Справа № 826/552/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 лютого 2015 року 09:29 № 826/552/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., при секретарі судового засідання Білоус А.С., за участю представників: позивача - Собко О.В., відповідача - Шилової С.-Х.І., Шило М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства «Укгазвидобування»
до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників
про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -
На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 18 лютого 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі - ПАТ «Укргазвидобування», позивач) з адміністративним позовом до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників щодо неспрямування коштів в сумі 10 548 340, 80 грн., які стягнуті на підставі визнаного протиправним та скасованого податкового повідомлення-рішення №/3 від 28.09.2007 року, в рахунок майбутніх платежів з податку на прибуток Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» з відповідним внесенням змін до картки особового рахунку платника податків;

- зобов'язання Міжрегіональне головне управління Міндоходів -Центральний офіс з обслуговування великих платників здійснити повернення Публічному акціонерному товариству коштів в сумі 10 548 340,80 грн., які стягнуті на підставі визнаного протиправним та скасованого податкового повідомлення-рішення №/3 від 28.09.2007 року, шляхом спрямування цих коштів в рахунок майбутніх платежів з податку на прибуток Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» з відповідним внесенням змін до картки особового рахунку платника податків.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року судом замінено неналежного позивача Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників на належного - Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не було розглянуто подану товариством заяву про спрямування коштів в рахунок майбутніх платежів, що призвело до порушення законних інтересів позивача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечували.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на відсутність механізму повернення коштів в сумі 10548340,80 грн., які сплачені на підставі визнаного протиправним та скасованого податкового повідомлення-рішення № /3 від 28 вересня 2007 року, в рахунок погашення податкових зобов'язань з податку на прибуток майбутніх податкових періодів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у місті Львові була проведена планова виїзна перевірка Філії Дочірньої компанії «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» Газопромислового управління «Львівгазвидобування» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2005 року по 30 вересня 2006 року, за результатами якої складено акт від 24 січня 2007 року № 22/23-0/25560533.

Перевіркою встановлено порушення діючого податкового законодавства України, а саме: в порушення пункту 3.1 статті 3, підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4, підпункту 5.3.3, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5, підпункту 8.1.4 пункту 8.1 статті 8, пункту 9.1, пункту 9.2, пункту 9.6 статті 9 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» занижено скоригований валовий дохід за період з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2005 року на суму 3 105 861, 48 грн., завищено валові витрати за 9 місяців 2006 року на суму 1 183 333, 00 грн., завищено валові витрати за період з 01 квітня 2005 року по 31 грудня 2005 року на суму 69 167, 00 грн. у зв'язку з відсутністю первинних документів, зайво нараховані амортизаційні відрахування на суму 11 271, 00 грн. на транспортні засоби, передані в безоплатне користування державним органам, завищено валові витрати за 9 місяців 2005 року на суму 7 961 148, 35 грн., за 9 місяців 2006 року на суму 7 583 334, 00 грн., всього на загальну суму 15 544 482, 35 грн., безпідставно відображено у складі валових витрат за 9 місяців 2006 року суму 23 814 180, 03 грн. за проведення дій, пов'язаних з ліквідацією свердловин.

28 вересня 2007 року на підставі акту перевірки від 24 січня 2007 року № 22/23-0/25560533 та рішення ДПА України про результати розгляду первинної скарги Спеціалізованою державною податковою інспекцією у місті Києві по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення № /3, яким збільшено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 20 550 396, 78 грн., в тому числі: за основним платежем - в розмірі 10 932 073, 75 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - в розмірі 9 573 323, 03 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржено до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2009 року № 6/153, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2010 року № 6/153 (№ 2-а-2974/07) позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано в частині податкові повідомлення-рішення винесені Спеціалізованою державною податковою інспекцією в місті Києві по роботі з великими платниками податків від 16 лютого 2007 року № /0, від 20 липня 2007 року № /2 та від 28 вересня 2007 року № /3 на загальну суму 9 957 055, 98 грн., з яких 4 978 527, 99 грн. - основного платежу та 4 359 744, 92 грн. штрафних (фінансових) санкцій, в іншій частині відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2011 року № К-30119/10 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2010 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» задоволені, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення, винесені Спеціалізованою державною податковою інспекцією у місті Києві по роботі з великими платниками податків від 16 лютого 2007 року № /0, від 07 травня 2007 року № /1, від 20 липня 2007 року № /2, від 28 вересня 2007 року № /3.

15 вересня 2014 року та 22 жовтня 2014 року позивач звернувся до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників листами № 13/1-01-4830 та № 13/1-011-5578 «Щодо зарахування переплати у сумі 10 548 340, 80 грн. з податку на прибуток згідно скасування ППР від 28 вересня 2007 № /3 на суму 20550396,78 грн. в рахунок погашення податкових зобов'язань з податку на прибуток майбутніх податкових періодів».

Однак, відповідних дій відповідачем вчинено не було.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з доводами ПАТ «Укргазвидобування», виходячи з наступного.

З 01 січня 2011 року Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України податкове законодавство ґрунтується на принципі рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу.

Згідно із пунктом 7.3 статті 7 Податкового кодексу України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

У відповідності до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За змістом підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податку має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань визначені статтею 43 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 43.1 якої помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання, згідно із пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України, є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Як передбачено пунктом 43.4 статті 43 Податкового кодексу України, платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Відповідно до пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Як передбачено пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів є джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Таким чином, Податковим кодексом України передбачено, що сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Як вбачається з матеріалів справи, Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (правонаступником якої є позивач) було оскаржено до суду податкове зобов'язання, нараховане податковим повідомленням-рішенням від 28 вересня 2007 року № /3.

Після набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2009 року № 6/153, якою позов задоволено частково, відповідні зміни були внесені до картки особового рахунку платника податків.

Водночас, постановою Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2011 року № К-30119/10 зазначене судове рішення скасовано, позов задоволено повністю.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 254 КАС України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Положеннями частини 1 статті 255 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України

Таким чином, відповідно до зазначених вище судових рішень, останні є такими, що набрали законної сили та підтверджують факт протиправності нарахування позивачу податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 28 вересня 2007 року № /3.

Втім, з урахуванням вказаного рішення відповідні зміни до картки особового рахунку платника податків внесено не було.

У той же час, під час розгляду вказаної справи було встановлено, що податковим органом здійснено внесення даних по перевірці та повну реєстрацію податкового повідомлення-рішення від 16 лютого 2007 року № /0 в сумі 10 548 340, 80 грн. з посиланням на відсутність в ІС «Податковий блок» підсистеми «Податковий аудит» позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укргазвидобування» для виключення з КОР платника нарахувань.

У подальшому позивач звернувся до податкового органу листами від 15 вересня 2014 року № 13/1-01-4830 та від 22 жовтня 2014 року № 13/1-011-5578 щодо відображення переплати з податку на прибуток у сумі 10 548 340, 80 грн. згідно скасованого податкового повідомлення-рішення від 28 вересня 2007 року № /3 з відповідним внесенням змін до картки особового рахунку платника податку та спрямування зазначеної переплати в рахунок погашення податкових зобов'язань позивача з податку на прибуток майбутніх податкових періодів. Втім, таких дій відповідачем здійснено не було.

При цьому, суд звертає увагу, що виходячи з аналізу зазначених норм права та виходячи з визначення поняття бездіяльності суб'єкта владних повноважень, де бездіяльність - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи (наприклад, неприйняття рішення за заявою особи, ненадання допомоги працівниками міліції, неоприлюднення нормативно-правового акта тощо).

А тому, з огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність ознак протиправної бездіяльності відповідача, яка виявилась у невідображенні переплати з податку на прибуток у сумі 10548340,80 грн. згідно скасованого податкового повідомлення-рішення від 28 вересня 2007 року № /3 у картці особового рахунку ПАТ «Укргазвидобування», що в свою чергу унеможливило спрямування зазначеної переплати в рахунок погашення податкових зобов'язань позивача з податку на прибуток майбутніх податкових періодів.

Разом з тим, за вказаних вище обставин, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників здійснити повернення Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» коштів в сумі 10 548 340, 80 грн., які стягнуті на підставі визнаного протиправним та скасованого податкового повідомлення-рішення № /3 від 28 вересня 2007 року, шляхом спрямування цих коштів в рахунок майбутніх платежів з податку на прибуток Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» з відповідним внесенням змін до картки особового рахунку платника податків.

За правилами частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 560,28 грн. з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Укгазвидобування» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників щодо неспрямування коштів в сумі 10 548 340, 80 грн., які стягнуті на підставі визнаного протиправним та скасованого податкового повідомлення-рішення №/3 від 28.09.2007 року, в рахунок майбутніх платежів з податку на прибуток Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» з відповідним внесенням змін до картки особового рахунку платника податків.

3. Зобов'язати Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників здійснити повернення Публічному акціонерному товариству коштів в сумі 10 548 340,80 грн., які стягнуті на підставі визнаного протиправним та скасованого податкового повідомлення-рішення №/3 від 28.09.2007 року, шляхом спрямування цих коштів в рахунок майбутніх платежів з податку на прибуток Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» з відповідним внесенням змін до картки особового рахунку платника податків.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Укгазвидобування» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 560, 28 грн. (п'ятсот шістдесят гривень 28 копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 20.02.2015 р.