Справа № П/811/297/15
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року Справа № П/811/297/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Кармазиної Т.М.,

за участю секретаря - Сириці І.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Димитрівська сільська рада Устинівського району Кіровоградської області, про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову ГУ Держземагентства у Кіровоградській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення в оренду строком на 20 років з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства, площею 81,66 га із земель, що перебувають у державній власності і розташовані на території Димитрівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, яка викладена в листі від 29.07.14 р. №31-11-0.21-5048/2-14;

- зобов'язати ГУ Держземагентства у Кіровоградській області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 36,6618 га, кадастровий №:00:000:0100, земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 29,8816 га, кадастровий №:02:000:9096, земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 13,6732 га, кадастровий № :02:000:9083 з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства, що розташовані на території Димитрівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.06.2014 року маючи на меті отримати в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення вона звернулась до відповідача із відповідною заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 81,66 га та території Димитрівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. Відповіддю від 29.07.14 №31-11-0.21-5048/2-14 відповідач повідомив, що не має підстав для задоволення поданої заяви посилаючись на ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство", а саме у зв'язку з тим, що позивач не долучила документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або про наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Проте, як зазначила позивач, дана відмова є протиправною так як нею на підтвердження необхідного досвіду роботи в сільському господарстві надано до заяви копії відповідних документів. Так, позивач вказала, що вона дійсно не має аграрної освіти, але до заяви було додано докази того, що у неї з 2005 р. перебувають у користуванні земельні ділянки загальною площею 33,2 га, які обробляються технікою, що належить позивачу на праві власності. Таким чином, на думку позивача, відмова у наданні їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення в оренду строком на 20 років з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства є протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з вищевказаних підстав.

Відповідач позовні вимоги не визнав, подав суду заперечення проти позову згідно якого зазначив, що позивач звернулася до ГУ Держземагентства у Кіровоградській області із заявою від 24.06.2014 р. про зобов'язання надати земельну ділянку площею 81,66 га, в тому числі 81,66 га ріллі, для створення фермерського господарства та території Димитрівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. За результатами розгляду даної заяви позивача повідомлено, що згідно до ст.7 Закону України "Про фермерське господарство", необхідно долучити документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Відтак, на думку відповідача, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а зі змісту позовної заяви не вбачається наявність порушеного права (а.с.43).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, в поданому запереченні просив суд розгляд справи здійснити за його відсутності.

Дослідивши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.1, 3 частини 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Встановлено, що 24.06.2014 р. ОСОБА_2, в порядку ст.123 Земельного кодексу України та ст.7 Закону України "Про фермерське господарства", звернулася до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області із заявою про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (землі сільськогосподарського призначення) в оренду строком на 20 років для ведення фермерського господарства, площею 81,66 га, у тому числі: 81,66 га (36,66, 40 та 5 га) ріллі, із земель, що перебувають у державній власності на території Димитрівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області (а.с.7).

Заяву отримано відповідачем 24.06.2014 року.

Листом від 29.07.14 р. №31-11-0.21-5048/2-14 Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області повідомлено позивача, що відповідно до ст.7 Закону України "Про фермерське господарство", необхідно долучити документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Тому, ГУ Держземагентства у Кіровоградській області не має підстав для задоволення заяви позивача, пропонує повторно звернутись із відповідним клопотання про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою та подати документи, необхідні для надання такого дозволу, передбачені земельним законодавством (а.с.27).

Суд, вирішуючи даний спір по суті, виходить з наступного.

Питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюється Конституцією України, Земельним кодексом України та Законом України "Про фермерське господарство", який є спеціальним нормативно правовим актом у цій сфері.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно до ч.2 ст.116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За приписами ч.ч.1, 2, 3 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено статтею 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.2, 3 ст.123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства визначено ст.7 Закону України "Про фермерське господарство", приписи якої є спеціальними нормами щодо приписів статті 123 Земельного кодексу України, які встановлюють загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Тобто, статтею 7 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено особливий порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення саме фермерського господарства.

Так, за приписами ч.1 ст.1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про фермерське господарство" для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Згідно з ч. 2 ст.7 Закону України "Про фермерське господарство" заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки.

На час розгляду справи питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з метою надання їх в оренду для ведення фермерського господарства вирішує Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області.

Як зазначалось, 24.06.2014 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 20 років для ведення фермерського господарства, площею 81,66 га, у тому числі: 81,66 га (36,66, 40 та 5 га) ріллі, із земель, що перебувають у державної власності на території Димитрівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області (а.с.7).

До заяви подано, серед іншого, графічні матеріали (завірені Димитрівською сільською радою) та обґрунтування розмірів земельної ділянки від 24.06.2014 р. (а.с.9-11).

Листом від 29.07.14р. №31-11-0.21-5048/2-14 Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області повідомлено, що відповідно до ст.7 Закону України "Про фермерське господарство", необхідно долучити документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Таким чином, відповідач піддав сумніву наявність у позивача досвід роботи у сільському господарстві або наявності освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Позивач не заперечувала щодо відсутності відповідної освіти, однак на її думку вона має достатній досвід у сільському господарстві.

Суд звертає увагу, що ст.7 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено можливість подання документів за вибором заявника, а саме передбачено не лише подання заявником документів, що підтверджують наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі, а і документів, що підтверджують досвід роботи заявника у сільському господарстві.

Водночас, відмовляючи в наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою відповідачем не враховано те, що починаючи з 2005 р. згідно укладених з Устинівською РДА (як орендодавцем) договорів оренди землі від 31.01.2005 р., зареєстрованих в Устинівському відділі КРФ Центра ДЗК від 31.01.2005 р. за №254 та від 31.01.2005 р. за №255, у користуванні ОСОБА_2 (як орендаря) перебувають земельні ділянки загальною площею 33,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, для ведення якого у позивача на праві власності наявна відповідна техніка (16-23, 24-26).

Відповідно до довідки Устинівської РДА від 16.06.2014 р. №Л-138/зем вбачається, що за період оренди зазначених вище ділянок порушень умов договорів оренди з боку ОСОБА_2 не було (а.с.15).

Вказані документи також надані позивачем разом із заявою від 24.06.2014 р. та, на думку суду, підтверджують наявність у позивача відповідного досвіду роботи у сільському господарстві.

Крім того, згідно довідок Димитрівської сільської ради від 06.06.2014 р. №02-14/137, 138, 139, які теж подано до відповідача, вбачається, що сільська рада не заперечує про надання земельних ділянок, в т.ч.: в розмірі 36,66 га (за межами с. Третій Інтернаціонал на території Димитрівської с/р), 40,00 га та 5,00 га (за межами с. Мар'янівка території Димитрівської с/р) в оренду для створення фермерського господарства (12-14).

Відтак, на підставі аналізу встановлених обставин та правовідносин, що їм відповідають суд дійшов висновку, що відмова у наданні позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою з підстав, зазначених відповідачем у листі від 29.07.14 р. №31-11-0.21-5048/2-14 є необґрунтованою і не ґрунтується на нормах чинного законодавства України, що регулюють земельні правовідносини.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

На звернення позивача стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання в оренду земельних ділянок, відповідачем не було прийнято жодного рішення, а була надана відповідь на заяву у вигляді листа від 29.07.14 р. №31-11-0.21-5048/2-14 (а.с.27).

Так, Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Держземагентство України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики України), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра.

У відповідності до Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України "Про Державне агентство земельних ресурсів України" від 08.04.2011 р. №445/2011 основними завданнями Держземагентства України є, зокрема реалізація державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.

Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань в тому числі передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок та обмежень у їх використанні; бере участь у погодженні документації із землеустрою, організовує та проводить в установленому законодавством порядку державну експертизу проектів землеустрою, документації з оцінки земель, а також матеріалів і документації державного земельного кадастру та надає за результатами її проведення відповідні висновки, тощо.

Отже, вказані повноваження поряд з іншими складають зміст компетенції відповідача і є його дискреційними повноваженнями, для реалізації яких йому надана свобода діяти в установлених законодавством межах на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватись від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

Пунктом 9 Положення № 445/2011 визначено, що Держземагентство України у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінагрополітики України та доручень Міністра видає накази організаційно-розпорядчого характеру, які підписуються Головою Держземагентства України.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.12 р. № 258 затверджено Положення про Головне управління Держземагентства в області, згідно пункту 1 якого Головне управління Держземагентства в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Пунктом 9 зазначеного Положення визначено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Таким чином, чинним законодавством України передбачена єдина форма рішення, що приймається територіальними органами Держземагентства за результатами розгляду заяв про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, і це є Наказ.

При цьому, інших форм рішень, якими в межах наданих законодавством повноважень вирішуються органами Держземагентства питання щодо розпорядження земельними ділянками, таких як в даному випадку лист-відповідь, чинним законодавством України не передбачено.

В ході судового розгляду встановлено, що Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області не приймалось рішення у формі наказу про відмову позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, така відмова оформлена відповідачем у вигляді листа.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач при вирішенні питання про відмову позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, суд зазначає наступне.

Суд не повноважний перебирати на себе функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Так, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями №R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.80р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 р. № 21-87а13, а згідно з ст.244-2 КАС України суд зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог про зобов'язання вчинити дії щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить відмовити.

Водночас, частиною 2 статті 11 КАС України допускається вихід суду за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відтак, для повного захисту прав позивача у спірних правовідносинах, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 24.06.2014 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення в оренду строком на 20 років з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства, площею 81,66 га із земель, що перебувають у державній власності і розташовані на території Димитрівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, та прийняти рішення за результатами розгляду вказаної заяви

При цьому, суд наголошує, що відповідач при повторному розгляді заяви позивача від 24.06.2014 р. про надання дозволу на розроблення проектної документації із землеустрою не вправі посилатись на обставини, викладені у листі від 29.07.2014 р. № 31-11-0.21-5048/2-14 як на підставу відмови у наданні такого дозволу, а саме ст.7 Закону України "Про фермерське господарство", якою встановлено необхідність надання документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, на користь позивачем з Державного бюджету України слід стягнути судові витрати в сумі 73,08 грн..

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення в оренду строком на 20 років з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства, площею 81,66 га із земель, що перебувають у державній власності і розташовані на території Димитрівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, викладену в листі від 29.07.2014 року № 31-11-0.21-5048/2-14.

Зобов'язати Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області розглянути заяву ОСОБА_2 від 24.06.2014 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення в оренду строком на 20 років з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства, площею 81,66 га із земель, що перебувають у державній власності і розташовані на території Димитрівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, та прийняти рішення за результатами розгляду вказаної заяви.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити ОСОБА_2 (ід. код - НОМЕР_1) з Державного бюджету України судові витрати у розмірі 73,08 грн..

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду в повному обсязі складена 10 березня 2015 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Т.М.Кармазина