Справа № 816/4832/14
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 р.Справа № 816/4832/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Расько Ю.О.,

представника відповідача Семенка Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2015р. по справі № 816/4832/14

за позовом ОСОБА_1

до Державної фінансової інспекції в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фінансової інспекції в Полтавській області (далі - відповідач), в якій просив визнати протиправним та скасувати наказ Державної фінансової інспекції в Полтавській області від 10 листопада 2014 року №349-0 "Про звільнення ОСОБА_1"; поновити на роботі на посаді заступника начальника відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Полтавській області з 10 листопада 2014 року; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 листопада 2014 року по день поновлення на роботі виходячи з розміру середньої заробітної плати з посади заступника начальника відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Полтавській області.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної фінансової інспекції в Полтавській області від 10 листопада 2014 року №349-0 "Про звільнення ОСОБА_1". Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника начальника відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Полтавській області з 10 листопада 2014 року. Зобов'язано Державну фінансову інспекцію в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 листопада 2014 року по 20 січня 2015 року. Допущено до негайного виконання постанову суду у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника начальника відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Полтавській області та виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні позивач та представники відповідача підтримали свої правові позиції по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що наказом Державної фінансової інспекції в Полтавській області від 02 вересня 2014 року №141 "Про введення в дію структури Держфінінспекції в Полтавській області" введено в дію з 03 вересня 2014 року структуру Державної фінансової інспекції в Полтавській області, затверджену Головою Держфінінспекції України. Відповідно до підпункту 2.1.5. пункту 2.1. реорганізовано з 03 вересня 2014 року відділ інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів (11 штатних одиниць) у відділ контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів з штатною чисельністю 10 одиниць.

Попередженням від 08 вересня 2014 року №16-09-5-25/7444 відповідно до статті 492 КЗпП України Державна фінансова інспекція в Полтавській області попередила ОСОБА_1, заступника начальника відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів про наступне вивільнення із займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

У вказаному попередженні зазначено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2014 року №85 "Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів", наказів Державної фінансової інспекції України від 15 травня 2014 року №152 "Про затвердження нової граничної чисельності працівників територіальних органів Державної фінансової інспекції України", від 04 липня 2014 року №219 "Про затвердження нової структури апарату Держфінінспекції України" та листа Державної фінансової інспекції України від 12 серпня 2014 року №09-18/973 "Про направлення структури", наказами Державної фінансової інспекції в Полтавській області від 02 вересня 2014 року №139 "Про введення в дію штатного розпису апарату Держфінінспекції в Полтавській області" та від 02 вересня 2014 року №141 "Про введення в дію структури Держфінінспекції в Полтавській області" введено в дію структуру та штатний розпис Держфінінспекції в Полтавській області.

Водночас, позивачу запропоновано посаду головного державного фінансового інспектора відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів, від якої ОСОБА_1 відмовився.

Доповненням до попередження від 10 листопада 2014 року №16-09-5-25/8601 ОСОБА_1 запропоновані посади, від яких останній також відмовився: провідного державного фінансового інспектора відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів; старшого державного фінансового інспектора відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів; державного фінансового інспектора відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів: провідного державного фінансового інспектора відділу контролю у сфері послуг; державного фінансового інспектора відділу контролю у сфері послуг.

Як вбачається з позовної заяви, від запропонованих посад позивач відмовився, оскільки вони передбачали виплату нижчої заробітної плати та відносилися до нижчої категорії посад державного службовця, порівняно з посадою, яку займав ОСОБА_1

Наказом відповідача від 10 листопада 2014 року №349-0 "Про звільнення ОСОБА_1" звільнено ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Держфінінспекції в Полтавській області, у зв'язку із затвердженням нової структури і штатного розпису та скороченням чисельності працівників згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

Позивач не погодився із прийнятим наказом, вважає своє звільнення незаконним, у зв'язку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що займана позивачем посада не скорочувалась, а лише змінилась її назва, а ОСОБА_1 мав переважне право на заняття посади, тому у відповідача не було підстав для звільнення ОСОБА_1, передбачених пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (далі-зміни в організації виробництва і праці). Можливість для звільнення працівників у разі реорганізації підприємства, допускається тільки за умови скорочення штату або чисельності працівників.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 (далі - постанова Пленуму) зазначено, що "розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи. Судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування). В усіх випадках звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП провадиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою III-А КЗпП."

Відповідно до підпункту 2.1.5. пункту 2.1. наказу Державної фінансової інспекції в Полтавській області від 02 вересня 2014 року №141 "Про введення в дію структури Держфінінспекції в Полтавській області" реорганізовано з 03 вересня 2014 року відділ інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів (11 штатних одиниць) у відділ контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів з штатною чисельністю 10 одиниць (а.с. 9-11).

Згідно витягу зі штатного розпису на 2014 рік (введений в дію з 01 січня 2014), штатна чисельність відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів з становила 11 штатних одиниць (а.с. 168). Штатна чисельність відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів, згідно штатного розпису, введеного в дію з 03 вересня 2014 року, становить 10 штатних одиниць (а.с. 167).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, штатна чисельність державних службовців відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів становила 10 штатних одиниць. Штатна чисельність державних службовців відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів становить 10 штатних одиниць. Водночас скорочується кількість посад головних державних фінансових інспекторів з 3 до 2 та вводиться посада державного фінансового інспектора.

Отже, чисельність посад державних службовців не зменшилась, і становить 10 одиниць, відбулося скорочення посади старшого інспектора, яка не відноситься до посад державних службовців. Тобто, фактично чисельність посад державних службовців не зменшилась, і становить 10 одиниць, у тому числі посада заступника начальника відділу.

Посилання відповідача на зміни у кількості посад головних державних фінансових інспекторів з трьох до двох з одночасним введенням додатково посади державного фінансового інспектора як на підставу для правомірності звільнення ОСОБА_1 колегія суддів відхиляє, оскільки ОСОБА_1 не займав жодної з цих посад.

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_4 (особа, що на даний час займає посаду заступника начальника відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів) працював на посаді головного державного фінансового інспектора відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів з 30 квітня 2013 року.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, що переважне право на залишення на роботі має ОСОБА_4, оскільки відповідно до договору про підготовку магістра за спеціальністю 8.15010002 "Державна служба" галузі знань 1501 "Державне управління" від 01 жовтня 2013 року за №6/2013 навчається у Полтавському технічному університеті імені Юрія Кондратюка без відриву від виробництва, з огляду на наступне.

Так, статтею 42 КЗпП визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Слід зауважити, що зазначений перелік на переважне залишення на роботі має рівнозначні умови, разом з тим, відповідачем при виборі особи для отримання переважного права залишення на роботі визначено, працівника, який навчається у вищому учбовому закладі без відриву від виробництва.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що перевагу у залишенні на роботі доцільно визначати при скороченні осіб, які займають однорідні посади, а як вже зазначено раніше посади заступника начальника відділу та головного державного фінансового інспектора не є однорідними.

Як свідчать записи у трудовій книжці позивача, останній працює у Державній фінансовій інспекції в Полтавській області з 1997 року, у тому числі з 10 квітня 1998 року призначений на посаду начальника відділу контролю у сфері послуг, з 03 квітня 2000 року призначений на посаду заступника начальника відділу контролю у сфері АПК, у той час, коли ОСОБА_4 працює у Державній фінансовій інспекції в Полтавській області з 2003 року, у тому числі на посаді головного державного фінансового інспектора відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів з 30 квітня 2013 року.

Тобто, ОСОБА_1 має більш тривалий безперервний стаж роботи у Державній фінансовій інспекції в Полтавській області, що не було враховано відповідачем.

Зі змісту копії трудової книжки позивача встановлено, що ОСОБА_1 працював у Державній фінансовій інспекції з 29 липня 1997 року (колишнє Контрольно-ревізійне управління в Полтавській області), тобто, має безперервний стаж роботи в установі більше сімнадцяти років. Має спеціальну - економічну освіту, що підтверджується копією диплома. Відповідно до записів у трудовій книжці, дисциплінарні стягнення за час роботи в Державній фінансовій інспекції в Полтавській області до позивача не застосовувалися. 15 січня 2003 року ОСОБА_1 нагороджений почесною грамотою Полтавської обласної ради. 09 серпня 2007 року, 18 грудня 2012 року за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків позивач отримав грошову винагороду. 16 серпня 2010 року за зразкове виконання трудових обов'язків, проявлену ініціативу та з нагоди Дня незалежності України відзначений Подякою Голови ГоловКРУ України. 26 березня 2013 року з нагоди 20-ї річниці державної контрольної ревізійної служби нагороджений почесною грамотою.

Дослідивши записи у трудовій книжці, колегія суддів дійшла висновку, що відділ, у якому працював ОСОБА_1, неодноразово змінював назву, але це не тягло за собою жодних звільнень - вносився тільки запис до трудової книжки. Так, відповідно до наказу від 02 листопада 2007 року №282-о (запис в трудовій книжці від 02 листопада 2007 року), у зв'язку зі зміною структури апарату КРУ призначений, за його згодою, на посаду заступника начальника відділу інспектування бюджетних коштів у сфері матеріального виробництва, агропромислового комплексу та використання природних ресурсів. Відповідно до наказу від 11 березня 2008 року №58 (запис в трудовій книжці від 12 березня 2008 року), у зв'язку із зміною структури апарату КРУ відділ інспектування бюджетних коштів у сфері матеріального виробництва, агропромислового комплексу та використання природних ресурсів перейменований у відділ контролю в АПК, сфері використання надр та екології. Відповідно до наказу від 22 червня 2010 року №111 (запис в трудовій книжці від 23 червня 2010 року), у зв'язку із зміною структури апарату КРУ відділ контролю в АПК, сфері використання надр та екології перейменований у відділ інспектування в АПК та сфері використання природних ресурсів.

Зі змісту відповіді Державної фінансової інспекції в Полтавській області від 09 грудня 2014 року №16-09-9-14/9087 на запит позивача та з порівняльного аналізу штатних розписів відділів вбачається, що штатна чисельність державних службовців відділу інспектування в АПК та сфері використання природних ресурсів до реорганізації та відділу контролю в АПК та сфері використання природних ресурсів після реорганізації не змінювалась і становила 10 осіб, включаючи посаду заступника начальника відділу (а.с. 78).

Тобто, на дату затвердження нової структури у відповідача була вакантна посада заступника начальника відділу контролю в АПК та сфері використання природних ресурсів, проте, вона не була запропонована ОСОБА_1 для заміщення.

Натомість позивачу було запропоновано посади головного державного фінансового інспектора відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів, провідного державного фінансового інспектора відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів; старшого державного фінансового інспектора відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів; державного фінансового інспектора відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів: провідного державного фінансового інспектора відділу контролю у сфері послуг; державного фінансового інспектора відділу контролю у сфері послуг.

У відповідь на запит ОСОБА_1 листом від 25 листопада 2014 року №16-09-9-14/8879 відповідач повідомив інформацію щодо посадових окладів по зазначеним вище посадам з якої вбачається, що запропоновані посади передбачали виплату нижчої заробітної плати та відносяться до нижчої категорії посад державного службовця, порівняно з посадою, яку займав ОСОБА_1

Аналізуючи Положення про відділ інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Полтавській області від 02 квітня 2014 року з Положенням про відділ контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції від 11 вересня 2014 року, а також посадові інструкції заступника начальника відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів та відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до Положення про відділ інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Полтавській області, основним завданням відділу є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність в АПК та сфері використання природних ресурсів, які отримують кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів; дотриманням законодавства про державні закупівлі; діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора чи слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи (а.с. 114-123).

Відповідно до Положення про відділ контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції від 11 вересня 2014 року, основним завданням Відділу є забезпечення в установленому порядку здійснення державного фінансового контролю в агропромисловому комплексі, сфері використання природних ресурсів за використанням і збереженням відповідно до законодавства місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, іншими бюджетними установами, суб'єктами господарювання державного сектору економіки, а також підприємствами і організаціями, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи) державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому (а.с. 124-130).

Аналіз фактичних повноважень відділу, який існував та який створений є майже ідентичними за своєю юридичною природою.

Відповідач у запереченнях стверджує, що згідно Положення про відділ контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції від 11 вересня 2014 року розширено функції у порівнянні з відділом інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів в частині здійснення державного фінансового аудиту діяльності бюджетних установ, суб'єктів господарювання державного сектору економіки.

Разом з тим, із пояснень позивача встановлено та не заперечується представниками відповідача, що зазначена функція не є новою для відділу, так як до 2007 року на той час відділ контролю в сфері агропромислового комплексу проводив аудити фінансово-господарської діяльності.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 не має відповідної кваліфікації чи знань, необхідних для виконання зазначеної функції. Більше того, ОСОБА_1, на відміну від інших працівників відділу, має практичний досвід проведення аудиту, оскільки ще у 2005-2006 роках був учасником пілотного проекту запровадження аудиту, та проводив його особисто у виробничому об'єднанні "Полтававодгосп", що підтверджується сертифікатом від 10 січня 2007 року №105, виданим Головою ГоловКРУ України П.П.Андрєєвим (а.с. 173).

Із системного аналізу переліку повноважень та прав, що були надані заступнику начальника відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Полтавській області (а.с. 108-113) та повноважень заступника начальника відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Полтавській області (а.с.101-107) згідно посадових інструкцій, колегія суддів приходить до висновку, що вони є ідентичними, хоча і перефразованими. Тобто, фактично змінилася тільки назва відділу та відповідно, назва посади.

Таким чином при прийнятті спірного наказу відповідачем не враховано, що ОСОБА_1 вже тривалий час працював на посаді заступника начальника відділу, посада заступника начальника відділу не підлягала скороченню, має переважне право на залишенні на роботі передбаченим, статтею 42 КЗпП України, а саме: перевага в залишенні на роботі надається, зокрема, працівникам з тривалим безперервним стажем роботи в установі (понад 17 років), має необхідний досвід, кваліфікацію, високий рівень знань.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що перетворення одного структурного підрозділу органу в інший, якщо повністю збігаються засади й мета створення, функції та завдання, порядок організації роботи, повноваження публічного службовця, не є зміною в організації виробництва і праці, а тому не можуть бути підставою для звільнення з публічної служби за пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України.

Враховуючи, що займана ОСОБА_1 посада не скорочувалась, а лише змінилась її назва, а ОСОБА_1 мав переважне право на заняття посади, суд приходить до висновку, що у відповідача не було підстав для звільнення ОСОБА_1, передбачених пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнання протиправним та скасування наказу від 10 листопада 2014 року №349-0 "Про звільнення ОСОБА_1".

Щодо позовних вимог позивача про поновлення на роботі на посаді заступника начальника відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Полтавській області з 10 листопада 2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З аналізу зазначеної статті випливає, що у разі встановлення судом звільнення працівника без законної підстави, такий працівник повинен бути поновлений саме на попередній, а не іншій роботі.

Тобто, суд позбавлений можливості поновити ОСОБА_1 на тій посаді, на яку позивач не був переведений.

Крім того, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо призначення у порядку переведення на посаду є виключною компетенцією уповноваженого органу.

Таким чином, позовна вимога про поновлення ОСОБА_1 на роботі підлягає задоволенню частково, а саме поновлення на тій посаді, з якої позивача було звільнено: заступника начальника відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Полтавській області з 10 листопада 2014 року.

У свою чергу, після поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Полтавській області з 10 листопада 2014 року відповідач зобов'язаний вжити заходів для призначення (переведення) ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Полтавській області.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року, середня заробітна плата за час вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язавши Державну фінансову інспекцію в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 листопада 2014 року по 20 січня 2015 року виходячи з розміру середньої заробітної плати посади заступника начальника відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної

Щодо позовної вимоги про допущення до негайного виконання постанови суду у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі, колегія суддів зазначає, що пунктами 2, 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає правомірним рішення суду першої інстанції щодо допущення до негайного виконання постанови у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника начальника відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Полтавській області та виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не довів правомірність прийнятого ним наказу від 10 листопада 2014 року №349-0 "Про звільнення ОСОБА_1".

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2015р. по справі № 816/4832/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 06.03.2015 р.