Справа № 758/12657/14-а
Суддя: Трегубенко Л. О.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О.,

при секретарі - Подплетнікова В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про визнання дій протиправними, встановлення розміру обчислюваної пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, з урахуванням уточнень від 24.02.2015 р., про визнання дій протиправними, встановлення розміру обчислюваної пенсії та зобов'язання вчинити певні дії.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 16.02.2009 р. при досягненні пенсійного віку та набутті II групи інвалідності управління призначило йому пенсії як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від суми заробітної плати, з якої сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, проте не включило у розрахунок такі складові як матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 27.11.2013 р. , ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 р. залишеною без змін, за його адміністративним позовом, визнано дії управління протиправними, і зобов»язано на підставі довідок про складові заробітної плати та премії, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», від 03.06.2013 р. № 11.1/2-25/3339 та від 03.06.2013 р. № 292, включити в розрахунок пенсії складові заробітної плати «інші виплати», саме: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і на оздоровлення, нараховані та виплачені у 2007 та 2008 роках, та здійснити виплату з 19.06.2013 р..

Управління, у порядку виконання постанови від 27.11.2013 р., що набрала законної сили, здійснило перерахунок пенсії, призначеної 16.02.2009 р., з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, але зменшило загальний розмір уже нарахованого пенсійного забезпечення з 90% до 80% від суми заробітної плати, посилаючись на вимоги Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набув чинності з 01.10.2011 р. , тобто після призначення та нарахування пенсії.

Пенсійний фонд України листом від 27.06.2014 р. за № 6133/В-100 лише повідомив про виконання постанови суду від 27.11.2013 р. шляхом проведення перерахунку пенсії відповідно до законодавства та рекомендував звернутись до суду з заявою про роз'яснення судового рішення.

Вважає дії управління щодо зменшення загального розміру пенсії, призначеної 16.02.2009 р., до 80% від суми заробітної плати із застосуванням Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», що набув чинності з 01.10.2011 р. , протиправними.

Позивач просив визнати дії управління протиправними та зобов»язати здійснити нарахування пенсії з урахуванням 90% від суми заробітної плати ( з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань і на оздоровлення та індексації), виплатити недоплату, починаючи з 19.06.2013 р. .

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити.

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, з позовом ознайомлений, заперечень не надав, представник у судове засідання повторно не з»явився, причини неявки не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги правомірні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 71КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд установив, що з 16.02.2009 р. позивачу при досягненні пенсійного віку та набутті II групи інвалідності Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва призначило пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від суми заробітної плати, з якої були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, не врахувавши матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 27.11.2013 р. , ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 р. залишеною без змін, за адміністративним позовом позивача, визнано дії управління протиправними та зобов»язано на підставі довідок про складові заробітної плати та премії, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», від 03.06.2013 р. № 11.1/2-25/3339 та від 03.06.2013 р. № 292, включити в розрахунок пенсії складові заробітної плати «інші виплати», саме: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і на оздоровлення, які були нараховані та виплачені у 2007 та 2008 роках, і виплати недоплати з 19.06.2013 р. ( а. с. 10-14).

На виконання постанови суду від 27.11.2013 р., що набрала законної сили, управління перерахувало позивачу призначену 16.02.2009 р. пенсію, з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань і на оздоровлення, але зменшило загальний розмір уже нарахованого пенсійного забезпечення з 90% до 80% від суми заробітної плати, посилаючись на вимоги Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набув чинності з 01.10.2011 р..

Положення ст. ст. 22, 58 Конституції України передбачають, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

У відповідності до положень ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 6 ст. 37 Закону України «Про державну службу» ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частинами другою і п'ятою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, визнаним інвалідами I та II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I та II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Саме на таких умовах позивачу первісно була призначена пенсія в розмірі 90 % від суми заробітної плати, але не включено у розрахунок всі складові - «інші виплати», зокрема: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і на оздоровлення, нараховані та виплачені у 2007 та 2008 роках.

Відтак, при нарахуванні пенсії відповідно до судового рішення від 27.11.2013 р., що набрало законної сили, з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань і на оздоровлення, відповідно до ч. 2, 5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) управління повинно було виходити з відсотків у розмірі 90% від суми заробітної плати, що застосовувався при первісному призначенні пенсії державному службовцю.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

У відповідності до ст. 4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 6 цього Закону, в разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Водночас, відповідач не надав належних та допустимих доказів, що підтверджують відсутність правових підстав для нарахування (перерахунку) пенсії позивачу без врахування індексації, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині нарахування індексації підлягають задоволенню.

Відповідно до положень п.2.2.2, п.2.2.7 та п.2.3.3 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. за №114/8713, до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників.

Отже індексація доходів входить до системи оплати праці державного службовця, крім того, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

При перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, відповідно до п. 2 розділ II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею та документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва та позивач, як інвалід 2 групи, звільнені від сплати судового збору в дохід держави.

На підставі наведеного, ст. ст. 19, 22, 58 Конституції України , ст. ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», керуючись ст. ст. 10, 11, 69-71, 160 - 162, 167, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва щодо зменшення ОСОБА_1 розміру нарахованої пенсії як державному службовцю до 80% від суми заробітної плати протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва нарахувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця з урахуванням всіх складових заробітної плати, у тому числі індексації, в розмірі 90 % від суми заробітної плати, починаючи з 19.06.2013 р. та виплатити недоплати.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Л. О. Трегубенко