Справа № 804/421/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 р. Справа № 804/421/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова Е.О.
при секретарі - Шпота Я.С.
за участю: представники позивача - Ніколаєнко Л.Г., Луніна М.І.,
Нудьга І.Г., Козловський В.О.
представник відповідача - Мосіна М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги в частині,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області у якому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить:
- пункту 7, щодо встановлення здійснення витрат на благодійну допомогу стороннім юридичним особам на загальну суму 14 715 440,06 грн., (у тому числі - по пп.7.1. медичним закладам у загальній сумі 13 895 440,06 грн.; по пп. 7.2. за рахунок прибутку на підставі спільних постанов керівництва Залізниці та президії дорожнього комітету профспілки Придніпровської залізниці здійснювалось надання благодійної допомоги: Громадській організації «Футбольний клуб ветеранів Локомотив» на загальну суму 415 000,0 грн. та Громадській організації «дитячій футбольний клуб Локомотив» на загальну суму 405 000,0 грн.) шляхом стягнення з осіб, винних у незаконному наданні благодійної допомоги у загальній сумі 14 715 440,06 грн. та зарахувати на поточні банківські рахунки Залізниці, у тому числі шляхом проведення претензійно - позовної роботи»;
- пункту 8, щодо покриття витрат інших фізичних осіб на відновлювальне лікування ветеранів Залізниці на загальну суму 1 013 824,0 грн., у зв'язку з чим стягнути кошти в сумі 1 013 824,0грн. з фізичних осіб, покриття витрат яких здійснювалося за рахунок коштів Залізниці та перерахуванням грошових коштів на поточні банківські рахунки Залізниці, у тому числі шляхом проведення претензійно позовної роботи; в іншому випадку шляхом стягнення з осіб, винних у незаконних витратах коштів, шкоду у порядку визначеному чинним законодавством, у тому числі шляхом проведення претензійно - позовної роботи;
- пункту 16, щодо зайвого відшкодування працівникам витрат на відрядження у сумі 1 165,75 грн., у зв'язку з чим відшкодувати у повному обсязі шляхом внесення підзвітним особами на розрахунковий рахунок коштів, у тому числі шляхом проведення претензійно - позовної роботи; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у виплаті коштів шкоду у визначеному чинним законодавством порядку;
- пункту 20, щодо здійснення витрат на консультаційні та інформаційні послуги на загальну суму 639 000,0 грн. понад затверджені фінансовим планом обсяги;
- пункту 21, щодо здійснення витрат на юридичні послуги на загальну суму 103 000 грн. понад затверджені фінансовим планом обсяги.
2. Витрати по сплаті судового збору покласти на Відповідача.
В судовому засіданні представники позивача позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, до суду надав письмові заперечення, що ґрунтуються на висновках викладених в акті ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Придніпровська залізниця» № 05-19/66 від 30.09.2014р.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Статус Державної фінансової інспекції в Україні, її функції та правові основи діяльності визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-XII (далі - Закон).
Згідно статті 1 цього Закону здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю). Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Статтею 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю» визначено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.
Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.
В період з 01.07.2014р. по 23.09.2014р., відповідно до п. 1.1.3.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області (далі - ДФІ в Дніпропетровській області, відповідач) на III квартал 2014 року та Основних напрямів контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції та її територіальних органів на 2014 рік, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.02.2014р. № 63-р, на підставі направлення на проведення ревізії від 01.07.2014р. № 1253, проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (далі - ДП «Придніпровська залізниця», позивач) за період з 01.10.2012 року по 30.06.2014 року.
За результатами ревізії складено Акт планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Придніпровська залізниця» за період з 01.10.2012 року по 30.06.2014 року від 30.09.2014р. №05-19/66.
Актом ревізії від 30.09.2014р. №05-19/66 зафіксовано наступні порушення.
Пункт 7.1 вимоги: встановлено, що Уповноваженими органами (Міністерством транспорту та Міністерством інфраструктури) Придніпровській залізниці затверджені фінансові плани, в яких до складу інших операційних витрат включено витрати на благодійництво (рядок 016/1) за IV квартал 2012 року у сумі - 312 000,0 грн. та за 2013 рік - 835 000,0 грн., до яких відноситься безкоштовне перевезення дітей i безкоштовне надання в поїздах постільної білизни та чаю інвалідам i учасникам війни.
При плануванні показників фінансового плану на IV квартал 2012 та 2013 рік, в частині надання благодійної та спонсорської допомоги, перевищено її розмір на суму 756 220,0 грн., в тому числі в IV кварталі 2012 на суму 240 500,0 грн. i за 2013 рік на суму + 515 720,0 грн.
Фактично надана Придніпровською залізницею благодійна допомога у poзмipi 12 459 938,88 грн. призвела до вилучення обігових коштів у підприємства, чим порушено вимоги п. 1 ст. 75 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV в частині проведення витрат, від яких підприємство не отримує економічного ефекту, а саме надання благодійної допомоги в розмірах, що перевищують затверджені у фінансових планах, на загальну суму 818 710,0 грн.
Аналізом складових інших операційних витрат встановлено, що крім витрат на благодійну допомогу, включено iншi витрати операційної діяльності, в яких у складі інших витрат було затверджено та фактично здійснено витрати на допомогу 10-ти лікарням, які не входять до структурних підрозділів Придніпровської залізниці, а саме: Державний заклад «Відділкова лікарня станції Нижньодніпровськ»; ДЗ «Вузлова поліклініка станції Джанкой»; ДЗ «Відділкова клініка станції ст. Запоріжжя-2»; ДЗ «Відділкова клінічна лікарня ст. Сімферополь»; ДЗ «Вузлова поліклініка ст. Керч»; ДЗ «Вузлова лікарня станції Верхівцеве»; ДЗ «Дорожня клінічна лікарня ст. Дніпропетровськ»; ДЗ «Лінійна поліклініка станції Чаплине»; ДЗ «Вузлова лікарня станції Пологи»; ДЗ «Лікарня ст. Синельниково-2».
Встановлено, що за період з 01.10.2012 по 30.06.2014 Придніпровською залізницею перераховано фінансової допомоги зазначеним лікувальним закладам на загальну суму 13 895 440,06 грн., а саме: IV квартал 2012 року - 2 247 576,89 грн., 2013 рік - 10 212 361,99 грн., за I півріччя 2014 року - 1 435 501,18 грн. на такі цілі: погашення заборгованості за енергоносії та iншi комунальні послуги; придбання медикаментів, матеріалів, продуктів харчування, меблів, медичного обладнання та інвентарю, капітальний i поточний ремонти лікарень.
Зазначене призвело до здійснення витрат на благодійну (безповоротну) допомогу понад визначені фінансовим планом обсяги у порушення ст. 75 Господарського кодексу України від 16.01.2006 № 436-IV та понад визначені законодавством граничні piвнi у порушення п.13 п.п 2 в) Постанови Кабінету Miністрів України від 29.11.2006 №1673 «Про стан фінансово-бюджетної дисципліни, заходи щодо посилення боротьби з корупією та контролю за використанням державного майна i фінансових pecypciв», що спричинило здійснення зайвих витрат Придніпровською залізницею у poзмipi 13 895 440,06 грн. (жовтень-грудень 2012 - 2 247 576,89 грн., січень-грудень 2013 - 10 212 361,99 грн. січень-червень 2014 - 1 435 501,18 грн.) з урахуванням недовиконання показника фінансового плану щодо фактичного надання благодійної допомоги). Внаслідок допущених порушень підприємству завдано Maтеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 13 895 440,06 грн.
Зазначене призвело до здійснення витрат на благодійну (безповоротну) допомогу понад визначені фінансовим планом обсяги у порушення ст. 75 Господарського кодексу України від 16.01.2006 № 436-IV та понад визначені законодавством граничні piвнi у порушення п.13 п.п 2 в) Постанови Кабінету Miністрів України від 29.11.2006 №1673 «Про стан фінансово-бюджетної дисципліни, заходи щодо посилення боротьби з корупією та контролю за використанням державного майна i фінансових pecypciв», що спричинило здійснення зайвих витрат Залізниці у poзмipi 820 000,00 грн. (IV квартал 2012 року - 190 000,00 грн., 2013 рік - 410 000,00 грн., I півріччя 2014 року - 220 000,00 грн.) Внаслідок допущених порушень підприємству завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 820 000, 00 грн.
Пункт 8 вимоги: встановлено покриття витрат сторонніх фізичних ociб внаслідок оплати послуг в cумі 1 013 824,00 грн., що є порушенням п.1, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в частині здійснення бухгалтерського обліку на підставі первинних документів, які мають недостовірні дані та п.5.1.15 Колективного договору Залізниці на 2012-2013 від 29.12.10 № ПЗ/КВС-106885/НЮ та додаткових угод від 13.12.2011 № 1 та від 29.12.10 № 2 в частині здійснення оплати за відновлювальне лікування ветеранів Залізниці без наявності таких.
Пункт 16 вимоги: ревізією правильності відшкодування витрат на відрядження працівникам ВСП «Господарська служба» встановлено, завищення в обліку підприємства сум понесених витрат в cyмi 1 165,75 грн. внаслідок: відсутності в авансовому звіті (від 19.02.2014 №б/н) оригінала залізничного квитка ОСОБА_7, що підтверджує витрачання коштів працівника на загальну суму 131,37 грн.; відсутності в авансовому звіті (від 19.02.2014 №б/н) оригінала залізничного квитка ОСОБА_8, що підтверджує витрачання коштів працівника на загальну суму 131,37 грн.; відсутності в авансовому звіті (від 19.06.2013 №б/н ) оригінала залізничного квитка ОСОБА_9, що підтверджує витрачання коштів працівника на загальну суму 153,26 грн.; відсутності в авансовому звіті (від 20.05.2013 №б/н) - двох оригіналів залізничних квитків ОСОБА_10, що підтверджує витрачання коштів працівника на загальну суму 337,83 грн.; відсутності в авансовому звіті (від 05.03.2014 №б/н) наказу керівника про відміну відрядження ОСОБА_6 до м. Київ, відсутні підстави для повернення транспортного квитка - витрати у poзмipi 292,44 грн.; відсутності в авансовому звіті (від 16.10.2012 №б/н) наказу керівника про відміну відрядження ОСОБА_11 до м. Одеса, відсутні підстави для повернення транспортного квитка - витрати у poзмipi 59,74 грн.; відсутності в авансовому звіті (від 16.10.2012 №б/н) наказу керівника про відміну відрядження ОСОБА_12 до м. Одеса, відсутні підстави для повернення транспортного квитка - витрати у poзмipi 59,74 грн.
Вищезазначене є порушенням абз. 1, 8 п. 12, Розділу II інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, в якій зазначено, що витрати на відрядження відшкодовуються лише за наявності документів в оригіналі, витрати, понесені у зв'язку з поверненням транспортного квитка відшкодовуються лише при наявності рішення керівника про відміну відрядження. Внаслідок допущеного порушення ДП «Придніпровська залізниця» завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 1 165,75 грн.
Пункт 20 вимоги: проведеним аналізом виконання фінансового плану встановлено, що у складі адміністративних витрат за період з 01.10.2012 по 30.06.2014 обліковуються консультаційні та інформаційні послуги, витрати на які здійснено у обсягах більших, нiж передбачено фінансовим планом, що є порушенням вимоги п. 5 ст. 89 Господарського кодексу України від 16.01.2006 №436-IV (далі - Господарський кодекс України) та п.13 постанови Кабінету Mіністрів України від 29.11.2006 №1673 «Про стан фінансово-бюджетної дисципліни, заходи щодо посилення боротьби з корупцією та контролю за використанням державного майна i фінансових ресурсів» (далі - Постанова КМУ №1673) в частині виконання фінансового плану.
Аналогічно, на I півріччя 2014 року фінансовим планом передбачено витрати на консультаційні та інформаційні послуги у poзмipi 146 тис. грн., фактичні витрати склали 716 тис. грн., що на 570 тис. грн.. більше, ніж передбачено фінансовим планом. Зазначені витрати пояснюються проведенням камеральної перевірки звітності підприємства у зв'язку із внесенням змін до податкового кодексу.
Пункт 21 вимоги: ревізією встановлено, що на IV квартал 2012 року фінансовим планом передбачено витрати на консультаційні та інформаційні послуги у poзмipi 63 тис. грн. Фактичні витрати відповідно до звіту про виконання фінансового плану підприємства за IV квартал 2012 року склали 765 тис. грн. У пояснення та обгрунтування відхилення від запланованого рівня витрат до звіту про фінансові результати зазначено, що витрати на консультаційні та інформаційні послуги збільшено до плану на 702 тис. грн. помилково, у зв'язку з віднесенням на цей шифр фактичних витрат з роз'яснення та супроводження операцій щодо погашення зовнішньоекономічних боргів залізниці, які планувалися та необхідно було віднести на шифр витрат «Юридичні послуги».
Фінансовим планом на IV квартал 2012 року витрати на юридичні послуги передбачено у poзмipi 626 тис. грн., фактичні витрати відповідно до звіту при виконання фінансового плану склали 27 тис. грн.
Враховуючи помилкове віднесення на консультаційні та інформаційні послуги витрат у poзмipi 702 тис. грн., фактичні витрати на юридичні послуги повинні складати 729 тис. грн. Таким чином, фактичні витрати на юридичні послуги за IV квартал 2012 року більше ніж передбачено фінансовим планом на 103 тис. грн., що є порушенням п. 5 ст. 89 Господарського кодексу України та п.13 Постанови КМУ №1673) в частині виконання фінансового плану.
Приймаючи рішення суд виходив з наступного.
Постановою Верховного Суду України від 14.10.2014р. у справі №21-439а14 зазначено, що «Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію, Держфінінспекція відповідно), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію).
Відповідно до пункту 6 зазначеного Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Також Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.
Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон № 2939-ХІІ), згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
На підставі наведеного колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права пред'являти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово відшкодувати виявлені в ході перевірки збитки.
У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.
У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх не відшкодування.
Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною».
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права також висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня, 13 травня, 18 вересня 2014 року, 07 жовтня 2014 року, 14 жовтня 2014 року та у постановах від 20 січня 2015 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14, 21-332а14, 21-368а14, 21-453а14, 21-603а14, 21-609а14 відповідно).
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.
Вимога відповідача спрямована на коригування роботи підконтрольної організації - позивача та приведення її у відповідність із вимогами законодавства у цій частині і вона є обов'язковою до виконання.
Зважаючи на висновки Верховного Суду України про те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною - тому суд дійшов висновку, що відшкодування виявлених збитків, завданих позивачу повинні відшкодовуються ним у добровільному порядку або шляхом звернення Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до суду з відповідним позовом.
Проте, пункт 20 вимоги, щодо здійснення витрат на консультаційні та інформаційні послуги на загальну суму 639 000,0 грн. понад затверджені фінансовим планом обсяги, у зв'язку з чим в подальшому витрати на консультаційні та інформаційні послуги здійснювати у межах фінансового плану та пункт 21 вимоги, щодо здійснення витрат на юридичні послуги на загальну суму 103 000 грн. понад затверджені фінансовим планом обсяги, у зв'язку з чим в подальшому витрати на юридичні послуги здійснювати у межах фінансового плану з урахуванням висновків Верховного Суду України можуть бути оскаржені підконтрольною установою до суду.
Так, як уже зазначалось пунктами 20, 21 Вимоги здійснено висновок щодо здійснення залізницею зайвих витрат на консультаційні та інформаційні послуги на загальну суму 639 000,0 грн. та юридичні послуги на загальну суму 103 000,0грн., чим допущено порушення залізницею п.5. ст. 89 Господарського кодексу України від 16.01.2006р. та п.13 постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2006 № 1673 «Про стан фінансово - бюджетної дисципліни, заходи щодо посилення боротьби з корупцію та контролю за використанням державного майна і фінансових ресурсів», у зв'язку з чим залізниці запропоновано у подальшому витрати на консультаційні, інформаційні та юридичні послуги здійснювати у межах фінансового плану.
Підставою для цих Вимог стало викладене на стор. 11-12 Акту ревізії, не погодившись з припущеннями перевіряючих залізниця надала відповідачу заперечення, однак вони не були враховані при винесенні Вимоги.
Наказом Міністерства економіки України від 16.03.2009 № 216 затверджено Порядок складання, затвердження та контролю виконання фінансового плану суб'єкта господарювання державного сектору економіки, яким визначено процедуру складання, затвердження та контролю виконання фінансового плану.
Крім того, наказом Міністерством інфраструктури України від 15.06.2011 №152 затверджено «Інструкцію щодо складання та затвердження фінансових планів, надання звітності про їх виконання підприємствами, установами та організаціями, що належать до сфери управління Міністерства». Цим наказом передбачено, що залізниці подають проекти фінансового плану через Укрзалізницю до Мінінфраструктури України, а Міністерство подає фінансові плани підприємств до Мінекономрозвитку та Мінфіну України разом з проектом рішення КМУ. Кабінет Міністрів України затверджує зведений фінансовий план залізниць України, на підставі цього рішення затверджується фінансовий план залізниці Міністерством інфраструктури України. Несвоєчасність затвердження фінансових планів та порядок затвердження не є порушенням з боку залізниці.
Таким чином, процедуру складання та виконання фінансового плану залізницею дотримано.
Згідно із статутом ДП «Придніпровська залізниця» - це державне унітарне підприємство, яке діє як державне комерційне підприємство засноване на державній власності. Метою підприємства є отримання прибутку від здійснення своєї основної діяльності.
Ст. 75 Господарського кодексу України передбачає, що державне комерційне підприємство зобов'язано складати та виконувати річний з поквартальною розбивкою фінансовий план.
Відповідно до Порядку складання, затвердження та контролю фінансового плану суб'єкта господарювання державного сектору економіки, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 21.06.2005 № 173 (в редакції наказу Міністерства економіки України від 16.03.2009 № 216) фінансовий план відображає очікувані фінансові результати у запланованому році.
Основним критерієм діяльності підприємства є фінансовий результат.
Щодо витрат залізниці, слід зазначити, що аналіз відхилень адміністративних витрат по окремих статтях у порівнянні з планом по періодах, що перевірялись, без врахування стану витрат в цілому не є достатнім для висновків щодо порушень.
Як зазначив позивач, за 4 кв. 2012 року забезпечено економію адміністративних витрат до плану у сумі 8,7 млн. грн. (-9,9%). За 2013 рік економія адмінвитрат до плану становить 3,7 млн. грн. (-1,2%). За 1 півріччя 2014 року економія адмінвитрат до плану становить 14,1 млн. грн. (-10,0%).
Крім того позивач вказав, що за період, який перевірявся, забезпечено виконання плану по фінансовому результату (чистий прибуток), а саме за IV квартал 2012 року перевиконано план по чистому прибутку на 18 тис. грн. (+4,7%), за 2013 рік - на 16 тис. грн. (+0,03%). За І півріччя 2014 року запланований збиток зменшено на 9 тис. грн. (-0,04%).
Витрати на оплату юридичних та інформаційних послуг не підпадають під граничний обсяг витрат: 1,5% обсягу чистого прибутку за результатами попереднього року, визначений п.13 постанови КМУ від 29.11.2006 №1673. Тому висновок про оплату юридичних та інформаційних послуг понад план, та як порушення п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2006 № 1673, який стосується Міністерств та інших центральних органів виконавчої влади та як такі, що суперечать п. 5 ст. 89 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-ІУ, яка стосується господарських товариств є безпідставний.
Крім того, відповідно до чинного законодавства контроль за виконанням фінансових планів покладено на уповноважений орган управління - Міністерство інфраструктури України - який здійснює контроль у порядку, встановленому наказом від 21.06.2005 № 173 (у редакції наказу Мінекономіки України від 16.03.2009 №216).
Так, п. 13 Порядку № 216 визначено, що контроль за своєчасним складанням фінансових планів підприємств, а також за виконанням показників затверджених фінансових планів підприємств здійснюють органи, уповноважені управляти державним майном або корпоративними правами держави, та органи, відповідальні за забезпечення реалізації державної політики у відповідній сфері. Відповідальність за достовірність та обґрунтованість планування окремих показників несе керівник підприємства згідно з укладеним контрактом.
Частиною першою статті 2 Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.
Пункт 7 статті 10 Закону № 2939-XII закріплює право контролюючого органу пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.
Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) не містить норм щодо права контрольно-ревізійної служби здійснювати контроль за виконанням фінансових планів, що в свою чергу також кореспондується з практикою Верховного Суду України у постановах від 30 вересня 2014 року та від 20 січня 2015 року (справи №№ 21-409а14, 21-601а14, 21-609а14 відповідно).
Слід зазначити що за текстом Акта ревізії (стор. 5-12) Відповідачем проведено аналіз складання, затвердження та виконання фінансових планів, відповідно до якого не встановлено порушень при плануванні витрат на консультаційні, інформаційні та юридичні послуги залізницею.
Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Згідно ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік установлено, що у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня становить - 1218 гривень.
Таким чином, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору є не менше 1 827 грн. та не більше 4 872 грн., а за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 73 грн. 08 коп.
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлені вимоги майнового характеру. Розмір майнових вимог, заявлених позивачем, становить 15 730 429,81 грн., 2 відсотки від якого складає 314 608,59 грн. (не більше 4 872 грн.) та у даному випадку, розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем з урахуванням часткового задоволення позову становить 4 872 : 5 = 974,4 * 3 = 2 923 грн. 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги в частині - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Копію постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений протягом п'яти днів.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков