Справа № 804/1464/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 р. Справа №804/1464/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Чмоні А.О.
за участю представників: позивача відповідача Добровольського А.Т. Крейси Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови, -
17 січня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Дніпропетровської митниці ДФС, у якому позивач просить:
- скасувати рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів про визначення митної вартості товарів від 12.08.2014 року №110090000/2014/000021/1;
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- позивачем до митної декларації були надані всі належним чином оформлені документи, які дозволяють достовірно визначити митну вартість товару, а Дніпропетровською митницею були проігноровані положення наданих до митного оформлення первинних документів, які підтверджують правильність визначення митної вартості позивачем;
- у висновку державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» від 12.08.2014 року №2883 за наслідками аналізу умов та ціни поставки у специфікації №1 до контракту №1404406 від 31.07.2014 року було зазначено, що згідно з аналізом цінових пропозицій підприємств виробників та постачальників продукції середній розрахунковий рівень цін на плавиковошпатовий концентрат марки ФФ-95А може становити 350-500 дол. США/т на умовах поставки DAP-міста України;
- таким чином, ДП «Укрпромзовнішекспертиза» дійшло висновку, що рівень цін на плавиковошпатовий концентрат марки ФФ-95А в розмірі 435 дол. США/т на умовах поставки DAP-станція Нікополь, що імпортується згідно зі специфікацією №1 до контракту №1404406 від 31.07.2014 року відповідає поточній кон'юнктурі;
- на вимогу Дніпропетровської митниці позивачем додатково надані лист компанії ІММСО №14/08-07 від 12.08.2014 року з перекладом, копія митної декларації країни відправлення, переклади документів (сертифікату якості, коносаменту, сертифікату походження товару) та висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №2883 від 12.08.2014 року. В листі компанії ІММСО №14/08-07 від 12.08.2014 року було зазначено, що контрактом сторін не передбачено укладання договорів з третіми особами та проведення платежів на їх користь; каталоги, специфікації та прейскуранти виробника надати немає можливості, оскільки купівельна вартість товару є комерційною таємницею. Окрім того, до листа була надана експортна декларація країни відправлення та зазначено, що світовий рівень цін на шпат складає на умовах FOB Китай у липні-серпні 300-330 дол. США за тону;
- відповідно, вартість, зазначена у висновку Державного гемологічного центру України, не ґрунтується на актуальних даних про вартість концентрату станом як на дату укладання контракту, так і на дату митного оформлення товару, що свідчить про те, що такий висновок не може бути доказом ринкової ціни товару;
- відповідно, якщо виходити з того, що ціна концентрату в червні 2014 року за даними ДГЦУ становила 600 дол. США, а в третьому кварталі 2014 ціна знизилась, то станом на 31.07.2014 року ціна ніяк не могла становити ті ж 600 дол. США;
Відповідач проти позову заперечив, зазначивши наступне:
- Державний гемологічний центр України є спеціалізованою організацією з експертизи й оцінки дорогоцінних каменів, дорогоцінних каменів органогенного утворення, напівдорогоцінних і декоративних каменів у сировині та виробах, колекцій мінералів, гірських порід, мінеральних речовин;
- висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 12.08.2014 року №2883 не дає однозначної оцінки щодо вартості плавікошпатового концентрата, а лише робить припущення щодо можливості вважати що рівень ціни відповідає поточній кон'юнктурі ринку. При цьому, наводяться обставини, що можуть впливати на зміну рівня ціни, зокрема: «залежність від якості зазначеного товару (наприклад - вмісту марганцю), умов оплати, розміру партії, кон'юнктурної ситуації на ринку, тощо»;
- бюлетень «ДКДК» виходить 4 рази на рік, в кінці кожного кварталу, і його данні діють до наступного видання. Таким чином, дані зазначені у виданні «ДКДК» №2 (21) червень, діють не на минулий II квартал, а на III квартал;
- згідно з даними наступного номеру бюлетеня «ДКДК» №3 (22) вересень, ціна на флюоритовий (плавикошпатовий) концентрат марки ФФ-95-А складає 595 дол.США/т, що жодним чином не підтверджує заявлену декларантом позивача митну вартість товару на рівні 435 дол.США/т, та падіння ціни на 165 дол.США/т, як це стверджує позивач;
