Справа № 805/1917/1З-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2015р. м. Київ К/800/29453/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Винокурова К.С.,

Кочана В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Підприємства об'єднання громадян "Артемівське учбово-виробниче підприємство "Зоря" Українського товариства сліпих на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року у справі за позовом Підприємства об'єднання громадян "Артемівське учбово-виробниче підприємство "Зоря" Українського товариства сліпих до Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови про арешт коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2013 року Підприємство об'єднання громадян "Артемівське учбово-виробниче підприємство "Зоря" Українського товариства сліпих звернулось до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови про арешт коштів боржника від 01.02.2013р.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21.03.2013р., залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.05.2013р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив рішення судів скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідач в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій, які він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.02.2013р. державним виконавцем ВДВС Артемівського МУЮ було винесено постанову про арешт коштів боржника на підставі зведеного виконавчого провадження ВП №1161862 про стягнення з Підприємства об'єднання громадян «Артемівське учбово-виробниче об'єднання «Зоря» заборгованості за зведеним виконавчим провадженням на користь стягувачів, вимоги яких пов'язані з трудовими правовідносинами, а також вимоги стягувачів за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та страхових внесків на загальнообов'язкове державне страхування, а також постанов державного виконавця «Про стягнення з боржника виконавчого збору» та «Про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій».

Відповідно до преамбули Закону України від 21.04.1999р. №606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606) останній визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною 1 статті 11 Закону №606 встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п.6 ч.3 цієї ж статті державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з ч.1, ч.2 та ч.4 ст.52 Закону №606 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації; стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів; на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт, який поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ст.57 Закону №606 арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї.

Частиною ж 1 статті 33 Закону №606 встановлено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Отже, з огляду на приписи наведених норм, державний виконавець зобов'язаний вживати оперативні та дієві заходи для своєчасного і повного виконання судових рішень та інших виконавчих документів.

Також, за змістом ч.2 ст.30 Закону №606 державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, як встановлено судами з матеріалів зведеного виконавчого провадження, постанови про відкриття виконавчих проваджень за різними виконавчими документами, в тому числі і за виконавчими листами щодо стягнення заборгованості із заробітної плати, приймались державними виконавцями протягом 2010 - 2012 років, тобто за більшою частиною виконавчих документів закінчився строк, наданий державному виконавцю на їх виконання, але вони і на теперішній час залишаються невиконаними.

Разом з тим, державним виконавцем вживались певні заходи для стягнення коштів з боржника, зокрема, постановою від 06.05.2009р. накладався арешт на нерухоме майно боржника, а також вживались заходи для виявлення нерухомого майна та транспортних засобів, що належать позивачу.

Проте, в ході проведення виконавчих дій з'ясовано, що майно, на яке був накладений арешт, знаходиться лише в оперативному управлінні Підприємства, а право власності на це майно належить Українському товариству сліпих, в зв'язку з чим державним виконавцем не може бути звернуто стягнення на таке майно.

Постановою Президії Центрального правління УТОС від 22.03.2011р. дозволено виконуючому обов'язки директора ПОГ «Артеміське УВП «Зоря» УТОС» здійснити продаж 3-поверхової виробничої будівлі для погашення заборгованості по заробітній платі, але на час розгляду даної справи судами вказана будівля продана не була і погашення заборгованості не здійснювалось.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що винесення відповідачем спірної постанови вчинялось в межах виконавчого провадження й в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а позивачем не вчинялось будь-яких дієвих заходів для погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування ухвалених судами рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Підприємства об'єднання громадян "Артемівське учбово-виробниче підприємство "Зоря" Українського товариства сліпих залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Винокуров К.С.

Кочан В.М.