Справа № 377/91/15-а
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/91/15-а

Провадження №2-а/377/8/15

10 березня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючого судді Малишенко Т. О., розглядаючи в м. Славутичі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Славутичі Київської області - про визнання неправомірної відмови у зарахуванні стажу для призначення пільгової пенсії та зобов,язання вчинити дії по призначенню і нарахуванню пенсії з врахуванням пільгового стажу,

в с т а н о в и в :

22.01.2015 року до Славутицького міського суду Київської області надійшла позовна заява, за якою позивач просить:

- визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в м. Славутичі Київської області від 10 грудня 2014 року у зарахуванні періоду його роботи з особливо шкідливими умовами праці у Державній лісогосподарській установі «Комаринський лісгосп» Республіки Білорусь з 26 квітня 1986 року по 26 січня 1987 року за довідкою форми № 122 за вих. № 2014 від 06.11.2014 р., у пільговий стаж роботи для призначенні пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних у встановленому порядку Кабінетом Міністрів України, у відповідності до п. п."а" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та ч. 1 п. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та призначені пенсії з 15 травня 2014 року;

- зобов'язати УПФУ у м. Славутичі Київської області зарахувати період його роботи з особливо шкідливими умовами праці у Державній лісогосподарській установі «Комаринський лісгосп» Республіки Білорусь з 26 квітня 1986 року по 26 січня 1987 року за довідкою форми № 122 за вих. №2014від 06.11.2014 року, до спеціального трудового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних у встановленому порядку. Кабінетом Міністрів України, який дає мені право на пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, згідно п.п."а" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та ч.1 п.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та призначити пенсію з 15 травня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з 10 вересня 1985 року по 26 січня 1987 року позивач працював на посаді водія автобуса у Державній лісогосподарській установі «Комаринський лісгосп» Білоруської РСР. В період часу з 26 квітня 1986 року по 26 січня 1987 року він приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (перевезенні людей, гасінні лісних пожеж) у межах 30-ти кілометрової зони відселення у лісових масивах в районі розташування селищ: Крюки, Михалевка, Чиколовичи Крюковської сільської ради, Капоранка Ново-Йолчанської сільської ради; Чернев Пирковської сільської ради Брагинського району Гомельської області. Дані обставини підтверджуються письмовими доказами, що надавалися ним до УПФУ: трудовою книжкою; посвідченням учасника ЛНА на ЧАЕС категорія 2 серії НОМЕР_1, виданим 26.10.1995 року Київською обласною радою; довідкою Державної лісогосподарської установи «Комаринський лісгосп» Республіки Білорусь № 867 від 23.04.2014 року; списком працівників Комаринського лісгоспу, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у межах 30 - ти кілометрової зони (зони відселення) в 1986 - 1988 р.р.; довідкою форми № 122 за вих. № 2014 від 06.11.2014 р. У відповідності до ч.2 ст.51 Закону Республіки Білорусь «Про соціальний захист громадян, які постраждали від катастрофи на Чорнобильській АЕС» вищевказана робота з моменту аварії по 31 грудня 1987 року зараховується у трудовий стаж (вислугу років) та у стаж, що дає право на пільгову пенсію за Списком № 1 в трьохкратному розмірі. Аналогічні підстави для зарахування вищевказаного періоду часу у трудовий стаж (вислугу років) та у стаж, що дає право на пільгову пенсію за Списком № 1 в трьохкратному розмірі передбачено і ч.1 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач вважає, що ним подані всі необхідні документи, що дають йому право на пільгову пенсію та зниження пенсійного віку у відповідності до ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В судове засідання позивач та його представник адвокат ОСОБА_2 не з'явилися, подали заяву з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача, Управління Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області в судове засідання не з'явився, до суду подана заява про розгляд справи за відсутності їх представника. На позов ОСОБА_1, відповідачем подано письмові заперечення, відповідно до яких просять відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У своїх запереченнях відповідач вказує на те, що за рішенням начальника УПФУ у м. Славутичі Київської області від 10 грудня 2014 року було відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1, на підставі 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за поданою останнім заявою від 15 травня 2014 року. Не заперечуючи статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та право даної категорії осіб на зменшення пенсійного віку за вищевказаною нормою Закону, відповідач вважає, що документи для призначення даного виду пенсії ОСОБА_1, були подані з порушенням Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки під час проведеної перевірки поданих документів були виявлені розбіжності тривалості відпрацьованого часу в зоні відчуження в довідках форми № 122 від 11.06.2014 року за № 1201 та від 06.11.2014 року за № 2014.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, суд за правилом ст.122 КАС України розглянув справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем письмові докази та заперечення відповідача, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, що склалися між сторонами.

15 травня 2014 року ОСОБА_1, було подано до Управління Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області заяву про призначення пенсії за віком згідно п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням загального терміну наявного у нього трудового стажу роботи на посадах та за професією в особливо шкідливих умовах праці, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003року.

За рішенням начальника УПФУ у м. Славутичі Київської області від 10 грудня 2014 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.1 п.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час дослідження судом матеріалів справи встановлено, що з 10 вересня 1985 року по 26 січня 1987 року ОСОБА_1, працював на посаді водія автобуса у Державній лісогосподарській установі «Комаринський лісгосп» Білоруської РСР, що підтверджується доданою до позову копією трудової книжки.

На підтвердження участі у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (перевезенні людей, гасінні лісних пожеж) у межах 30-ти кілометрової зони відселення у лісових масивах в районі розташування селищ: Крюки, Михалевка, Чиколовичи Крюковської сільської ради, Капоранка Ново-Йолчанської сільської ради; Чернев Пирковської сільської ради Брагинського району Гомельської області, позивачем було надано до УПФУ у м. Славутичі Київської області довідку Державної лісогосподарської установи «Комаринський лісгосп» Республіки Білорусь № 867 від 23.04.2014 року.

Відповідно до Списку працівників Комаринського лісгоспу, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у межах 30 - ти кілометрової зони (зони відселення) в 1986 - 1988 р.р., за № 57 зазначено термін участі позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в кількості 50 днів.

Довідкою форми № 122 за вих. № 2014 від 06.11.2014року Державної лісогосподарської установи «Комаринський лісгосп» Республіки Білорусь, згідно якої він відпрацював у період часу з 26 квітня 1986 року по 26 січня 1987 року у зоні відчуження Чорнобильської АЕС 50 днів, підтверджується право ОСОБА_1, на державну пенсію на пільгових умовах згідно зі Списком № 1, затвердженим постановою РМ СРСР від 22.08.1956 року № 1773.

Надаючи оцінку вищенаведеним обставинам, суд вважає доведеним належними та допустимим доказами факт участі позивача у робота по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на протязі 50 днів у період часу з 26 квітня 1986 року по 26 січня 1987 року під час його роботи на посаді водія у Державній лісогосподарській установі «Комаринський лісгосп» Республіки Білорусь.

ОСОБА_1, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, на підтвердження чого йому було видано 26.10.1995 року Київською обласною радою посвідчення категорії 2 серії НОМЕР_1.

Відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на зниження пенсійного віку на 10 років, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів на 8 років.

Потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які відпрацювали на підземних роботах, з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 (чоловіки - 10 років і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на два роки понад передбачений цією статтею.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Пунктом 2.1 розділу 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного Фонду України № 13-1 від 07.07.2014 року, чітко визначений перелік документів, що подаються до заяви про призначення пенсії за віком, за яким на підтвердження участі у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС повинно бути надано посвідчення встановленого зразку та довідка про період (періоди) роботи в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці і соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що позивачем при поданні документів до УПФУ у м. Славутичі Київської області разом з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах були виконані всі вимоги Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому у відповідача були відсутні законні підстави для відмови у призначенні йому пенсії.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно вимог ст.101 даного Закону органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій, а в необхідних випадках перевіряти і обґрунтованість їх видачі.

В даному випадку таким органом є управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області.

Згідно п.2.1 «Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах» одним із основних завдань управління є забезпечення призначення і виплати пенсій відповідно до чинного законодавства та здійснення у межах своєї компетенції контрольних функцій відсутність первинних документів, що було встановлено під час проведення перевірки та їх знищення під час пожежі в адміністративному приміщенні ДЛГУ «Комаринський лісгосп», що підтверджується довідками з цієї установи за № 1436 від 01.08.2014 року та № 861 від 22.04.2014 року, не може бути правомірною підставою для відмови в призначені пільгової пенсії позивачу. Органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств і організацій, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі, але відповідальність за достовірність виданих документів несе підприємство, яке їх видало.

З врахуванням вищенаведених обставин та норм чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини між сторонами у справі, суд прийшов до висновку про безпідставність та неправомірність відмови УПФУ у м. Славутичі Київської області у призначенні ОСОБА_1, пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.1 п.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням періоду його роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на протязі 50 днів у період часу з 26 квітня 1986 року по 26 січня 1987 року під час його роботи на посаді водія у Державній лісогосподарській установі «Комаринський лісгосп» Республіки Білорусь.

За вимогами ст.71 КАСУ обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В той же час відповідачем доказів на підтвердження правомірності свого рішення суду не було надано.

Згідно з приписами ст.162 КАСУ у разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити це у судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача. Аналіз положень вказаної статті надає підстави для висновку, що визнання рішення суб"єкта владних повноважень протиправним є юридичною оцінкою цього рішення, а способом захисту порушеного права є зобов"язання відповідача зарахувати період роботи ОСОБА_1, з особливо шкідливими умовами праці у Державній лісогосподарській установі «Комаринський лісгосп» Республіки Білорусь з 26 квітня 1986 року по 26 січня 1987 року за довідкою форми № 122 за вих. № 2014 від 06.11.2014року, до спеціального трудового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних у встановленому порядку. Кабінетом Міністрів України, який дає позивачу право на пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, згідно п.п."а" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та ч.1 п.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та призначити пенсію з 15 травня 2014 року.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 161 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в м. Славутичі Київської області від 10 грудня 2014 року у зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи з особливо шкідливими умовами праці у Державній лісогосподарській установі «Комаринський лісгосп» Республіки Білорусь з 26 квітня 1986 року по 26 січня 1987 року за довідкою форми № 122 за вих. № 2014 від 06.11.2014 року, у пільговий стаж роботи для призначенні пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних у встановленому порядку Кабінетом Міністрів України, у відповідності до п.п."а" ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та ч.1 п.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та призначені пенсії з 15 травня 2014 року.

Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі:

- зарахувати ОСОБА_1 період роботи з особливо шкідливими умовами праці у Державній лісогосподарській установі «Комаринський лісгосп» Республіки Білорусь з 26 квітня 1986 року по 26 січня 1987 року за довідкою форми № 122 за вих. №2014 від 06.11.2014 року, до спеціального трудового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних у встановленому порядку. Кабінетом Міністрів України, який дає ОСОБА_1 право на пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, згідно п.п."а" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та ч.1 п.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та призначити пенсію з 15 травня 2014 року.

Копію постанови направити сторонам для ознайомлення.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, який обчислюється з дня одержання копії постанови.

Суддя Т. О. Малишенко