Справа № 819/154/13-а
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Справа № 876/5173/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року у справі за позовом Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2013 року Тернопільський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Тернопільській області звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача фінансові санкції за порушення вимог чинного законодавства України про автомобільний транспорт в розмірі 1700,00 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року позов задоволено повністю. Стягнено з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України фінансові санкції у розмірі 1700,00 грн.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідач надавав послуги з перевезення вантажів без оформлення усіх документів, які передбачені для автомобільного перевізника ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт і до нього правомірно на підставі абз. 3 ч.1 ст.60 вказаного Закону застосована санкція у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700,00 грн. Крім того, постанова про застосування фінансових санкцій № 144439 від 02.10.2012 року до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за допущене порушення законодавства про автомобільний транспорт у встановленому законом порядку не оскаржена та не скасована.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до Положення про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2004 року № 1190, до повноважень Головавтотрансінспекції належить розгляд справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт та притягнення до відповідальності винних осіб, у порядку встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відтак, апелянт вважає, що постанова про застосування фінансових санкцій № 144439 від 02.10.2012 року є виконавчим документом та підлягала примусовому виконанню у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Проте територіальним управлінням Головавтотрансінспекції у Тернопільській області не було пред'явлено такий виконавчий документ до виконання у порядку та строки, встановлені законом.

Крім того, апелянт вказує на те, що звернення до суду з позовними вимогами про стягнення фінансових санкцій є неправомірним, так як ніхто двічі не може бути притягнутий до юридичної відповідальності за одне й те саме порушення. Вважає, що оскільки 02.10.2012 р. заступником голови ліквідаційної комісії - начальником управління Укртрансінспекції у Тернопільській області вже було винесено постанову №144439 про застосування до ОСОБА_1 фінансової санкції в розмірі 1700,00 грн., то звернення прокурора з адміністративним позовом до суду про стягнення з нього 1700,00 грн. за теж саме, є неприпустимим.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 18.05.2007 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 23.01.2013 року, відповідач здійснює діяльність у сфері перевезень вантажним автомобільним транспортом.

6 вересня 2012 року о 13 год. 10 хв. державними інспекторами територіального управління Головавтотрансінспекції у Тернопільській області, на підставі завдання № 048585 від 06.09.2012 року, проведено перевірку транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM, номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1, водій ОСОБА_3

За результатами проведеної перевірки державними інспекторами складено акт № 035624 від 06.09.2012 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів транспортом, в якому зафіксовано порушення перевізником Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: при надані послуг по перевезенню вантажу (запчастин, товарно- транспортна накладна № 28631 від 04.09.2012 року) на момент перевірки в автомобілі був не повірений тахограф та відсутня індивідуальна контрольна книжка водія, чим порушені вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт» та Положення про робочий час та час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 340 від 07.06.2010 року. З письмових пояснень водія ОСОБА_3. наданих під час перевірки, слідує, що таріровка тахографу проводилася у місті Рівне, проте сертифікату повірки на час перевірки в машині водій не знайшов.

Територіальним управління Головавтотрансінспекції у Тернопільській області направлено відповідачу повідомлення від 10.09.2012 року № 20-3-05/1-2129 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, про час і місце розгляду справи. Вказане повідомлення було направлене рекомендованим листом з повідомленням про вручення ОСОБА_1 за адресою його місця проживання та вручене адресату 14.09.2012 року.

За результатом розгляду справи про порушення чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту заступником голови ліквідаційної комісії Головавтотрансінспекції - начальником територіального управління Укртрансінспекції України у Тернопільській області відповідно до вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі - Порядок), винесено постанову про застосування до відповідача фінансових санкцій № 144439 від 02.10.2011 року у розмірі 1700,00 грн.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Зокрема, до інших документів, що передбачені законодавством та є необхідними для автомобільних перевізників (водіїв) є індивідуальна контрольна книжка водія у випадку пеобладнання вантажного автомобіля діючим га повіреним гахографом.

Відповідно до пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 року № 340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 року за № 811/18106, із змінами і доповненнями, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

До набрання чинності пунктом 6.1 цього розділу водій, який керує транспортним засобом, що зазначений у пункті 6.1 цього розділу та не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (пункт 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів). Згідно з пунктом 4 наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 року № 340 пункт 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого цим наказом, набирає чинності для перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 12 тонн - з 01.06.2013 року.

У відповідності до абз. 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт - надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, застосовуються санкції - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На виконання вимог п.29 вказаного Порядку Територіальним управлінням Головавтотрансінспекції у Тернопільській області відповідачу була надіслана копія постанови№ 144439 від 02.10.2011 року про застосування фінансових санкцій з роз'ясненням вимог п.28 Порядку щодо перерахування фінансових санкцій на зазначений у постанові рахунок не пізніше, ніж протягом 15 днів після отримання постанови.

Зазначена постанова направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомлення про вручення та отримана ОСОБА_1 05.10.2012 року.

В матеріалах справи відсутні докази того, постанова територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Тернопільській області № 144439 від 02.10.2011 року оскаржена у встановленому законом порядку чи була скасована.

Таким чином, враховуючи, що постанова територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Тернопільській області № 144439 від 02.10.2011 року про застосування до відповідача фінансових санкцій у розмірі 1700,00 грн, є чинною, ФОП ОСОБА_1 сума фінансових санкцій в добровольному порядку не сплачено, а тому суд першої інстанції дійшов до правомірного про стягнення вказаної суми в судовому порядку.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.60 КАС України з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду. Право прокурора на звернення до суду з позовними заявами з метою представництва інтересів держави передбачене також статтями 20, 36-1 Закону України «Про прокуратуру».

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року у справі №819/154/13-а за позовом Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник