Справа № 202/4259/14-а
Суддя: Слюсар Л. П.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/4259/14-а
Провадження 2-а/0202/28/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 лютого 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючої судді - Слюсар Л.П.

при секретарі - Фісун К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська на неправомірні дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі міста Дніпропетровська на неправомірні дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо не врахування у складі заробітної плати при розрахунку розміру пенсії державного службовця 20-ти відсотків винагороди за вислугу років, сум матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, вирішення соціально - побутових питань та сум індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; спонукання до вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративною позовною заявою до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська на неправомірні дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі міста Дніпропетровська на неправомірні дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо не врахування у складі заробітної плати при розрахунку розміру пенсії державного службовця 20-ти відсотків винагороди за вислугу років, сум матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, вирішення соціально - побутових питань та сум індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; спонукання до вчинення певних дій .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона вийшла на пенсію державного службовця 11.03.2009 року з посади заступника головного контролера-ревізора відділу методологічної роботи управління організаційної роботи контрольно-ревізійного управління Дніпропетровської області. Отримує пенсію державного службовця. Вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі з заявою про перерахунок пенсії та просила при здійсненні перерахунку, обчисленні розміру пенсії врахувати графу «інші виплати» та 40 % винагороди за вислугу років. Однак їй було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії. Просила: Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо не врахування при розрахунку розміру пенсії державного службовця ОСОБА_1 повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з надбавкою за ранг та інших виплат, на які нараховувалися внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровську здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії державного службовця починаючи з 11.03.2009 року з урахуванням у складі заробітку повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з надбавкою за ранг та «інших виплат», до яких віднесені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, заявлені уточнюючими довідками Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 27.08.2013 року №04-11-05-19/10650 та від 27.08.2013 року №04-11-05-19/10651 ; стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2014 року скасована і справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. Встановлено, що позивачем подано адміністративний позов у справі 03 квітня 2014 року, що підтверджується реєстраційним штампом суду першої інстанції. ОСОБА_1, звертаючись до суду першої інстанції з адміністративним позовом, зазначила, що про оскаржувані рішення суб'єкта владних повноважень вона дізналася 08 жовтня 2013 року. Вказали, що висновок суду першої інстанції щодо пропущення позивачем вищезазначеного строку є передчасним та підстави для застосування наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду відсутні.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

В судове засідання позивачка не з'явилася. Відповідно до клопотання просила суд розглядати справу без її участі та задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву та в подальшому просив суд розглядати справу в відсутності представника відповідача та відмовити в задоволені адміністративного позову.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська з 26.02.2009 року та отримує пенсію за віком як державний службовець з 11.03.2009 року. Стаж державної служби 13 років 03 місяців 26 день. Надбавка за вислугу років встановлена у розмірі 20 відсотків.

19 вересня 2013 року позивачка надала до районного управління Пенсійного фонду заяву та довідки № 04-11-05-19/106540 та № 04-11-05-19/10651 від 27.08.2013 року видані Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області для перерахунку пенсії державного службовця.

В своїй заяві позивач просила провести перерахунок пенсії з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу, з підвищенням за ранг державного службовця та з урахуванням "інших виплат", вказаних у довідці, а саме: з урахуванням у складі заробітної плати сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, на які нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська відмовило позивачці у перерахунку пенсії, що підтверджується відповіддю від 08.10.2013р. № 10122/05/69. Відмова мотивована тим, що оскільки стаж державної служби позивача складає 13 років 3 місяця 26 днів, то таким чином надбавка за вислугу років складає 20 %, не 40%. Крім того, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, які вказані в довідках не включаються в суму заробітної плати для призначенням пенсії, оскільки відповідно до ст.33 Закону України « Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премії, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі інших надбавок.

Частиною другою ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ встановлено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, на які сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Тобто, об'єктом обчислення розміру пенсії при призначенні пенсії для Відповідача є сума заробітної плати, з якої сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95 ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обумовлена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст.2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати.

Ст. 33 Закону України «Про державну службу», на яку посилається Відповідач, відмовляючи у врахуванні для обчислення розміру пенсії сум «інших виплат», визначає умови оплати державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення.

Частиною другою ст.33 Закону №3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавка за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Постановою КМУ «Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання» від 12.09.1997 року №1013 встановлено порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання.

За змістом цього Порядку до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи: в органах державної податкової служби; на посадах і в органах, визначених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283; на підприємствах, в установах, та в організаціях на посадах бухгалтерів, економістів, фінансистів, юристів, інженерів-програмістів, інженерів-системотехніків, інженерів-електроніків, якщо ці працівники мали спеціальну освіту, працювали за фахом та перейшли на роботу до податкової адміністрації (інспекції) і зараховані на відповідну посаду.

Згадана у цьому Порядку постанова Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 видана на виконання постанови Верховної Ради «Про введення в дію Закону України «Про державну службу», якою Уряд України уповноважено до 01 березня 1994 року затвердити Положення про порядок обчислення стажу державної служби в державних органах.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що терміни «надбавка за вислугу років» та «винагорода за вислугу років», «стаж державної служби» та «стаж роботи, що дає право на одержання винагороди» є різними за юридичним змістом, рівнем правового регулювання тощо.

Зокрема Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 визначено, що надбавка за вислугу років враховується у разі обчислення середнього заробітку, а обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Винагорода за вислугу років нормативними актами Уряду України не згадана в числі складових, з яких обчислюється пенсія, а стаж роботи, що дає право на одержання винагороди не ототожнюється зі стажем державної служби.

У той же час, за своєю правовою природою надбавка за вислугу років та винагорода за вислугу років, у розумінні статті 33 Закону України «Про державну службу», є окремими складовими заробітної плати.

Відповідно до частини шостої ст. 33 Закону №3723-ХІІ державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань.

Частиною сьомою зазначеного Закону встановлено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1 ст.35 Закону №3723-ХІІ державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

З урахуванням викладеного матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно до ч.6 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно - правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожання споживчих товарів і послуг ( ст.1 Закону України « Про індексацію грошових доходів населення).

Відповідно до ст.33 Закону України « Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Додаткова заробітна плата, як складова структури заробітної плати відповідно до ч.1 ст.2 Закону України №108/95 ВР « Про оплату праці», - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій ( ч.1 ст.2 Закону №108/95-ВР).

Суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Деркомстату України від 13 січня 2014 року №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою. Аналогічна правова позиція викладена в листі ВССУ від 07 травня 2013 року №708/0/4-13.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва» визнано такими, що втратили чинність п. п. 1, 1.2 постанови правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2008 року за № 1161/15852», форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу». При цьому, постановою затверджено нову форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», в якій передбачена графа як «інші виплати», до якої включається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, грошові винагороди, індексація та інші надбавки, на які нараховані були страхові внески.

Крім того, ст.66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ « Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчислені пенсії. Зокрема, частиною 1 даної статті передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці ( виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу, сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхову внески до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку ( виплат, доходу) .

Відповідно до п.1 ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду , враховуються в заробіток ( дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1 форма довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», вказує на необхідність пенсійного органу врахувати «інші виплати».

Верховний Суд України своєю постановою від 20 лютого 2012 року звертає увагу на перевагу в застосуванні норм права спеціальних норм, що визначають виплати (доходи), для обчислення пенсії: статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування».

До складу заробітної плати відносяться також інші виплати. При цьому слід враховувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження. Отже, винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація є складовою заробітної плати.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що матеріальна допомога, а також індексація заробітної плати повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії позивачу.

Вважаю, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, слід визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі в м. Дніпропетровську щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірними; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця на підставі довідок про заробітну плату від № 04-11-05-19/10650 та № 04-11-05-19/10651 від 27.08.2013 року з урахування у складі заробітної плати при розрахунку розміру пенсії державного службовця 40-ти відсотків винагороди за вислугу років та зазначених в них сум визначених як «Інші виплати» на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, починаючи з 19.09.2013 року з дати подачі заяви про перерахунок пенсії, а не з дня призначення пенсії з 11.03.2009 року та здійснити виплату з врахуванням вже здійснених виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, вважаю за необхідне судові витрати по сплаті судового збору у сумі 73 грн. 08 коп. понесені позивачем стягнути на її користь з державного місцевого бюджету м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 46, 150 Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України „Про Конституційний Суд України", ст. ст. 2, 6, 18, 94, 99, 104-106, 183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська на неправомірні дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі міста Дніпропетровська на неправомірні дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо не врахування у складі заробітної плати при розрахунку розміру пенсії державного службовця 20-ти відсотків винагороди за вислугу років, сум матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, вирішення соціально - побутових питань та сум індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; спонукання до вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі в м. Дніпропетровську щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровську здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії державного службовця починаючи з 19.09.2013 року з урахуванням у складі заробітку повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з надбавкою за ранг та «інших виплат», до яких віднесені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, заявлені уточнюючими довідками Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 27.08.2013 року №04-11-05-19/10650 та від 27.08.2013 року №04-11-05-19/10651 .

Стягнути з державного місцевого бюджету м. Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 73 грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Л.П. Слюсар