Справа № 2а-5999/12/2670
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2015р. м. Київ К/800/13647/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року у справі № 2а-5999/12/2670 за позовом Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

ВСТАНОВИЛА:

Київське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 41 876 782,08 грн. та пені у розмірі 6 222 892,48 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ДП «НАЕК «Енергоатом» в порушення вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" при середній обліковій чисельності штатних працівників 34754 особи не виконано норматив по створенню 1390 робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Київське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що ДП «НАЕК «Енергоатом» вжито вичерпних заходів для працевлаштування інвалідів, а саме: до державних центрів зайнятості населення щомісячно подавались звіти за формою № 3-ПН про наявність вакансій, постійно інформувались відповідні фонди соціального захисту інвалідів, громадські організації інвалідів та органи місцевого самоврядування про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів, були опубліковані оголошення про наявні вакансії, на яких може бути використана праця інвалідів тощо. З урахуванням викладеного, судами зроблено висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу по створенню місць для працевлаштування інвалідів.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із вказаними висновками судів, враховуючи наступне.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства (об'єднання), установи і організації незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Законом України від 25 червня 1991 року № 1251-XII «Про систему оподаткування», а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Статтею 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Законом України від 23.02.2006 №3483-IV "Про внесення змін до деяких законів України щодо реалізації інвалідами права на трудову зайнятість" Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" доповнено статтею 18-1 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", відповідно до якої рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів.

Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Аналіз вказаних положень дає підстави для висновку про те, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування на створені ним робочі місця. Такий обов'язок згідно ст. 18 зазначеного Закону покладено на органи виконавчої влади з питань праці га соціальної політики, органи місцевого самоврядування, громадські організації інвалідів.

Згідно Інструкції щодо заповнення форми звітності №3-ПН «Звіт про наявність вакансій», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 420 від 19.12.2005 року та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2005 року за №1534/11814, підприємства, установи і організації, їх структурні підрозділи та філії незалежно від форм власності га господарювання повинні за наявності вакансій у повному обсязі подавати інформацію про наявність вільних робочих місць (вакансій) центрам зайнятості за місцем їх реєстрації як платника страхових внесків.

Таким чином, на відповідача покладено обов'язок лише створення робочих місць та інформування про це органів зайнятості, у порядку, встановленому вищезазначеним нормативним актом.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у 2009 році середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу ДП «НАЕК«Енергоатом» складала -34754 осіб, середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлено інвалідність -622 особи, а кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях складала -1390 осіб.

Тобто, ДП «НАЕК «Енергоатом» відповідно до статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" не виконало за 2009 рік 4-відсоткового нормативу робочих місць для інвалідів.

Згідно з наданими звітами форми № 3-ПН ДП «НАЕК «Енергоатом» та її структурні підрозділи повідомляли відповідні центри зайнятості населення про наявність у відповідача протягом 2009 року вакантних робочих місць, на які мали змогу працевлаштуватися й інваліди.

В той же час, доказів того, що Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", відмовило інвалідам у прийнятті на роботу, несвоєчасно надавало державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, або несвоєчасно звітувало Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у встановленому порядку позивачем не надано.

За таких обставин, відповідачем були вжиті всі залежні від нього заходи для працевлаштування інвалідів відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", а тому суди першої та апеляційної інстанцій, дійшли вірного висновку відмовивши у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій та пені.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 20 червня 2011 року у справі № 21-60а11 та від 26 червня 2012 року у справі № 21-105а12.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: