Справа № 357/18209/14-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії,-

встановив:

29 листопада 2014 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання бездіяльності відповідача щодо нездійснення позивачу нарахування та виплати з 01 січня 2014 року доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст.39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також надбавки дитини війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6. Закону України «Про соціальний захист дітей війни» протиправною; зобов'язання відповідача провести позивачу з 01 січня 2014 року перерахунок та виплату доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, встановивши її у розмірі мінімальної заробітної плати, визначеної законодавством України на відповідний період, відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язання відповідача провести позивачу з 01 січня 2014 року перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, встановивши її у розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством України на відповідний період, відповідно до ст.ст.51,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язання відповідача провести позивачу з 01 січня 2014 року перерахунок та виплату надбавки дітям війни, встановивши її у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством України на відповідний період, відповідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог позивача до Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивач, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нову про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду і прийняти нову постанову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення (категорія 4), серія В-І №875247, виданим Київською облдержадміністрацією 12 березня 1994 року, отримує пенсію у відповідача та проживає у м. Узин Київської області, яке за переліком населених пунктів Київської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

У відповідності до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Статтею 51 Закону передбачено, що особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є особою, що належить до соціальної категорії громадян «діти війни» в розумінні ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а відтак, на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, що належать до соціальної категорії громадян «діти війни», з 01 січня 2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Згідно із абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Однак, починаючи з 01 січня 2014 року, Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції від 16 січня 2014 року не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема статті 39, 51 даного Закону, та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

При цьому, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року, який набрав чинності 02 серпня 2014 року, встановлено, що норми і положення ст.ст.39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного Фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01 січня 2014 року до набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», тобто до 02 серпня 2014 року застосуванню підлягають норми статті 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

При цьому позовні вимоги за період з 01 січня 2014 року по 29 травня 2014 року підлягають залишенню без розгляду згідно ст.ст.99,100 КАС України, враховуючи що позивач звернувся до суду 29 листопада 2014 року (згідно відтиску поштового штемпелю на конверті)

Таким чином, апеляційна інстанція приходить до однозначного висновку про необгрунтованість висновків суду першої інстанції про відсутність у позивача права на перерахунок додаткової пенсії, доплати до пенсії та надбавки, як дитині війни в розмірі, передбаченому ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в період з 30 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2015 року у справі підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2015 року скасувати та постановити нову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату додаткової пенсії, доплати до пенсії та надбавки, як дитині війни відповідно до ст.ст.39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 січня 2014 року по 29 травня 2014 року включно залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату додаткової пенсії, доплати до пенсії та надбавки, як дитині війни відповідно до ст.ст.39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, доплати до пенсії та надбавки, як дитині війни у розмірах, передбачених ст.ст.39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до вимог ст.ст.39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 30 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М. Грищенко

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.