Справа № 808/7523/14
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року (12год.05хв.)Справа № 808/7523/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого - судді Максименко Л.Я.

при секретарі судового засідання Приймаку Є.О.,

представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_3 від 11.09.2001

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 969/10/08-27/10 від 19.11.2014; ОСОБА_3, довіреність № 825/10/08-27-10 від 13.05.2014

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

до відповідача: Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, м. Запоріжжя

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.06.2014 № .

В обґрунтування позову посилається на те, що висновок контролюючого органу, викладений в акті перевірки щодо перевищення підприємцем загальної суми від здійснення операцій з постачання товару/послуг протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищив 300тис.грн. та згідно п. 181.1 ст. 181 ПК України підлягає обов'язковій реєстрації платника податку на додану вартість, не відповідає дійсності. Вказує, що згідно наданої до перевірки касової стрічки, Z-звітів, книг обліку розрахункових операцій № р/2 від 01.06.2012, № р/3 від 08.05.2013 руху грошових коштів по розрахунковим рахункам № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6 було встановлено, що сума отриманого доходу у 2013 році згідно руху грошових коштів склала 547 505,60 грн. При цьому, податковий орган в акті перевірки не наводить жодного розрахунку отриманої підприємцем загальної суми виручки. Вказує, положення п. 181.1 ст. 181 ПК України передбачають обов'язок особи зареєструватись як платник податку на додану вартість в органах державної податкової служби, а також нараховувати, утримувати і сплачувати податок на додану вартість з моменту, коли загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів, що сплачена такій особі протягом 12 календарних місяців, без урахування податку на додану вартість, сукупно перевищує 300 000 грн. Враховуючи те, що висновки податкового органу зроблені без дотримання положень ст.. 181 ПК України, оскільки при розрахунку суми здійснених операцій за останні 12 календарних місяців ДПІ врахувала сплачене покупцями ПДВ, хоча загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів розраховується без урахування податку на додану вартість, в результаті чого перевіряючими було допущено помилку при визначені періоду з якого позивач зобов'язаний був зареєструватись платником ПДВ. Тому, сума основного платежу, визначена в оскаржуваному рішенні підлягає зменшенню на 15 853,00 грн. та відповідно штрафних санкцій в розмірі 3 965,25 грн.

Також, позивачем подано додаткові письмові пояснення в яких підприємець здійснив власний розрахунок суми перевищення від здійснення операцій з постачання товарів. З вказаного розрахунку вбачається, що позивач не враховує в загальну суму надходжень до каси та на розрахунквоий рахунок суму в розмірі 25 000 грн. за період з січень-травень 2013 року. В усних поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що цю суму вона надавала своєму знайомому в якості поворотної фінансової допомоги кошти в розмірі 25 000 грн., які останній повертав у січні-травні 2013 року шляхом внесення до каси.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги з підстав, викладених вище, наполягає на задоволенні позову та скасуванні податкового повідомлення-рішення.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях від 21.11.2014 вих. № 334/08-01-10-01 посилається на те, що проведеною перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлено, що сума отриманого доходу у 2013 році склала 547 505,60 грн. Тобто, підприємець перевищив загальну суму від здійснення операцій з постачання товару/послуг протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно 300 тис. грн., а тому згідно п. 181.1 ст. 181 ПК України підлягає обов'язковій реєстрації платника податку на додану вартість. Вказує, що в ході проведення перевірки було використано касові стрічки, Z-звіти, книги обліку розрахункових операцій № р/2 від 01.06.2012, № р/3 від 08.05.2013 руху грошових коштів по розрахунковим рахункам № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6. Стверджує, що згідно наданих первинних документів, в порушення п. 181.1 ст. 181, п. 183.2 ст. 183 ПК України ФОП ОСОБА_1 було перевищено суму 300 тис. грн. від здійснення операцій з постачання товару/послуг в сумі 188 491,53 грн., а саме: жовтень 2013 року в розмірі 45 747,58 грн., листопад 2013 року в розмірі 69 502,26 грн., грудень 2013 року в розмірі 73 241,69 грн. На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Під час розгляду справи по суті представник відповідача підтримав заперечення з підстав викладених вище.

В судовому засіданні 09.02.2015 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

ФОП ОСОБА_1 зареєстрована відділом реєстрації та єдиного реєстру Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради 31.07.1998 та взята на податковий облік у ДПІ в Комунарському районі м. Запоріжжя 31.07.1998. Основний вид діяльності підприємця - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

На підставі службового посвідчення серії ЗП № 105454, відповідно до наказу ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя від 04.04.2014 № 236, згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 ПК України в.о. начальника відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб інспектором податкової та митної справи І рангу Джураєвим О.Ю. проведено невиїзну документальну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питання своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати до бюджету ПДВ у зв'язку з перевищенням сум отриманого доходу понад 300 тис. грн. за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, про що складено акт від 27.05.2014 № 413/08-27-17-2-22-.

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п. 183.2 ст. 183, п.п. 187.1 ст. 187, ст. 200 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 37 698 грн., а саме: жовтень 2013 року в розмірі 9 150 грн., листопад 2013 року в розмірі 13 900 грн., грудень 2012 року в розмірі 14 648 грн.

06.06.2014 ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, на підставі акту перевірки від 27.05.2014 № 413/08-27-17-2-22-, винесено податкове повідомлення-рішення № , яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 47 122,50 грн., в т.ч. 37 698,00 грн. за основним платежем та 9 424,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням ФОП ОСОБА_1 звернулась із скаргою до Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, яка своїм рішенням від 29.08.2014 № 6808/7/0801-10-04-13 залишила скаргу підприємця без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 06.06.2014 № , - без змін.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду повторної скарги від 16.10.2014 № 2354/К/99-99-10-01-03-14 скарга ФОП ОСОБА_1 залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 06.06.2014 № , - без змін.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 06.06.2014 № , ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду.

Вислухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобовязаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків і зборів, подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Згідно з п.п. 2 п. 180.1 ст. 180 розділу V ПК України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Відповідно до п. 181.1 ст. 181 розділу V ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Згідно з п. 183.1 ст. 183 розділу V ПК України будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника податку, подає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

У відповідності до п. 183.2 ст. 183 розділу V ПК України у разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

В Узагальнюючій податковій консультації щодо окремих питань, пов'язаних з обов'язковою реєстрацією осіб як платників податку на додану вартість (затверджено наказом ДПС України від 06.07.2012 №588) зазначено, що в особи, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, але не подала у встановлені Кодексом терміни Заяву, обов'язок щодо нарахування та сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість виникає з дня, наступного за граничним днем, який встановлений для подання Заяви, тобто з 11 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто загального обсягу оподатковуваних операцій з постачання товарів (послуг) понад 300 тис. гривень.

Згідно з п. 183.10 ст. 183 розділу V ПК України (із змінами, внесеними Законом України від 07.07.2011 № 3609-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України») будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 розділу V ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;ввезення товарів на митну територію України;вивезення товарів за межі митної території України;постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 статті 187 розділу V Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до ст. 193 розділу V та п. 10 підрозділу 2 розділу XX ПК України ставки податку встановлюються від бази оподаткування і за податковими зобов'язаннями податку на додану вартість, що виникли з 1 січня 2011 року до 31 грудня 2013 року включно ставка податку становить 20 відсотків.

Згідно з п. 188.1 ст. 188 розділу V ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, а не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарські засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигля бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість посл стільникового рухомого зв'язку). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-яка сума коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податів безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Пунктом 202.1 статті 202 ПК України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінамі-доповненнями) передбачено, що звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливосте якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяи першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації закінчується останнім днем першого повного календарного місяця (підпункт "а").

Як вбачається з акту перевірки, підприємець загальну суму операцій з постачання товарів (послуг) протягом 12 календарних місяців сукупно перевищив 300 тис.грн. (без урахування ПДВ). Тобто, посилання позивача на те, що вирахування перевищення здійснено з урахуванням ПДВ не знайшло свого підтвердження.

Крім того, слід зазначити, що 17.04.2014 ФОП ОСОБА_1 подала до контролюючого органу уточнюючу декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, в якій відобразила валовий дохід за 2013 рік в сумі 498 512,88 грн. (без ПДВ), що з урахуванням суми податку на додану вартість складає 598 215, 46 грн. В той же час, за результатами проведеної контролюючим органом перевірки встановлено отримання доходу позивачем в розмірі 585 203,91 грн., з яких ПДВ - 37 698,31 грн.

Посилання позивача на те, що в загальну суму надходжень до каси та на розрахунквоий рахунок була безпідставно включена сума в розмірі 25 000 грн. за період з січень-травень 2013 року, суд дослідивши спростовує з огляду на таке.

Із пояснень позивача сума в розмірі 25 000 грн. була надана знайомому у якості поворотної фінансової допомоги, яку він повертав шляхом внесення в касу на протязі січня-травня 2013 року. Однак, позивач не надав суду будь-яких документальних підтверджень передачі такої суми стороній особі (видатковий ордер, розписка, угода тощо), а також надходження вказаних сум не відображено у касових стрічках за вказаний період.

З огляду на викладене, суд вважає доводи позивача в цій частині безпідставними.

Також, у ході розгляду справи по суті у позивача виникли сумніви щодо того, що у розмір перевищення загальної суми операцій з постачання товарів (послуг) безпідставно двіччі включені суми по еквайрінгу.

Досліджуючи це питання, судом було використано надані позивачем виписки банку щодо руху коштів, які надходили за допопомгою використання системи еквайрінгу, а також касові стрічки за цей період. Вибірковим дослідженням вищевказаних доказів судом встановлено, що у ті дні, де згідно банківським випискам надходили грошові кошти на рахунок підприємця за допомогою системи еквайрінг, відповідні суми (у відповідному розмірі) по касовим стрічкам відсутні. Тобто, у касових стрічках були відсутні суми покупок, які б відповідали сумам, що надійшли на рахунок підприємця у банк за допомогою еквайрінгу.

У звязку із цим, суд прийшов до висновку про те, що суми операцій оплачені по еквайрінгу вірно враховані перевіряючим, оскільки вони не пройшли через РРО, а відповідно не відбились у касових стрічках.

Отже, суд вважає доведеним факт перевищення підприємцем загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів (послуг) в розмірі, що перевищує 300 000 грн. (без ПДВ) протягом останніх 12 календарних місяців, яке відбулосьу вересні 2013 року.

Тому, враховуючи вимоги п. 183.2 ст. 183 ПК України, позивач повинен був подати до органу державної податкової служби реєстраційну заяву не пізніше 10 жовтня 2013 року, чого підприємцем зроблено не було.

Відповідно до п.п. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетно відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком і прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачені цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, платник податків не подає в установле строки податкову (митну) декларацію.

Згідно з п. 113.3 ст. 113 розділу II ПК України штрафні (фінансові санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавств контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 123.1 статті 123 розділу II ПК України передбачено, що у разі яки контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетної відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків і підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цьої Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обгрунтованість здійсненого контролюючим органом обрахунку суми заниження податкового зобовязання з ПДВ на суму 37 698 грн.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що висновок податкового органу, викладений в акті перевірки 27.05.2014 № 413/08-27-17-2-22-, про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п. 183.2 ст. 183, п.п. 187.1 ст. 187, ст. 200 ПК України є законним та обгрунтованим і підтверджується дослідженими під час розгляду справи доказами.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 06.06.2014 № .

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

При зверненні до суду з адміністративним позовом, позивач сплатив суму судового збору за вимоги майнового характеру в розмірі 182 грн. 70 коп., що становить 10 відсотків ставки судового збору, а відтак решта суми судового збору підлягає стягненню з позивача пропорційно до відхиленої частини вимоги.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України 1644,30 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко