Справа № 761/1130/15-а
Суддя: Маліновська В. М.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/1130/15-а
Провадження №2-а/761/115/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.,

при секретарі Лазоришинець К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу ДАІ Шевченківського району ГУМВС України в місті Києві про скасування про адміністративне правопорушення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2015 року через канцелярію суду до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (Позивач) до відділу ДАІ Шевченківського району ГУМВС України в місті Києві (Відповідач) про скасування постанови серії ПС1 № 532043 про адміністративне правопорушення від 27.12.2014р.

В обґрунтування своїх позовних вимог, Позивач зазначає, що 27 грудня 2014 року посадовою особою відповідача - ст.лейтенантом Свінцицьким Русланом Анатолійовичем складено протокол АП1№440682 та винесено постанову ПС1 № 532043 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП щодо Позивача. По суті справи, Позивач зазначив, що 27.12.2014р. він рухався п вул. Артема на автомобілі НОМЕР_1, та зробив поворот на перехресті на вул. Тургенівська після чого його автомобіль заглух. Згідно правил дорожнього руху пп.15.1. Позивач не вспів вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, так як в нього врізався поперед стоячий автомобіль, який почав несподівано рух назад.

Зазначену постанову Позивач вважає такою, що винесена незаконно, з порушенням застосування норм діючого законодавства України у зв'язку з чим, просить: - скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 532043 від 27.12.2014р.; - справу про адміністративне правопорушення закрити; - зобов'язати відповідача видалити з відповідної бази даних про запис про здійснення Позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП; - стягнути з відповідача судові витрати у сумі 73,08 грн.

В судове засідання Позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.16).

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч.4 ст. 128 КАС України, у разі не прибуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Зважаючи на строки розгляду адміністративних справ, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів, без участі сторін.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

За ч.1 ст. 171-2 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Виходячи з положень п.1 ч.1 ст.18, ч.2 ст.19 КАС України справа розглядається місцевим загальним судам, як адміністративним судам, зокрема за місцем проживання позивача.

Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та оцінивши відповідні їм докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з Протоколу про адміністративне правопорушення його складено 27 грудня 2014 року о 02 год. 20 хв. В м. Києві, вул. Артема-Тургєневська, інспектором СОМДТП Шевченківського ВДАІ в м. Києві лейтенантом Свінцицьким Русланом Анатолійовичем відносно Позивача - ОСОБА_1.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1, 27.12.2014р 1 год. 00 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 211440 НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Тургенівській здійснив зупинку ближче, ніж 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.15.9. г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП. (а.с.5).

У протоколі Позивач - ОСОБА_1 пояснив, що «зупинка була вимушеною, правил не порушував».

За вказаним Протоколом Інспектором СОМДТП Шевченківського ВДАІ в м. Києві лейтенантом Свінцицьким Р.А. 27 грудня 2014 року в м. Києві на вул. Артема-Тургенівська винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 532043 за скоєння Позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. (а.с.8). Постанова отримана Позивачем 27.12.2014 року.

У Постанові Відповідач встановив, що «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Київ, місце проживання: АДРЕСА_1, місце роботи: не працює, керуючи транспортним засобом ВАЗ 211440, номерний знак НОМЕР_1, 27.12.2014р. 01 год. 00 хв. В м. Києві по вул. Тургенівська, здійснив стоянку ближче ніж 10 м. до пішохідного переходу, чим порушив п.п.15.9. Правил дорожнього руху.

Докази, на підставі яких встановлено наявність адміністративного правопорушення з боку Позивача, будь-яких даних, які б підтверджували вину Позивача в скоєнні зазначеного правопорушення, окрім протоколу про адміністративне правопорушення від 27.12.2014р., з яким Позивач не погодився, що було ним зазначено безпосередньо в самому протоколі, на підставі яких було винесено постанову про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, в постанові від 27.12.2014р. не зазначено.

Зазначена постанова перевірялась судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі не з'явившись у судові засідання, не надав суду доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Як вбачається із дослідженої судом постанови, Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП у зв'язку з зупинкою останнім ближче ніж 10 м до пішохідного переходу, чим порушив п.п.15.9. г ПДР України.

Так, підпунктом «г» пунктом 15.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2011р. № 1306 (далі - ПДР) встановлено, що зупинка забороняється, зокрема, на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;

Разом з тим, Позивач пояснив, що він був змушений зробити вимушену зупинку у зв'язку з технічними несправностями свого автомобіля.

Згідно п. 1.10. ПДР України вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху;

Пунктом 15.14. ПДР встановлено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил, тобто повинна бути ввімкнена світлова сигналізація та слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди; б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем до суду не надано доказів того, що в даному випадку виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, було здійснено у відповідності до вимог КУпАП, Закону України "Про міліцію", Закону України "Про дорожній рух", Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС 13 листопада 2006 року за № 1111.

До оскаржуваної постанови не було додано жодних належних та допустимих доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, які б підтверджували факт скоєння Позивачем зазначеного правопорушення.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог Відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В порушення вказаних вимог в оскаржуваній постанові не наведено достатніх доказів вчинення правопорушення Позивачем, у зв'язку з чим вказана постанова підлягає скасуванню з закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача видалити з відповідної бази запис про здійснення Позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП - не підлягають задоволенню, оскільки Позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58-59 ЦПК України на підтвердження внесення Відповідачем такого запису у відповідну базу.

За ч.2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6-12, 18, 69-71, ст.87, 99, 100-106, 159, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 245, 251, 258, 283, 284, 293 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу ДАІ Шевченківського району ГУМВС України в місті Києві про скасування про адміністративне правопорушення та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Постанову від 27 грудня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, щодо ОСОБА_1, винесену посадовою особою - інспектором СОМДТП Шевченківського ВДАІ в м. Києві лейтенанта Свінцицького Руслана Анатолійовича - скасувати, справу закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: