Справа № 813/882/15
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року № 813/882/15

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

секретар судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - Гриб О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівського міського управління юстиції про визнання рішення незаконним і зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась з позовом до суду, в якому просить визнати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Данилишина Володимира Івановича про відмову у державній реєстрації прав та їх обмежень № 18269684 від 24.12.2014 року незаконним та зобов'язати відповідача здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог посилається те, що 24 грудня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Данилишином Володимиром Івановичем, Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції винесено рішення про відмову у державній реєстрації права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, з мотивів відсутності у Єдиному державному реєстрі юридичні осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про житлово-будівельний кооператив №78. Зазначає, що відповідачу були надані всі необхідні документи для здійснення державної реєстрації права власності позивача на нерухоме майно, а тому він, з урахуванням вимог ст. ст. 15, 16, 18, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, не законно та не обґрунтовано відмовив у державній реєстрації прав.

Відповідач подав заперечення на позов в якому зазначив, що за відсутності звернення у встановленому законодавством порядку до відповідної реєстраційної служби за місцезнаходженням нерухомого майна державний реєстратор не вправі переглядати документи та/або приймати будь-яке рішення щодо реєстрації. Вважає, що при проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень державний реєстратор відповідно до встановленого порядку приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації на власний розсуд, тобто має певні дискреційні повноваження. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, наведених в позовній заяві, просив позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав наведених в запереченні. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши думку сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

05.12.2014 року ОСОБА_3 звернулась до реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції з заявою та документами для проведення державної реєстрації права власності на приватна на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

24 грудня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Данилишином Володимиром Івановичем винесено рішення № 18269684 про відмову у державній реєстрації права приватної власності на квартиру у АДРЕСА_1, з мотивів відсутності у Єдиному державному реєстрі юридичні осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про житлово-будівельний кооператив № 78, що не дає змоги встановити повноваження голови правління ЖБК №78 В.Чоподайло на підписання довідки від 03.12.2014 року виданої ОСОБА_3.

У рішенні № 18269684 від 24.12.2014 року про відмову у державній реєстрації права та їх обтяжень державний реєстратор посилається на статтю 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", якою передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав на нерухоме майно та пункти 20 і 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868.

Особливості реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (надалі - Закон) та "Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (надалі - Порядок), затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України N 868 від 17 жовтня 2013 року.

Згідно ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" передбачає обов'язковість державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5.1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5.2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5.3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5.4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5.5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5.6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відповідно до п. 20 Порядку №868 за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно п.28. Порядку №868 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як вбачається із матеріалів справи позивачем була подана довідка від 03.12.2014 року Житлово-будівельного кооперативу № 78 та довідка ЛКП "Сонячне" від 16.10.2014 року № 11 про те, що позивач є членом житлово-будівельного кооперативу № 78 м.Львова і їй належить в цьому кооперативі квартира АДРЕСА_1

Суд вважає, що відсутність відомостей в ЄДРПОУ про ЖБК № 78 не може бути підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовна вимога про визнання незаконним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Данилишина Володимира Івановича № 18269684 від 24.12.2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обмежень підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно слід відмовити, зобов'язавши розглянути заяву повторно, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону, систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України;центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав). Серед повноважень державного реєстратора, перелічених у ст.9 Закону, передбачено, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав належить до компетенції Державного реєстратора прав на нерухоме майно. За правилом п.4 ст.8 Закону втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. За правилом норми ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, зважаючи на зміст вказаних норм, вчиняти реєстраційні дії, в тому числі і щодо зміни записів Державного реєстру прав на нерухоме майно, є виключним повноваженням державного реєстратора, як окремого суб'єкта владних повноважень. Тому суд, приходить до висновку, що не вправі зобов'язати Реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а тому слід зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3

У зв'язку з наведеним, із врахуванням ст. 11 КАС України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення, а саме визнання рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Данилишина Володимира Івановича № 18269684 від 24.12.2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обмежень протиправним

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 73 грн. 08 коп., доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано. Таким чином, судові витрати у сумі 36 грн. 54 коп. підлягають стягненню з державного бюджету на користь позивача у пропорційному співвідношенні до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Данилишина Володимира Івановича № 18269684 від 24.12.2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обмежень протиправним.

Зобов'язати реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_3 36,54 грн.(тридцять шість грн. 54 коп.) судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 10.03.2015 року.