Справа № 2а-10761/11/1370
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року м. Київ К/800/54833/13

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач)
Кошіля В.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Приватного виробничо-комерційного підприємства «Техкомплект»

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2012 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013 року

у справі № 2а-10761/11/1370

за позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства «Техкомплект»

до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова

про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Приватне виробничо-комерційне підприємство «Техкомплект» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова про скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28.12.2010 року за результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 14.10.2010 року № /0, яким визначено грошове зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 26 220, 00 грн., позивачем отримано рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова від 23.12.2010 року № 20745/10/25005/433 про результати розгляду первинної скарги платника, яким податкове повідомлення-рішення залишено без задоволення, а скарга - без змін. Вказане рішення надсилалось поштою з повідомленням про вручення за адресою платника ПВК «Техкомплект»: м. Львів, вул. Тарнавського,112/14 та отримане ним 28.12.2010 року.

06.01.2011 року відповідачем отримано повторну скаргу від 30.12.2010 року б/н, у якій вказано адресу позивача: м. Львів, вул. Тарнавського, 122/4.

13.01.2011 року ДПА у Львівській області винесено рішення про продовження строку розгляду повторної скарги по 06.03.2011 року. Вказане рішення надіслано 13.01.2010 року за адресою м. Львів, вул. Тарнавського,122/4 та отримано 18.01.2011 року представником позивача.

На адресу ДПА у Львівській області відділенням поштового зв'язку № 17 повернуто поштове відправлення, яким позивачу на адресу м. Львів, вул. Тарнавського,122/4 направлялось рішення від 04.03.2011 року № 6029/10/25-005/489 про результати розгляду повторної скарги, з довідкою ф-20, в якій вказано причину повернення «за зазначеною адресою не проживає» та проставлено відбиток штемпеля 05.05.2011 року.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 55.1 ст. 55 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства. Процедура адміністративного оскарження рішень органів державної податкової служби є дворівневою.

Відповідно до п. 56.8 ст. 56 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Відповідно до п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України керівник (або його заступник) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Таким чином, у даній справі суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що за наявності належних письмових доказів, що свідчать про направлення кореспонденції за адресою м. Львів, вул. Тарнавського, 122/4, порушення в діях контролюючого органу процедури вручення рішення за результатами розгляду скарги відсутні.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено обґрунтовані рішення, які постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Приватного виробничо-комерційного підприємства «Техкомплект» відхилити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013 року у справі № 2а-10761/11/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді В.В.Кошіль

Н.Г.Пилипчук