців найменуванням позивача на час розгляду справи є Публічне акціонерне товариство /ПАТ/ «Мікроприлад» (а.с.24-26, 48-49).

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно вимог чинного законодавства для призначення наукової пенсії необхідна атестація наукової установи, тобто, підтвердження наукового напряму роботи даної установи.

Разом з тим, у матеріалах справи є відсутніми належні та допустимі докази в підтвердження підстав призначення наукової пенсії ОСОБА_5 за період роботи на ПАТ «Мікроприлад» та відсутні докази державної атестації ПАТ «Мікроприлад», тобто, підтвердження наукового напряму роботи даної установи шляхом надання витягу (довідки) з Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, затв. постановою КМ України № 380 від 23.04.2001р.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, суперечать нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, позивач скерував на адресу відповідача відповідне повідомлення про суму витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за 2013 рік (а.с.6-7).

Скерований на адресу відповідача розрахунок-повідомлення складений за формою додатку, затвердженого п.5 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затв. постановою КМ України № 372 від 24.03.2004р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яка є нормативно-правовим актом в розумінні ст.117 Конституції України.

Вказане повідомлення не оскаржувалися відповідачем, що сторонами не заперечується.

Позивачем протягом січня-грудня 2013 року була виплачена вказаній у повідомленні особі наукова пенсія, понесення витрат по яким документально обґрунтовано пенсійним органом та підтверджується Розрахунком боргу по справі (а.с.5).

Під час розгляду справи доказів сплати заборгованості по сумі витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, відповідачем не надано.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини, колегія суддів вважає, що пенсійним органом підставно заявлено позов до відповідача з приводу відшкодування суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

В частині правових підстав для покладання на відповідача зобов'язання фінансування суми різниці у пенсіях, що є предметом позову, колегія суддів вказує на наступні вимоги законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

На виконання наведеної норми зазначеного Закону КМ України прийняв постанову № 1826 від 13.12.2000р «Про затвердження Порядку фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств і організацій згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи», яка втратила чинність 09.04.2004р. одночасно з набранням чинності постановою № 372 від 24.03.2004р.

Названі порядки визначають механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної, зокрема, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи.

Згідно з п.4 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затв. постановою КМ України № 372 від 24.03.2004р., у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Також аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що у випадках, коли відбувається перетворення в процесі приватизації державного підприємства у відкрите акціонерне товариство, до правонаступника переходять права і обов'язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Закон України «Про наукову та науково-технічну діяльність» передбачає лише обов'язок підприємства сплатити різницю між сумою пенсії, призначеної за цим Законом та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник за рахунок коштів підприємства. При цьому, у цьому Законі відсутнє покликання на джерело сплати такої різниці. Відсутність прибутку або планування прибутку і відрахувань на виплату різниці у розмірі пенсій наукових працівників не позбавляє підприємство обов'язку по сплаті суми. Це є обов'язком підприємства і не може здійснюватися на добровільних засадах.

Окрім цього, Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників державних підприємств, установ, організацій, перебування на яких дає право на призначення пенсій та виплати грошової допомоги в разі виходу на пенсію відповідно до ст.24 Закону України № 1977-ХІІ, затверджено постановою КМ України № 1571 від 22.11.2001р.

Суд першої інстанції помилково відніс ПАТ «Мікроприлад» до установ, перелічених в п.2 цього Переліку, яким передбачено наукові установи, організації, в тому числі науково-дослідні, дослідні, пошукові, проектні; проектно-конструкторські, проектно-технологічні та посади працівників, які мають право на призначення наукової пенсії.

Так, зокрема, головний науковий співробітник, провідний науковий співробітник, старший та молодший наукові співробітники користуються правом виходу на наукову пенсію без додаткових умов. Керівник, заступник керівника, головний інженер (конструктор, технолог тощо), провідний інженер (конструктор, технолог тощо) структурного підрозділу (відділення, відділу, лабораторії сектора,бюро, групи тощо) мають право на призначення наукової пенсії, як наукові працівники за умови, що працювали в структурному підрозділі, котрий займався науковою, науково-технічною або науково-організаційною діяльністю.

Якщо для державної організації, установи наукова або науково-технічна діяльність становить менш як 70% загального річного обсягу виконаних робіт, вони підпадають під чинність пункту 4 цього Переліку.

