Справа № 820/1264/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 березня 2015 р. № 820/1264/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Гриценко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області, за участі третьої особи ОСОБА_5 голови Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання неправомірним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області в якій просить суд визнати неправомірним та скасувати розпорядження голови Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області від 01.12.2014 р. № 186-к «Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження голови районної державної адміністрації від 30 квітня 2014 року № 74-к».

Позивач вважає вказане розпорядження від 01.12.2014 року № 186-к неправомірним, незаконним та таким що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали у повному обсязі, просив суд його задовольнити повному обсязі.

Представник відповідача Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні проти позову заперечував, пославшись на те, що розпорядження голови Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області від 01.12.2014 р. № 186-к «Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження голови районної державної адміністрації від 30 квітня 2014 року № 74-к» відповідає усім вимогам чинного законодавства, видано на законних підставах, в межах наданих повноважень та є правомірним.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд приходить до висновку про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 05.12.1995 року працює на посаді начальника відділу культури і туризму Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області відповідно до розпорядження голови Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області від 05.12.1995 р. № 58-к.

Згідно з розпорядженням голови Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області від 30.04.2014 р. № 75-к «Про встановлення надбавки ОСОБА_1» позивачу з 01.05.2014 р. було встановлено надбавку за високі досягнення у праці у розмірі 50 % посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця та надбавки за вислугу років в межах затвердженого фонду оплати праці.

Розпорядженням голови Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області від 01.12.2014 р. № 186-к «Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження голови районної державної адміністрації від 30 квітня 2014 року № 74-к» визнано таким, що втратило чинність розпорядження № 75-к, тобто позбавлено права на надбавку.

Суд вказує, що згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці.

Як встановлено судом, надбавка ОСОБА_1 була встановлена відповідно до абзацу «в» підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (зі змінами), де зазначено, що керівникам місцевих державних адміністрацій надано право у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати надбавку за високі досягнення у праці керівникам структурних підрозділів у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця та надбавки за вислугу років. У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що за період з моменту встановлення надбавки і до цього часу позивачем не допускались випадки несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни. До дисциплінарної відповідальності вона не притягалася.

Як встановлено судом, жодних обґрунтувань причин позбавлення її надбавки розпорядження № 186-к не містить. Натомість у його преамбулі є посилання на п. 14 Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 р. № 65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» (зі змінами), де зазначено, що установлення та здійснення нарахування підвищень до посадових окладів (ставок), надбавок, доплат, допомог, винагород, премій, інших заохочувальних виплат працівникам виключно в межах фонду оплати праці, затвердженого в загальному та спеціальному фондах бюджету, або власних доходів, отриманих від провадження господарської діяльності. Оскільки вказана норма не містить безумовної вимоги заборонити встановлювати чи здійснювати нарахування надбавок працівникам, то на думку суду, вважати посилання на неї як на підставу для позбавлення надбавки не можна.

Суд зазначає, що на момент позбавлення позивача права на надбавку, тобто з 01.12.2014 р., діяв штатний розпис відділу культури і туризму Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області станом на 01.01.2014 року, затверджений головою Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області, яким передбачено фонд заробітної плати на місяць в сумі 2763,75 грн., у тому числі надбавка у сумі 921,25 грн.

Тому, суд приходить до висновку, що надбавка за грудень 2014 року повинна була нараховуватись в межах існуючого фонду оплати праці, що виключає можливість застосування постанови №65 при вирішенні питання щодо позбавлення позивача надбавки.

Суд вказує, що згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

А відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Також згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним розпорядження.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги документально і нормативно обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 69-72, 160-163, 167, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання неправомірним рішення - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати розпорядження голови Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області від 01.12.2014 року №186-к «Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження голови районної державної адміністрації від 30 квітня 2014 року № 74-к».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 13 березня 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко