Справа № 1570/7475/2012
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 1570/7475/2012

Категорія: 8.2.6 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Зуєвої Л.Є., Романішина В.Л.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГУТ» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень , -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «ГУТ» (далі - ТОВ, позивач) звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом, та посилаючись на безпідставність висновків акту перевірки №6567/22-3/36675024 від 30.10.2012 року, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.11.2012 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток ТОВ «ГУТ» у сумі 18287 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 1 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 16.11.2012 року про зменшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість ТОВ «ГУТ» у сумі 768 грн.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 14 лютого 2013 року прийнято постанову про задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ДПС не надано доказів правомірності та обґрунтованості висновків, викладених в акті перевірки від 30.10.2012 року № 6567/22-3/36675024.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги залишити без задоволення.

В обґрунтування висновків апеляційної скарги щодо порушення позивачем норм податкового законодавства відповідач навів відсутність факту реального здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом ПП «ОСОБА_3». При цьому, також враховані висновки акту «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «ОСОБА_3» та постанови Миколаївського окружного адміністративного суду, відповідно до якого визнано недійсними установчі та реєстраційні документи ПП «ОСОБА_3» з моменту реєстрації юридичної особи - з 16.04.2009 року.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «ГУТ», відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію (а.с. 8), зареєстроване 23.09.2009 року виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Згідно довідки АА № 302047 з ЄДРПОУ, основними видами діяльності позивача є оптова торгівля цукром, шоколадними та кондитерськими виробами, організація перевезення вантажів, оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин, дослідження кон'юктури ринку та виявлення суспільної думки, посередництво в спеціалізованій торгівлі іншими товарами, оптова торгівля іншими продуктами харчування (а.с. 9).

На підставі наказу від 10.10.2012 року № 2278 (а.с.60) ДПІ у Приморському районі м. Одеси ДПС проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «ГУТ», щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ПП «ОСОБА_3» () за весь період взаємовідносин.

За наслідками вказаної перевірки відповідачем складений акт від 30.10.2012 року № 6567/22-3/36675024 (а.с.13-33), яким встановлені порушення ТОВ «ГУТ»: п.5.1 ст.5, п.п.5.2.1 п.5.2.ст.5, п.п. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28 грудня 1994 року №334/94-ВР, в результаті чого встановлення його заниження всього у сумі 18287 грн., п.п. 7.4.1, 7.4.3, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР, п. 137.1, п. 137.4, 137.10 ст.137 , п. 198.3. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного акту ДПІ у Приморському районі м. Одеси ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.11.2012 року № (а.с.11), яким встановлена сума грошового зобов'язання у розмірі 18288 грн., та податкове повідомлення-рішення від 16.11.2012 року № , яким зменшено суму грошового зобов'язання у розмірі 768 грн. (а.с. 12).

Не погоджуючись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «ГУТ» оскаржило їх у судовому порядку.

Необхідно зазначити, що проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується і підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. У свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 16.07.99 р. № 996 «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична і інші види звітності.

Так, судом першої інстанції встановлено, що на виконання вимог чинного законодавства, між ТОВ «ГУТ» та ПП «ОСОБА_3» укладено договір купівлі-продажу №017/11 від 16.03.2011 року. (а.с.34-35)

Зазначений договір підписаний та скріплений печатками повноважними представниками сторін, тобто договір відповідає вимогам статті 207 ЦК України.

Згідно зі ст. 207 Цивільного кодексу України, письмова форма правочину (договору) вважається такою, якщо сторони правочину підписали договір та скріпили його печатками підприємств.

Судом також встановлено, та не спростовується в самому акті перевірки, що у позивача наявні всі первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарської операції.

Відповідно до п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках певні обов'язкові реквізити.

На виконання умов договору сторони погодили специфікацію від 07.04.2011 року № 017/11 від 16.03.2011 року (а.с.36) на товар, який був поставлений ТОВ «ГУТ» та оплачений ПП «ОСОБА_3», про що сторонами були оформлені відповідні видаткові накладні та податкові накладні (а.с. 37-42).