Згідно з пунктом 4 вказаного Переліку до стажу наукової роботи зараховується час роботи на державних підприємствах, інших установах на посадах керівника (начальника, завідуючого тощо), головного інженера (конструктора, технолога, іншого фахівця), провідного інженера (конструктора, технолога, іншого фахівця) структурного підрозділу (відділення, відділу, лабораторії сектора, бюро, групи тощо) з наукового напряму діяльності організації; головного інженера (конструктора, технолога, іншого фахівця) наукового напряму, наукового проекту. Час роботи на зазначених посадах зараховується до наукового стажу незалежно від наявності наукового ступеня або вченого звання.

У цьому пункті перелічено підприємства, виробничі об'єднання, заклади охорони здоров'я, інші установи, організації, не зазначені в пунктах 1-3 зазначеного Переліку.

Тобто, наукова діяльність у них не є основною діяльністю. Науковою діяльністю займаються лише в структурних підрозділах (відділенні, відділі, лабораторії, секторі, бюро, групі тощо). Час роботи на зазначених посадах зараховується до наукового стажу незалежно від наявності наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з п.1 Прикінцевих положень Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» норми цього Закону, що стосуються наукових (науково-педагогічних) працівників, які не мають наукового ступеня або вченого звання, набрали чинності після набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2002 рік». Тобто періоди роботи осіб на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників державних підприємств, установ, організацій, зазначених у Переліку, без наявності наукового ступеня або вченого звання, зараховуються до наукового стажу, що дає право на пенсійне забезпечення за нормами вказаного Закону. Науковий стаж в даному випадку підтверджується довідками.

Згідно матеріалів справи ПАТ «Мікроприлад» не відноситься до наукових установ, проте згідно чинного законодавства це не позбавляло його працівників права на призначення наукових пенсій, оскільки стаж наукової роботи вони набули, перебуваючи на посадах, передбачених п.4 Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників державних підприємств, установ, організацій, перебування на яких дає право на призначення пенсій та виплати грошової допомоги в разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України №1977-ХІІ, затв. постановою КМ України № 1571 від 22.11.2001р.

Оскільки ПАТ «Мікроприлад» не було науковою установою, тому атестації наукової установи не підлягало.

Як убачається з матеріалів справи і доведено під час судового розгляду справи, Управлінням Пенсійного фонду в Личаківському районі м.Львова відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» призначено наукову пенсію ОСОБА_5 (період роботи з 10.02.1970р. по 01.04.1991р.), який працював на ПАТ «Мікроприлад» на посаді, що дає право призначення пенсії відповідно до статті 24 зазначеного Закону.

Науковий стаж вищезазначеній особі набуто у період до 1992 року на державному підприємстві, яким був Львівський завод електровимірювальних приладів у складі ВО «Мікроприлад», надалі з 13.01.1998р. останній перетворений у ВАТ «Мікроприлад», яке є його правонаступником (а.с.8-13).

Статтею 12 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» передбачено, що для надання державної підтримки науковим установам усіх форм власності, діяльність яких має важливе значення для науки, економіки та виробництва, створюється Державний реєстр наукових установ, яким надається підтримка держави. Наукові установи включаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері наукової та науково-технічної діяльності до Державного реєстру наукових установ за умови проходження державної атестації.

Наукові установи, включені до Державного реєстру наукових установ, користуються податковими пільгами відповідно до законодавства України; не можуть змінювати наукову і науково-технічну діяльність на інші види діяльності; зобов'язані не менш як 50 відсотків доходу від своєї діяльності спрямовувати на проведення ініціативних науково-дослідних робіт та розвиток дослідницької матеріально-технічної бази. Наукові установи, включені до Державного реєстру наукових установ, виключаються з нього у разі недодержання ними вимог, передбачених цим Законом.

Тобто, цим Законом передбачено лише надання держаної допомоги, а не встановлення статусу чи належить установи до наукової.

Оцінюючи в сукупності обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є обгрунтованим і підставним, а тому підлягає до задоволення з вищевикладених мотивів.

При цьому, відповідач у добровільному порядку суму заборгованості по невідшкодованих коштах для покриття витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, не сплатив, а тому заявлена сума підлягає до стягнення в повному обсязі.

Аналогічна позиція відповідає судовій практиці Верховного Суду України по вирішенню наведених питань (постанова Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 05.06.2012р. в справі № 21-78а12).

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова задоволити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.04.2014р. скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений Управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова позов задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мікроприлад» (ідент.код 23887224, м.Львів, вул.Ніщинського, буд.35) на користь Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова заборгованість для покриття витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів (по науковій пенсії ОСОБА_5), в загальному розмірі 11960 (одинадцять тисяч дев'ятсот шістдесят) грн. 04 коп. за період з 01.01.2013р. до 31.12.2013р. включно.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська