Справа № 813/610/15
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року 10 год. 46 хв. Справа № 813/610/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Козак О.О.,

представника позивача - Бориса А.С.,

розглянувши у м. Львові у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла справа за позовом Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення допомоги по безробіттю в сумі 660, 41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 отримав статус безробітного та перебуваючи на обліку в центрі зайнятості отримував матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю з 08.07.2014 року по 19.09.2014 року та соціальні послуги, зокрема, був направлений на підвищення кваліфікації під конкретне замовлення роботодавця, шляхом стажування у Приватному підприємстві "Газета" зі строком навчання з 08.01.2014 року по 26.09.2014 року. Однак, стажування відповідача на посаді менеджера з реклами було припинено у зв'язку із неявкою на стажування без поважних причин та в результаті чого було прийнято рішення про скорочення тривалості виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_2 з 14.08.2014 року по 12.10.2014 року. Відтак, відповідач обманним шляхом отримав допомогу по безробіттю та соціальні послуги у вигляді навчання за рахунок коштів державної служби зайнятості. Оскільки ОСОБА_2 в добровільному порядку не повернув затрачені на нього безпідставно кошти, то позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 09.02.2015 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні 04.03.2015 року відповідно до вимог ч.3 ст. 160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив суд адміністративний позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

01.07.2014 року відповідачем до Львівського міського центру зайнятості подана заява про надання статусу безробітного. Наказом від 07.07.2014 року № НТ140707 відповідача визнанано безробітним та призначено виплату допомоги з безробіття.

07.08.2014 року Львівським міським центром зайнятості укладено договір №00003 районного, міськрайонного, міського, районного у місті центру зайнятості з громадянином щодо його професійного навчання про направлення ОСОБА_2 на підвищення кваліфікації, під конкретне замовлення роботодавця, шляхом стажування в Приватне підприємство "Газета" за професією, спеціальністю, навчальною програмою рекламіст, рекламні агентства, організація менеджменту з реклами, зі строком навчання з 08.08.2014 року по 26.09.2014 року з метою сприяння подальшому працевлаштуванню.

07.08.2014 року відповідачу видано позивачем корінець направлення №0000102 на навчання в ПП "Газета". Наказом від 08.08.2014 року № 16-к ОСОБА_2 зараховано до складу навчальної групи, початок навчання 08.08.2014 року.

Згідно наказу від 14.08.2014 року №18-К "Про припинення стажування" припинено стажування безробітного ОСОБА_2 на посаді менеджера з реклами з 14.08.2014 року відповідно до договору № 00001 у зв'язку з неявкою на стажування.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом від 07.10.2014 року № НТ141007 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з невідвідуванням безробітним ДСЗ без поважних причин 30 календарних днів і більше на підставі п.п. 1, 13 ст. 31 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

06.11.2014 року Львівським міським центром зайнятості скеровано претензію про відшкодування коштів ОСОБА_2 у сумі 660, 41 грн., яка залишена без задоволення.

Оскільки відповідач відмовився добровільно повернути зазначені кошти, Львівський міський центр зайнятості звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. ст. 1, 2 Закону України "Про зайнятість населення" в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах та які, зокрема, самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю. Безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших, передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості, як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Відповідно до п. 1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 року № 1533-II (зі змінами та доповненнями) одним з видів забезпечення за цим Законом є, зокрема, допомога по безробіттю.

Відповідно до п. 12 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 р. № 219 для одержання статусу безробітного громадянин особисто подає у день, що настає після закінчення встановленого строку пошуку підходящої роботи, до центру зайнятості відповідну заяву та письмову інформацію про те, що він не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів і не зареєстрований як фізична особа - підприємець, а також копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи. Право на забезпечення та соціальні послуги за цим Законом мають також незастраховані особи, які вперше шукають роботу, інші незастраховані особи у разі їх реєстрації в установленому порядку як безробітних.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" до соціальних послуг відноситься професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях.

Відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, доказів щодо спростування вимог позивача або доказів сплати заявленої суми, суду не надав.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідач припинив навчання за направленням державної служби зайнятості без поважних причин, рішення про його відрахування з навчання не було оскаржено, з ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на професійне навчання та матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 660, 41 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки, спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведення судових експертиз, судові витрати (судовий збір) згідно ч.4 ст.94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Львівського міського центру зайнятості (79060, м. Львів, вул. Кн. Ольги, 122, р/р 0584 в ГУДКУ у Львівській області, , МФО 825014) допомогу по безробіттю в сумі 660,41 грн. (шістсот шістдесят гривень сорок одна копійка).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 10 березня 2015 року.

Суддя Сакалош В.М.