Справа № 815/3982/14
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3982/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.

за участю секретаря Музики І.О.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 (згідно паспорту),

представника відповідача Панчошака О.Д. (згідно довіреності),

представника відповідача Масловського М.О. (згідно довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Приморського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, за результатом якого, після уточнення заявлених позовних вимог позивач просить: визнати протиправним та скасувати пункт 2 Наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 1839 від 18.06.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУМВС України в Одеській області»; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 781 о/с від 31.10.2014 року, про часткову зміну пунктів наказу ГУМВС України в Одеській області від 08.07.2014 року № 453 о/с в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 (М-249356), оперуповноваженого сектора боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Приморського РВ ОМУ ГУМВС; поновити позивача на посаді оперуповноваженого сектору боротьби зі злочинністю, пов'язаного з торгівлею людьми Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області; стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував на службі органах внутрішніх справ України з листопада 2003 року, та на час звільнення працював на посаді оперуповноваженого сектора боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області у званні майора міліції.

12.06.2014 року, до Головного управління в Одеській області надійшла інформація про те, що 11.06.2014 року, співробітниками УСБУ в Одеській області при проведенні оперативно-розшукових заходів, в рамках оперативного супроводження кримінального провадження, відкритого прокуратурою Одеської області за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в м. Одесі, при отриманні хабара у розмірі 1000 доларів США було затримано оперуповноважених сектору боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Приморського РВ ОМУ ГУМВС в області майорів міліції ОСОБА_1 та іншого співробітника міліції.

18.06.2014 року, Головним управлінням МВС України в Одеській області прийнятий наказ № 1839, згідно якого, за грубі порушення вимог ст. 2, ст. 3 Закону України «Про міліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 року № 155, Присяги працівника ОВС України, що виразилось в ігноруванні вимог чинного законодавства України та вступі в неділові стосунки з громадянином ОСОБА_5, вимаганні та отриманні від останнього незаконної винагороди, оперуповноваженого сектора БЗПТЛ Приморського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області майора міліції ОСОБА_1, позивача по справі, звільнено з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Позивач зазначає, що зі своїм звільненням він не погоджується вважає його незаконним та безпідставним, посилаючись на наступні обставини.

Як вказує позивач, в провадженні СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002954 від 09.04.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

02.06.2014 року, старшим прокурором прокуратури Приморського району м. Одеси Самойленко М.А., винесено доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 36 КПК України. Позивачу та іншому співробітнику було доручено провести слідчі дії по встановленню осіб, які звертались за допомогою до крюінгових компаній та організацій, підприємств, установ, які здійснюють послуги щодо працевлаштування за межами території України через крюінгові та інші організації, діяльність яких спрямована на працевлаштування осіб за межами території України; встановити факти шахрайських дій з боку посадових осіб зазначених організацій та встановити факти сплати податків з отриманих прибутків під час здійснення трудових контрактів за межами території України; у разі сплати податків витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження копії декларацій про доходи.

Позивач зазначає, що при виконанні даного доручення, ним спільно з іншим працівником органів МВС були опитані коло осіб, в тому числі ОСОБА_7, який пояснив, що він не сплачував податки з отриманих доходів, про що позивач повідомив прокурора, який надав доручення. Старшим прокурором прокуратури Приморського району м. Одеси Самойленко М.А. був здійснений виклик ОСОБА_7 для допиту. ОСОБА_7 неодноразово дзвонив на мобільний телефон позивача та просив про зустріч, в чому йому позивачем було відмовлено.

11.06.2014 року, ОСОБА_7, знов подзвонив на телефон позивача, наполягаючи на зустрічі, на яку позивач погодився, очікуючи отримання додаткової інформації про крюінгову компанію, в якій він працював. Того ж дня, позивач з іншим співробітником органів МВС під'їхали на своєму автомобілі до будинку де мешкав ОСОБА_7, де останній повідомив, що він не бажає, щоб його перевіряла податкова інспекція. Позивач йому пояснив, що на вирішення даних питань в нього не має повноважень, після чого, ОСОБА_7, стоячи біля автомобілю, в якому знаходився позивач з іншим співробітником, через відкрите переднє праве пасажирське вікно, кинув, як потім стало відомо, гроші в сумі 1000 доларів США, після чого позивача з іншим співробітником було затримано працівниками Одеської обласної прокуратури.

На час звернення позивача до суду, ведеться досудове слідство, по порушеному за даним фактом кримінального провадження.

Позивач зазначає, що злочину, який йому ставиться у провину він не скоював, оскільки відносно нього здійснена провокація.

З урахуванням викладеного, позивач не погоджується з висновками оскаржуваного наказу, а саме з порушеннями ним законодавства України у вигляді вступу в неділові стосунки з іншою особою, вимагання та отримання незаконної винагороди, у зв'язку з чим вважає своє звільнення незаконним та просить суд поновити його порушені права та законні інтереси.

В ході судового розгляду справи, позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача, ГУ МВС України в Одеській області, заявлені (уточнені) позовні вимоги не визнав, в задоволенні їх просив відмовити, наполягаючи на законності та обґрунтованості звільнення позивач з займаної посади в органах МВС України як такого, що дискредитував честь та гідність працівника міліції, підтримуючи доводи викладені в письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи.

Представник відповідача, Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, заявлені (уточнені) позовні вимоги не визнав в задоволенні їх просив відмовити, посилаючись на те, що звільнення відповідача відбулось за вчинки, що дискредитують звання рядового та начальницького складу, підтримуючи доводи, викладені в письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи.

Третя особа, ОСОБА_4, в судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, письмові зауваження на заявлені позовні вимоги до суду не надав.

Суд, вислухавши сторони, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, 12.06.2014 року, до ГУМВС України в Одеській області надійшла інформація про те, що 11.06.2014 року о 21:30 год., співробітниками УСБУ в Одеській області при проведенні оперативно-розшукових заходів в рамках оперативного супроводження кримінального провадження № 0000256, відкритого прокуратурою Одеської області за ознаками злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 (одержання хабара) КК України, в м. Одесі при отриманні хабара у розмірі 1000 доларів США було затримано на «гарячому» оперуповноважених сектору боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Приморського РВ ОМУ ГУМВС в області, позивача та іншого співробітника, які наказом Головного управління від 16.04.2014 року № 1067 були відряджені до управління боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми ГУМВС.

Згідно Висновку службового розслідування, затвердженого Начальником ГУМВС України в Одеській області 18.06.2014 року, встановлено, що у провадженні слідчого відділення Приморського РВ ОМУ ГУМВС перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002954, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 (шахрайство) КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Одеси здійснюють свою діяльність крюінгові компанії, які шахрайським шляхом отримують від моряків грошові кошти за працевлаштування.

На підставі отриманою інформації, старший прокурор прокуратури Приморського району м. Одеси Самойленко М.А. у порядку ст. 36 КПК України, підготував та 02.06.2014 року, за вихідним № 10/2 -2954-14 направив до УБЗПТЛ ГУМВС України в області доручення на проведення слідчих (розшукових) дій для виконання.

04.06.2014 року, зазначене доручення надійшло до УБЗПТЛ ГУМВС на безпосереднє виконання позивача та іншого співробітника.

В ході відпрацювання зазначених у дорученні завдань оперуповноваженими було проведено комплекс заходів, а саме: отримано дозвіл від Приморського районного суду м. Одеси на тимчасовий доступ до речей та документів ТОВ «Віта Марітайм», допитано п'ятеро моряків, працевлаштованих через крюінгову компанію ТОВ «Віта Марітайм», серед яких ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1

При проведенні опитування ОСОБА_5, останній повідомив позивачу, що він добре обізнаний про злочинні схеми отримання службовими особами ТОВ «Віта Марітайм» від моряків грошових коштів за сприяння у працевлаштуванні до іноземних суднохідних компаній та зможе їм надати відповідну інформацію через декілька днів.

Крім цього, під час спілкування позивач повідомив ОСОБА_5 про відповідальність моряків за несплату податків із заробітних коштів, про обов'язок резидентів сплачувати податок з доходів фізичних осіб та про нарахування штрафів у випадку ухиляння від сплати податків.

В ході досудового слідства, було з'ясовано, що у порушення вимог ст. 2, ст. 3 Закону України «Про міліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 року № 155, Присяги працівника ОВС України і зобов'язання наданого при прийнятті на службу в ОВС України, позивач вступив з ОСОБА_5 у неділові стосунки та за не притягнення останнього до юридичної відповідальності, вимагав від нього незаконну винагороду у сумі 3000 доларів США.

З метою припинення протиправних дій працівників міліції, 11.06.2014 року, ОСОБА_7 із відповідною заявою звернувся до Управління СБУ України в Одеській області, де було проведено ряд заходів та повідомлено прокуратуру Одеської області. Того ж дня було відкрито кримінальне провадження № 0000256 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 (одержання хабара) КК України.

11.06.2014 року, о 21:30 годині, позивач та інший співробітник були затримані працівниками УСБУ в Одеській області, які супроводжували кримінальне провадження, при передачі заявником 1000 доларів США, в якості хабара правоохоронцям.

Позивач був опитаний в ході службового розслідування та надав письмові пояснення.

За результатом Висновку службового розслідування за фактом затримання працівників СБЗПТЛ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України, за грубі порушення вимог ст. 2, ст. 3 Закону України «Про міліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 року № 155, Присяги працівників ОВС України і зобов'язання наданого ним при прийнятті на службу в ОВС України і зобов'язання наданого ним при прийнятті на службу в ОВС України, що виразилось в ігноруванні вимог чинного законодавства України, вступі в неділові стосунки з громадянином ОСОБА_5, вимаганні та отриманні від останнього незаконної винагороди, оперуповноваженого сектору БЗПТЛ Приморського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області, майора міліції ОСОБА_1, визнано доцільним звільнити за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Наказом Головного Управління МВС України в Одеській області від 18.06.2014 року, № 1839 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУМВС України в Одеській області», за грубі порушення вимог ст. 2, ст. 3 Закону України «Про міліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 року № 155, Присяги працівника ОВС України і зобов'язання наданого ним при прийнятті на службу в ОВС України, що виразилось в ігноруванні вимог чинного законодавства України, вступі в неділові стосунки з громадянином ОСОБА_5, вимаганні та отриманні від останнього незаконної винагороди, оперуповноваженого сектора БЗПТЛ Приморського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області майора міліції ОСОБА_1 наказано з органів внутрішніх справ звільнити за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Згідно акту «Про відмову від ознайомлення з наказом (та отримання документів)» від 20.06.2014 року, ОСОБА_10 отримав власноручно в приміщенні УБЗПТЛ ГУМВС копію наказу від 18.06.2014 року № 1839, поставити підпис про ознайомлення відмовився, у зв'язку з тим, що з прийнятим рішенням про звільнення не погоджується та оскаржує його в суді.

Наказ ГУМВС від 18.06.2014 року № 1839 був реалізованим через наказ начальника ГУМВС України в Одеській області № 453 о/с від 08.07.2014 року, згідно якого, у відповідності до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів ОСОБА_1, 10 липня 2014 року, звільнено у запас Збройних Сил, за п. 66 (за дискредитацію), з виплатою грошової компенсації за 17 діб невикористаної чергової відпустки за період роботи з 01 січня 2014 року по день звільнення.

Наказом начальника ГУМВС України в Одеській області від 31.10.2014 року № 781 о/с про часткову зміну пунктів наказу ГУМВС України в області від 08.07.2014 року № 453 о/с в частині звільнення, майора міліції ОСОБА_1 (М-249356), вважати звільненим 18.07.2014 року.

Згідно матеріалів справи (акт від 24.06.2014 року № 31/8-2046, акт від 24.06.2014 року № 31/8-2050, акт від 03.07.2014 року № 31/8-2129), позивач від ознайомлення з наказом та змістом атестаційного листа, від ознайомлення з рішенням атестаційної комісії, від надання декларації про майно та доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру - відмовився. Зазначені обставини підтвердили у судовому засіданні свідки: ОСОБА_8, ОСОБА_9, однак не визнаються позивачем.

Оскільки пояснення свідків стосувалися реалізації наказу про звільнення позивача, джерелом доказування факту дискредитації позивача, зазначені свідчення не являються.

Перевіряючи законність оскаржуваних наказів та правомірність проведеного звільнення позивача, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що порядок проходження публічної служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України «Про міліцію», Дисциплінарним статутом ОВС, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджених Кабінетом Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114 (Положення).

Пунктом 66 Положення передбачено, що особи рядового і начальницького складу, які вчинили вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Судом встановлено, що правова дефініція поняття дискредитація в чинному законодавстві України - відсутня, разом з цим поняттям тісно пов'язані уявлення про морально - етичні норми поведінки. Таким чином, вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ, пов'язані з моральними вимогами, які пред'являються до працівників органів МВС під час несення служби та поза неї.

Такі вимоги відображені у статті 5 Закону України «Про державну службу», Кодексі честі працівника органів внутрішніх справ, Етичному кодексі працівника органів внутрішніх справ та інших нормативно-правових актах, що регулюють діяльність системи МВС України та їх особового складу.

З урахуванням викладеного, під вчинками, що дискредитують звання працівника ОВС, слід розуміти протиправні винні діяння, які здійсненні посадовою особою органу внутрішніх справ у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ.

До таких вчинків відноситься: вчинення злочину, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, скоєння корупційного діяння, систематичне скоєння адміністративних правопорушень, організація страйків та участь у них, розголошення службової таємниці, поява на службі або поза службою у нетверезому стані; вживання алкоголю у форменому обсязі у громадських місцях та інше.

Дискредитація є самостійною підставою звільнення з ОВС осіб рядового і начальницького складу і за своїм змістом не є порушенням службової дисципліни.

Припинення служби за п. 66 Положення є найсуворішою санкцією для працівника, який вчинив діяння несумісне з посадою.

Таким чином, звільнення за п. 66 Положення, може мати місце лише тоді, коли є доведеним, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього та до органу влади представником якого він являється. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України по справі № 21-78а13 від 02.07.2013 року та підтримана практикою Вищого адміністративного суду України (справа № К/800/2768/14).

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що скоєння вчинку, який дискредитує звання рядового та начальницького складу, є самостійною підставою для звільнення з органів внутрішніх справ, проте факт який став підставою має бути доведений.

Згідно висновку службового розслідування, судом встановлено, що факт вчинку, що дискредитує позивача як працівника ОВС, обґрунтовується обставинами досудового слідства, що проводиться в межах кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України.

Разом з цим, матеріали досудового слідства, насамперед не мають жодної доказової сили, оскільки за приписами ч. 1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно листа прокуратури Одеської області від 22.08.2014 року № 17/1/1-3256, судом встановлено, що ОСОБА_1, 12.06.2014 року, затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

12.06.2014 року, ОСОБА_1 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

13.06.2014 року, підозрюваному ОСОБА_1 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси запобіжним заходом обрано тримання під вартою з визначенням розміру застави, як запобіжного заходу у розмірі -24 360 грн. У разі сплати застави, підозрюваний звільняється з-під варти.

23.06.2014 року, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси підозрюваного ОСОБА_1 відсторонено від займаної посади.

30.07.2014 року, строк досудового розслідування продовжений до 4 місяців, тобто до 11.10.2014 року.

Станом на час розгляду справи досудове слідство по справі триває.

З урахуванням викладеного, оскільки досудове слідство триває, обвинувальний вирок відносно позивача по справі не постановлений, суд вважає відсутніми належні докази скоєння позивачем дискредитаційного вчинку у вигляді злочину, у зв'язку з чим на час виникнення спірних відносин належних підстав для прийняття рішення про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за пунктом 66 Положення - не було, тому звільнення позивача судом визнається протиправним, а накази на підставі якого воно відбулось - такими, що підлягають скасуванню.

Згідно положень п. 24 Постанови КМ України від 29.07.1991 року № 114 «Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

У разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до положень п. 17.2 Наказу МВС України від 31.12.2007 року № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», особам рядового і начальницького складу, звільненим з органів внутрішніх справ, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення необґрунтованим, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачується за посадою, з якої вони були звільнені.

Згідно довідки Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 14.11.2014 року № 31/17- вих. 6105, грошове забезпечення на день звільнення ОСОБА_11 за посадою оперуповноваженого сектора боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми на місяць складає: посадовий оклад - 650 грн., оклад за спец званням - 125, 00 грн., 25% надбавка за вислугу років -193, 75 грн.; 50% надбавка за ОВЗ - 434, 38 грн., компенсація ПДФО 15%-217, 97 грн., всього за нарахуванням 1671,11 грн.

З грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу утримується податок з доходу фізичних осіб (ПДФО) у розмірі 15% та єдиний соціальний внесок (ЄСВ) у розмірі 2,6 %, у зв'язку з чим грошове забезпечення з урахуванням податків (до сплати) на місяць складає - 1415, 36 грн.

Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (з подальшими змінами).

Згідно п. 8 зазначеної постанови, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Таким чином, якщо середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1, відповідно довідки, наданої відповідачем складає 1671, 11 грн. (за два місяці тобто за 61 день), його середньоденний заробіток складає: 3 342, 22 грн. : 61 день =54, 79 грн., які слід помножити на 237 днів вимушеного прогулу, що дорівнює 12 985, 35 грн. (237 х 54, 79 = 12 985,35). Саме зазначену суму суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за час вимушеного прогулу з утриманням податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Судом встановлено, що період вимушеного прогулу складає 237 днів, починаючи з дня незаконного звільнення позивача, 18.07.2014 року по день постановлення судового рішення, 11.03.2015 року, як акту справедливості, що поновлює права позивача.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягають негайному виконанню.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення позивача на посаді заступника начальника відділу з розслідування злочинів проти життя та здоров'я особи СУ ГУМВС України в Одеській області та стягнення середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 4 083 (чотири тисячі вісімдесят три) грн. 74 копійки з утриманням податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86, 159-164, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Приморського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 Наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 1839 від 18.06.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУМВС України в Одеській області».

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 781 о/с від 31.10.2014 року, про часткову зміну пунктів наказу ГУМВС України в Одеській області від 08.07.2014 року № 453 о/с в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 (М-249356), оперуповноваженого сектора боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Приморського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору боротьби зі злочинністю, пов'язаного з торгівлею людьми Приморського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.

Стягнути з Приморського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 18 липня 2014 року по 11 березня 2015 року у розмірі 12 985 (дванадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 35 копійок з утриманням податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Допустити негайне виконання рішення у частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за один місяць в розмірі 1 671 (тисяча шістсот сімдесят одна) грн. 11 копійок з утриманням податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повни текст постанови виготовлений та підписаний судом 13.03.2015 року.

Суддя Н.В.Бжассо

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Приморського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

13 березня 2015 року.