Справа № 804/2066/15
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2015 р. Справа № 804/2066/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріДмитрієнко О.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Пакстандарт" до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, підтримав позицію викладену у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі підпункту 78.1.1, пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України та на підставі наказу №1059 від 24.12.2014 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Пакстандарт» щодо дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість по взаємовідносинам з платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптоторг» за вересень 2014 року.
За результатами перевірки 26.12.2014 року складений акт №3754/04-65-22-03/32723849, у висновку якого зазначено, що встановлені порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, а саме занижено податкові зобов'язання з ПДВ на суму 126912,50 грн. у тому числі за вересень 2014 року на суму 126912,50 грн.
Не погоджуючись з висновками перевірки, Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Пакстандарт» звернулось до податкової інспекції із запереченнями на акт перевірки.
17.01.2015 року Державна податкова інспекція у Кіровському районі м.Дніпропетровська надала відповідь на заперечення, в яких зазначила, що висновки акту перевірки №3754/04-65-22-03/32723849 від 26.12.2014 року є правомірними та такими, що не суперечать чинному законодавству
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптоторг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Пакстандарт» були укладені договори купівлі-продажу № 01-09-01 від 01.09.2014 року, № 01-09-02 від 01.09.2014 року, № 01-09-03 від 01.09.2014 року, № 01-09-04 від 22.09.2014 року згідно умов яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптоторг» зобов'язалось продати товари зазначені в договорі, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Пакстандарт» зобов'язується прийняти вказаний товар. Також 25.09.2014 року був укладений договір транспортно-експедиційних послуг № 01-09-05, згідно умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптоторг» взяло зобов'язання доставити довірений йому вантаж згідно накладних.
Суми податку па додану вартість по податковим накладним виписаним на виконання умов зазначених договорів включено Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Пакстандарт» до податкового кредиту за вересень 2014 року та відображені у реєстрі отриманих податкових накладних за вересень 2014 року.
В обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптоторг» податковим органом зазначено наступне:
- в наданих до перевірки ТТН відсутня інформація стосовно навантажувально-розвантажувальних операцій;
- не можливо встановити походження товару по ланцюгу придбання товару.
Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.
З наведеного слідує, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними).
Суд вважає, що висновки викладені в акті перевірки є помилковими, а реальність виконання господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптоторг» підтверджується з огляду на наступне.
28.02.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Пакстандарт» укладено договір оренди транспортного засобу № 28/02-А/М з Товариством з обмеженою відповідальністю «Т.Э.К.», згідно умов якого позивач орендував автомобіль Е МАЗ-544008-030-021 реєстраційний номер АЕ1378ХХ.
На підтвердження перевезення вантажу за договорами зазначеними в акті перевірки, позивачем надані ТТН, з яких вбачається, що транспортування придбаного у Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптоторг» товару здійснювалось силами позивача на автомобілях, які були орендовані згідно вище зазначених договорів.
Виконання договору № 01-09-05 від 25.09.2014 року підтверджується наданими позивачем актами виконаних робіт, рахунками-фактурами, ТТН, податковими накладними, платіжними дорученнями, актами списання товарів, посвідченнями якості (а.с. 197-249).
Також позивачем наданий договір оренди приміщення № 29/08-А/ЗП від 29.08.2013 року за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Кірова 98-Д, та договір оренди нерухомості № 1-А від 31.12.2013 року за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Верстова, 33-А.
Щодо недоліків заповнення ТТН зазначених в акті перевірки, суд зазначає, що помилки у оформлені документів не можуть слугувати підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
10.10.2014 року директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Пакстандарт» видано наказ № 64-К/1, яким доручено головному бухгалтеру вилучити з документального обігу всі договірні та первинні бухгалтерські документи, які містять недіючі реквізити та здійснити заміну документів на документи із зазначенням діючих реквізитів Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптоторг».
Листом № 10/10/01 від 10.10.2014 року позивач надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю «Оптоторг» лист в якому також просив замінити договірні та бухгалтерські документи, на документи із діючими банківськими реквізитами.
На підтвердження сплати коштів за договорами зазначеними в акті перевірки позивачем надані платіжні доручення № 177 від 27.10.2014 року, № 166 від 17.11.2014 року, №167 від 17.11.2014 року, № 180 від 25.11.2014 року, № 203 від 04.12.2014 року, № 2408 від 26.12.2014 року, № 2450 від 14.01.2015 року, та копію договору про відступлення права вимоги № 23/01-15 від 23.01.2015 року.
Окрім того, слід звернути увагу на те, що Вищий адміністративний суд України в своєму листі від 02.06.2011р. №742/11/13-11 висловив позицію з приводу того, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні лише відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Надаючи оцінку доводам відповідача щодо непідтвердження спірних операцій, суд зазначає, що наданими позивачем документами спростовуються висновки зазначені в акті перевірки №3754/04-65-22-03/32723849 від 26.12.2014 року
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Пакстандарт" до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 06 березня 2015 року

Суддя О.В. Кононенко