Достовірність первинних документів по взаємовідносинах позивача з ПП «ОСОБА_3» в акті перевірки не спростовано, тобто висновки зроблені виключно на підставі акту ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва від 18.10.2011 № 1114/23-300/36486418 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ПП «ОСОБА_3» та постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.10.2011 року по справі № 2а-6788/11/1470 про визнання недійсними установчих та реєстраційних документів ПП «ОСОБА_3».

Так, в обґрунтування своїй апеляційної скарги ДПІ посилається на акт від 18.10.2011 року №1114/23-300/36486418 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ПП «ОСОБА_3» (код за ) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період січень-грудень 2010 року, січень-травень 2011 року». Згідно даного акту ПП «ОСОБА_3» за юридичною адресою не знаходиться, у підприємства відсутнє нерухоме майно, транспортні засоби та земельні ділянки; статутний капітал на момент його створення та станом на 18.10.2011 року склав 0, 50 тис. грн. Крім того, 25.08.11 року у підприємства анульовано свідоцтво платника ПДВ (а.с.88-117).

Податковий орган, посилаючись на фіктивну діяльність відповідача, надав лише письмові пояснення директора ПП «ОСОБА_3» ОСОБА_1 про те, що він не мав наміру проводити фінансово-господарську діяльність підприємства, надані останнім працівникам податкової міліції.

Суд апеляційної інстанції не приймає такі доводи та зазначає, що фіктивна діяльність суб'єкта господарювання повинна доводитись в рамках кримінально-процесуального законодавства, зокрема вироком або постановою суду щодо притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб підприємства за здійснення фіктивної підприємницької діяльності.

Також апеляційний суд звертає увагу не те, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки свідчить лише про відсутність звірки. Доказам порушення щодо ведення податкового обліку такий акт не є.

Також в своїй апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.10.2011 року по справі за позовом ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва до ПП "ОСОБА_3" визнано недійсними установчі документи ПП та свідоцтво платника податків з моменту реєстрації.

Однак зазначене рішення скасовано Одеським апеляційним адміністративним судом постановою від 22.01.2013 року.

Судом апеляційної інстанції по даній справі встановлено на підтвердження здійснення фінансово-господарської діяльності ПП «ОСОБА_3» апелянтом ДП «Миколаївстандартметрологія», який був контрагентом відповідача по покупці хімічних реактивів, хімічного посуду, стандартних та типових розчинів, лабораторного обладнання в період з 01.02.2010 року та протягом 1 півріччя 2011 року, надані копії відповідних договорів купівлі-продажу товару, видаткові та податкові накладні, витяги з журналів реєстрації довіреностей за 2010 рік та 2011 рік, з яких вбачається, що працівникам ДП «Миколаївстандартметрологія» товар отримувався саме у ПП «ОСОБА_3», та інші документи бухгалтерської звітності про оприбуткування придбаних у ПП «ОСОБА_3» хімічних реактивів та обладнання.

Також відповідно до постанови Миколаївського окружного суду від 14.12.2011 року задоволено позов ДПІ про стягнення з ПП «ОСОБА_3» на користь Держбюджету України податкової заборгованості в розмірі 75 191,4 грн., яку платник податків самостійно визначив в податковій декларації з ПДВ за червень 2011 року. Таким чином, апеляційний суд по даній справі дійшов висновку про те, що визнання податковим органом факту виникнення у ПП «ОСОБА_3» податкової заборгованості свідчить про відсутність ознак фіктивності цього платника податків.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податковим органом безпідставно та необґрунтовано зроблено висновки про порушення ТОВ «ГУТ» вимог податкового законодавства, адже позивачем підтверджені факти здійснення господарських операцій відповідними первинними документами, податкові зобов'язання по податку на прибуток та податку на додану вартість задекларовані належним чином.

При розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні відповідачем фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів з часу отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: В.Л. Романішин