Справа № 810/93/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року 810/93/15

приміщення суду за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26,

час прийняття постанови : 12 год. 17 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лиска І.Г.

при секретарі: Васковець М.С.,

за участю позивача, представника позивача. представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду 13.01.2015 року звернувся ОСОБА_2 з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу .

У позовних вимогах позивач просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог): Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 26.09.2014 року №919 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п. 63 "і" (у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ прапорщика міліції ОСОБА_2, міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Київщина", 03 жовтня 2014 року; Поновити прапорщика міліції ОСОБА_2 на посаді міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Київщина"; Cтягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 23836 ( двадцять три тисячі вісімсот тридцять шість) грн. 86 коп.

У обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебував на службі в органах внутрішніх справ України з 08.05.2014 року по 03.10.2014 року на посаді міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Київщина». Службу в органах внутрішніх справ до моменту зарахування в БПСМОП «Київщина» проходив з липня 2001 року на різних посадах та зарекомендував себе як відповідальний та дисциплінований працівник. З 12.05.2014 по 20.05.2014 року у складі БПСМОП «Київщина» він проходив навчальні курси у ВПУ міліції у с. Хотянівка, Київської області.

З 21.05.2014 року був направлений у відрядження до зони проведення АТО де виконував службові обов'язки пов'язані із захистом територіальної цілісності України та боротьбою із тероризмом. За час проходження служби до виконання службових обов'язків ставився сумлінно, накази командирів виконував в повному обсязі та вчасно. Про сумлінне виконання обов'язків свідчить службова характеристика командира БПСМОП «Київщина» від 07.10.2014 року.

Наказом ГУ МВС України в Київській області від 26.09.2014 року № 919 о/с звільнений з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п. 63 «і» (у зв'язку з не проходженням випробування в період іспитового строку) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Проте, позивач вважає своє звільнення з підстав непроходження випробування в період іспитового необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, саме тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 підтримали уточнені позовні вимоги, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, просили адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача Сахнюк І.І. проти позову заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позову, письмових заперечень на позов не надала.

Пояснила, що Наказом ГУ МВС України в Київській області від 08.05.2014 року № 320 о/с прапорщик міліції ОСОБА_2 призначений з іспитовим терміном до одного року на посаду міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Київщина». З приводу прийняття позивача на роботу з випробувальним терміном пояснила, що Законом України «Про міліцію», а також Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ передбачено можливість прийняття на службу в органи внутрішніх справ з випробувальним терміном.

Проте, у вересні 2014 року позивач звернувся до керівника Головного управління з рапортом про звільнення, у зв'язку з небажанням продовжувати подальшу службу в органах внутрішніх справ та оскільки в ході служби ОСОБА_2 допускав порушення трудової дисципліни, за що і був звільнений з органів внутрішніх справ наказом ГУ МВС України в Київській області від 26.09.2014 року № 919 о/с у запас (з постановкою на військовий облік) за п. 63 «і» (у зв'язку з не проходженням випробування в період іспитового строку) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. як такий, що не пройшов випробування в період іспитового строку.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Наказом №320 о/с ГУ МВС України в Київській області від 08.05.2014 року ОСОБА_2 призначений з іспитовим строком до одного року міліціонером батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Київщина", з посадовим окладом 560 грн. з присвоєнням спеціального звання - прапорщик міліції.

З 21 травня 2014 року по 18 серпня 2014 року позивач знаходився у відряджені для несення служби у складі зведеного загону на території Луганської та Донецької областей в районах проведення антитерористичної операції, що підтверджується Довідкою від 10.09.2014 року №3/вх. 4430.

З 20.08.2014 року у зв'язку зі значним погіршенням стану здоров'я він звернувся до поліклінічного відділення лікарні ГУМВС України та з моменту звернення до медичної установи терміново був прийнятий на стаціонарне лікування з діагнозом хронічна вертеброгенна тараколюмбагія зліва, стадія загострення, з больовими та м'язево-тонічними синдромами, холедроз грудного відділу хребта, хронічний простатит, виписаний 04.09.2014 року з частковим покращенням хворобливого стану та виданий лист непрацездатності з 20.08.2014 року по 04.09.2014 року.

З 05.09.2014 р. неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в медичних закладах МОЗ, так, з 05.09.2014р. по 23.09.2014 року перебував на лікуванні у відділенні лікарні ГУ МВС України з діагнозом загострення хронічного гастриту; з 10.10.2014 року по 20.10.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом ВСД по змішаному типу з частими ангіосимптомами, астено-неврологічний синдром, дифузійний зоб І ст.; з 03.11.2014 по 14.11.2014р. перебував на стаціонарному лікуванні у зв'язку із загостренням діагнозу встановленому в лікарні ГУМВС України.

З 15.01.2015 року по 23.01.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі Сквирського району.

24.09.2014 року ОСОБА_2 подав рапорт Начальнику ГУ МВС України в Київській області , в якому зазначив, що він просить позитивно вирішити питання щодо його переводу для подальшого проходження служби до ГУ МВС України у Київській області РВ м. Сквира.

Згідно подання Командира батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Київщина» ГУ МВС України в Київській області Ю.М. Покиньборода від 25.09.2014 року командування батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Київщина» ГУ МВС України в Київській області порушує клопотання про звільнення прапорщика міліції ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п. 63 "і" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ( у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку.

Згідно зазначеного подання, у вересні місяці поточного року ОСОБА_2 звернувся до Керівника ГУ МВС України в Київській області з рапортом про звільнення його з органів внутрішніх справ, у зв'язку з небажанням продовжувати подальшу службу в органах внутрішніх справ.

Наказом ГУ МВС України в Київській області від 26.09.2014 року №919 о/с в позивача було звільнення з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п. 63 "і" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ( у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку.

07.10.2015 року позивач ОСОБА_2 отримав трудову книжку, військовий квиток та припис.

Як встановлено у судовому засіданні, наказ від 26.09.2014 року №919 о/с позивач отримав 13 січня 2015 року, розписку про його отримання відповідачу не залишав .

Надаючи правову оцінку наказу, що оскаржується, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Отже, особливості проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки врегульовано Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР №114 від 29 липня 1991 року (надалі - Положення).

Так, пунктом 3 цього Положення передбачено, що на службу в органи внутрішніх справ приймаються на добровільних засадах особи, які досягли 18-річного віку (крім випадків, встановлених законодавством), здатні за особистими якостями, освітою і станом здоров'я виконувати покладені на них обов'язки. Під час прийняття на службу може бути встановлено іспитовий строк тривалістю до одного року. Особливості проходження служби в період іспитового строку визначаються МВС.

Аналогічні за змістом положення містяться й у статті 17 Закону України «Про міліцію».

Згідно з пунктом 10 Положення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України та відповідальність за їх не виконання передбачені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

Підстави звільнення осіб рядового і молодшого начальницького складу зі служби в запас передбачені пунктом 63 і Положення, серед яких і у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звільнений з органів внутрішніх справ саме на підставі підпункту "і" пункту 63 Положення.

З системного аналізу вказаних норм слідує, що визначальним фактором звільнення з підстав непроходження випробування в період іспитового строку є обставини, які в своїй сукупності дають можливість стверджувати про суттєві порушення службової дисципліни з боку працівника органів внутрішніх справ.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, підставою для висновку про непроходження ОСОБА_2 випробування під час іспитового строку, став його рапорт про звільнення з ОВС та порушення службової дисципліни.

В ході судового розгляду встановлено, що позивачем 24.09.2014 року , подано Рапорт Начальнику ГУ МВС України в Київській області, в якому зазначив, що він просить позитивно вирішити питання щодо його переводу для подальшого проходження служби до ГУ МВС України у Київській області РВ м. Сквира.

Рапорт позивача про його звільнення з ОВС , у зв'язку з небажанням продовжувати подальшу службу відповідачем суду не надано, написання вказаного рапорту заперечується позивачем.

Як встановлено у судовому засданні, за час проходження служби у складі БПСМОП «Київщина» ОСОБА_2 зарекомендував себе позитивно, як сумлінний, ініціативний, дисциплінований працівник, що підтверджується Службовою характеристикою від 01.12.2014 року, 05.11.2014 року, 28.11.2014 року, 07.10.2014 року, , 17.09.2014 року.

Також, судом враховано, що командир батальйону БПСМОП «Київщина» полковник міліції Покиньборода Ю.М. 07.10.2014 року видав службову характеристику де зазначає, що прапорщик міліції ставиться сумлінно до виконання обов'язків, зарекомендував себе позитивно, як сумлінний, ініціативний, дисциплінований працівник.

У зв'язку з наявністю Службової характеристики на ОСОБА_2 командир батальйону БПСМОП «Київщина» полковник міліції Покиньборода Ю.М. від 07.10.2014 року, суд критично оцінює надану відповідачем Службову характеристику командира батальйону БПСМОП «Київщина» полковник міліції Покиньборода Ю.М. від 14.09.2014 року.

Отже, під час розгляду справи відповідачі не надали належних доказів невідповідності позивача виконуваній роботі або займаній посаді, при цьому представник відповідачів зазначив, що під час проходження служби ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику, а у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці. Проте, дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ особливу увагу начальник повинен приділяти вивченню індивідуальних якостей підлеглих, дотриманню статутних відносин між ними, створенню здорового морально-психологічного клімату в колективі, його згуртуванню, своєчасному запобіганню порушенням службової дисципліни та виявленню причин їх учинення, формуванню нетерпимого ставлення до порушників, враховуючи при цьому думку колективу та громадськості.

Начальник зобов'язаний попередити про неприпустимість порушення службової дисципліни, а в разі вчинення підлеглим таких діянь за необхідності накласти на винного дисциплінарне стягнення або порушити клопотання про накладення стягнення старшим прямим начальником.

Старші за званням та посадою в усіх випадках зобов'язані вимагати від молодших дотримання службової дисципліни, зокрема, правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються.

Доказів існування усних, або і письмових зауважень, оголошених ОСОБА_2 за час проходження служби з 08.05.2014 року по 3 жовтня 2014року відповідачем суду не надано, дисциплінарних стягнень, службових розслідувань, кримінальних проваджень за результатами служби стосовно ОСОБА_2 не застосовувалось та не порушувалось.

Також, судом враховано, що командир батальйону БПСМОП «Київщина» полковник міліції Покиньборода Ю.М. 07.10.2014 року видав службову характеристику де зазначає, що прапорщик міліції ставиться сумлінно до виконання обов'язків.

Крім того, під час служби в органах внутрішніх справ на попередніх посадах зарекомендував себе лише з позитивного боку, нагороджений Почесною грамотою начальника управління МВС України на Південно-Західній залізниці з нагоди 19-ї річниці Незалежності України, відзнакою МВС України «За сумлінну службу» III ступеня.

Надані відповідачем рапорти (а.с.141-147, 150) не беруться судом до уваги, оскільки з рапортів, поданих від ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на ім'я командира БПСМОП "Київщина" Покиньбороди Ю.М. не можливо встановити факту їх реєстрації, результатів розгляду та вчинення будь-яких інших дій за результатами їх подання та розгляду .

Стосовно рапорту ОСОБА_10 від 11.08.2014 року, то останній не береться судом до уваги на підставі викладеного вище, а також у зв'язку з тим, що обставини, викладені в ньому не відповідають дійсності. Так, як встановлено у судовому засіданні, під час телефонної розмови з ОСОБА_2, яка як зазначено в рапорті, начебто відбулась 11.08.2014 року, останній вже знаходився в зоні АТО і на ротацію поїхав лише 18.08.2014року, отже не міг категорично відмовитися їхати у службове відрядження в район проведення АТО.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів підстав для звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п.63 «і» Положення.

Під час розгляду справи представники відповідача не надали суду будь - яких доказів невідповідності позивача виконуваній роботі або займаній посаді, а також доказів того, що позивач притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до п.п. 3, 8 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного наказу ГУ Міністерства внутрішніх справ України в Київській області діяло необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи, а також непропорційно.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Враховуючи незаконність звільнення позивача з посади міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Київщина», він підлягає поновленню на посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до довідки про грошове забезпечення від 25.02.2015 року №112, виданої ГУ МВС України у Київській області, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 157, 86 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 23836 ( двадцять три тисячі вісімсот тридцять шість) грн. 86 коп. (151 день вимушеного прогулу х 157, 86грн. = 23836, 86 грн.)

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 26.09.2014 року №919 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за п. 63 "і" (у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ прапорщика міліції ОСОБА_2, міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення"Київщина", 03 жовтня 2014 року.

Поновити прапорщика міліції ОСОБА_2 на посаді міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Київщина".

Cтягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 23836 ( двадцять три тисячі вісімсот тридцять шість) грн. 86 коп.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення прапорщика міліції ОСОБА_2 на посаді міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Київщина".

Допустити негайне виконання постанови суду у частині стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4735 (чотири тисячі сімсот тридцять п'ять) 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 10 березня 2015 р.