- згідно з пунктом 1.3. зовнішньоекономічного договору від 31.07.2014 року №1404406 підтвердженням якості товару є сертифікат (та/або паспорт) якості виданий виробником товару з відміткою ОТК (та/або міжнародною незалежною лабораторією). Надання копії сертифіката якості виданого виробником та завіреного продавцем передбачено і пунктом 3.4. договору. Наданий виробником сертифікат тестування не містить марки плавікошпатового концентрату, а лише хімічний склад та деякі фізичні параметри (волога та фракція), при цьому, ні в зовнішньоекономічному договорі від 31.07.2014 року № 1404406, ні в супровідних документах дані про фракцію не зазначені. Наданий виробником сертифікат тестування містить посилання на № контракту, інвойс та покупця ІММСО, який у даному випадку виступає як продавець та надає лист №14/08-07 від 12.08.2014, в якому заперечує наявність договірних відносин з третіми особами та здійснення розрахунків на їх користь.
В судовому засіданні представники сторін підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що для здійснення митного контролю та митного оформлення 08.08.2014 декларантом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Дніпропетровської митниці ДФС була подана електронна митна декларація (далі - МД) №110090000/2014/005826, відповідно до якої для проведення митного оформлення було заявлено товар:
Згідно доданих документів, товар поставлявся на підставі непрямого зовнішньоекономічного контракту №1404406 від 31.07.2014 року, специфікації №1 від 31.07.2014 року, укладеного між позивачем та компанією з обмеженою відповідальністю «ІММСО (Industrial Minerals & Metals) Limited)», (Гонконг), на умовах поставки DAP станція Нікополь.
Митна вартість товару заявлена за ціною контракту (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України на рівні 435 дол. США/т.
Статтями 53 та 335 Митного кодексу України визначений перелік документів та відомостей, які подаються декларантом митниці для здійснення митного контролю та митного оформлення.
Згідно із частиною 5 статті 54 Митного кодексу України з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Статтею 337 Митного кодексу України встановлено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
Автоматизованою системою аналізу ризиків за результатами формато-логічного контролю по МД №110090000/2014/005826 від 08.08.2014 року було визначено обов'язкову форму контролю «Контроль правильності митної вартості товарів. Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів».
Контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами перевірки документів та відомостей, наданих до митного оформлення, митницею встановлено наступні обставини:
- відсутня копія митної декларації країни відправлення, що передбачена пунктом 3.4. контракту №1404406 від 31.07.2014 року.
Частиною 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно із частиною 3 статі 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу Митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.
Виявлені вищезазначені розбіжності та обставини, митниця електронним повідомленням від 08.08.2014 року (15:45 год.) довела до декларанта та, в рамках проведення процедури консультацій, з урахуванням положень статті 53 Митного кодексу України, декларанту повідомлено про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару за МД №110090000/2014/005826, а саме:
1) договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором;
3) копію митної декларації країни відправлення;
4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару.
Також митницею було запропоновано подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.
Відповідно до частини 4 статті 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. При цьому, згідно частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що на вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.
Між декларантом та митним органом проведена процедура консультацій, в яких для підтвердження заявленої митної вартості електронними повідомленнями від 12.08.2014 року декларантом було надано:
- лист компанії ІММСО №14/08-07 від 12.08.2014 року та його переклад;
- копію митної декларації країни відправлення;
- висновок ДП «Укрзовнішекспертиза» від 12.08.2014 року №2883.
Електронним повідомленням декларант повідомив, що інші додаткові документи надати не має можливості.
Надані у межах процедури консультацій документи не були прийняті митницею як такі, що підтверджують заявлену митну вартість товару, з таких підстав:
- згідно з пунктом 1.3 зовнішньоекономічного договору від 31.07.2014 року №1404406 підтвердженням якості товару є сертифікат (та/або паспорт) якості виданий виробником товару з відміткою ОТК (та/або міжнародною незалежною лабораторією). Надання копії сертифіката якості виданого виробником та завіреного продавцем передбачено пунктом 3.4 договору. Наданий виробником сертифікат тестування не містить марки плавікошпатового концентрату, а лише хімічний склад та деякі фізичні параметри (волога та фракція), при цьому, ні в зовнішньоекономічному договорі від 31.07.2014 № 1404406, ні в супровідних документах дані про фракцію не зазначені;
- наданий виробником сертифікат тестування містить посилання на № контракту, інвойс та покупця ІММСО, який у даному випадку виступає як продавець та надає лист №14/08-07 від 12.08.2014 року, в якому заперечує наявність договірних відносин з третіми особами та здійснення розрахунків на їх користь;
- висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 12.08.2014 року №2883 не дає однозначної оцінки щодо вартості плавікошпатового концентрата, а лише робить припущення щодо можливості вважати, що рівень ціни відповідає поточній кон'юнктурі ринку. При цьому, наводяться обставини, що можуть впливати на зміну рівня ціни, зокрема: «залежність від якості зазначеного товару (наприклад - вмісту марганцю), умов оплати, розміру партії, кон'юнктурної ситуації на ринку, тощо»;
- ціноутворюючим хімічним елементом даного товару є фтористий кальцій (95,26%), а марганець взагалі не є складовою товару;
З огляду на викладене, у митного органу були достатні підстави для сумніву у достовірності заявлених документів для підтвердження розміру митної вартості товару, у зв'язку із чим митний орган правомірно вимагав надання додаткових документів на її підтвердження.
Виходячи із викладеного, із врахуванням непідтвердження доданими до митної декларації документами митної вартості, у митного органу були наявні підстави для самостійного визначення митної вартості.
Саме при самостійному визначенні митної вартості шляхом коригування й була застосована вартість товару, визначена експертним висновком, отриманим підприємством з метою митного оформлення товару.
Надаючи оцінку доводам митниці про обов'язковість застосування гемологічного висновку як наслідку застосування контролю шляхом нетарифного регулювання, суд зазначає, що відповідно до пункту 14 частини 1 статті 4 Митного кодексу України заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності це не пов'язані із застосуванням мита до товарів, що переміщуються через митний кордон України, встановлені відповідно до закону заборони та/або обмеження. До заходів нетарифного регулювання абзацом сьомим підпункту 14.1.61 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, віднесені, зокрема, дозвільна система органів державної влади, що здійснюють санітарно-епідеміологічний, ветеринарний, фітосанітарний, екологічний та інші види контролю. Згідно із підпунктом п'ятим частини 3 статті 335 Митного кодексу України разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються, у разі необхідності, відомості про документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про зовнішньоекономічні діяльність» регулювання зовнішньоекономічної діяльності в Україні здійснюється за допомогою законів України та передбачених в законах України актів тарифного і нетарифного регулювання, які видаються державними органами України в межах їх компетенції.
Ввезення в Україну дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння та виробів з них провадиться суб'єктами господарювання та фізичними особами у порядку і на умовах, визначених законодавчими актами України відповідно до статті 13 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними».
На думку суду заходи нетарифного регулювання, починаючи з набрання законної сили Митним кодексом України, мають встановлюватись виключно законами України, а інші нормативні акти мали застосовуватись в частині, що не суперечать Кодексу.
Згідно примітки, висновок дійсний на одноразовий перетин митного кордону України.
Відповідно до частини 4 статті 15 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» Державний гемологічний центр України відповідно до законодавства проводить незалежну експертизу та контроль за якістю сировини і виробів з дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, а також виробів з ними, експертну оцінку дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, зарахованого до Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України, подає методологічну допомогу геологорозвідувальним, видобувним і переробним підприємствам для підвищення якості робіт та методичному їх забезпеченні, проводить гемологічні дослідження сировини, а також виконує інші роботи за розпорядженнями уповноважених органів, пов'язані з незалежною експертизою дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння.
Державний гемологічний центр України належить до сфери управління уповноваженого Кабінетом Міністрів України центрального органу виконавчої влади і діє на підставі затвердженого ним Положення.
З огляду на викладене, суд погоджується із доводами митниці, що Державний гемологічний центр України є спеціалізованою організацією з експертизи й оцінки дорогоцінних каменів, дорогоцінних каменів органогенного утворення, напівдорогоцінних і декоративних каменів у сировині та виробах, колекцій мінералів, гірських порід, мінеральних речовин.
Проте, законом не встановлено обов'язкового отримання такого висновку одного з видів контролю та заходу нетарифного регулювання, у тому числі щодо товарної групи 25 «Сіль, сірка, землі та каміння, штукатурні матеріали, вапно та цемент», яка відноситься до мінеральних продуктів.
Відповідно до частини 3 статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість за ціною контракту не була підтверджена у встановленому порядку наданими документами, у зв'язку із чим у митного органу правомірно виник сумнів у достовірності митної вартості товару, а саме, між датами документів відправників та пред'явленням до митного оформлення тривав період близько 8 місяців, виявлена невідповідність відомостей щодо ваги товару, що прямо впливало на митну вартість, були відсутні відомості митної вартості товару в експортній декларації, здійснення постачання за непрямим контрактом.
Суд погоджується, що подані декларантом документи для митного оформлення товару, були недостатніми та такими, що у своїй сукупності викликали сумнів у достовірності наданої інформації.
Враховуючи наявність встановлених законом причин неможливості застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо імпортованих товарів митний орган правомірно перейшов до процедури визначення митної вартості.
Митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості та в разі виникнення сумніву щодо правильності зазначеної митної вартості товару мають повноваження витребовувати додаткові документи, які дають змогу об'єктивно підтвердити заявлену декларантом митну вартість.
За результатами вказаної процедури 12.08.2014 року винесено рішення про визначення митної вартості товарів №110090000/2014/000021/1.
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Митного кодексу України.
Якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
При застосуванні методу 2а) за ціною договору щодо ідентичних товарів визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва, виробник.
Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. При цьому, згідно із частинами 1, 2 статті 61 Митного кодексу України передбачено застереження щодо застосування методів 2а) та 2б), зокрема товари не вважаються ідентичними або подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо вони не вироблені в тій же країні, що і товари, які оцінюються. Товари, виготовлені не виробником оцінюваних товарів, а іншою особою, беруться до уваги лише у разі, якщо немає ні ідентичних, ні подібних (аналогічних) товарів, виготовлених особою - виробником товарів, що оцінюються.
У митного органу була відсутня інформація щодо вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, враховуючи положення статті 61 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості товарів неможливо було застосувати методи 2 а), 2 б) відповідно до вимог вищевказаних норм.
Методи на основі віднімання та додавання вартості неможливо було застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.
Відповідно до положень статті 64 Митного кодексу України митну вартість товарів, що імпортується відповідно до наявних даних, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - резервного методу 2г).
У заявленому спорі митний орган підтвердив неможливість визначення митної вартості за методами, окрім резервного.
Відповідно до статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Відповідно до «Положення про акредитацію експертів-гемологів дорогоцінного, напівдорогоцінного та декоративного каміння», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 січня 1997 року №19:
- гемологічна експертиза це сукупність операцій з діагностики (ідентифікації), оцінки якості і вартості та визначення інших характеристик гемологічних об'єктів.
- експертний висновок - офіційний документ, що є письмовим викладенням результатів гемологічної експертизи конкретного гемологічного об'єкту або об'єктів.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову та стягує з позивача судовий збір до повного його розміру за подання цього позову.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови - відмовити повністю.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» на користь Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 1798,86 грн. (одна тисяча сімсот дев'яносто вісім грн. 86 коп.).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 23 лютого 2015 року.

Суддя І.О. Верба