Справа № 2а-3973/11/0970
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року Справа № 9104/40917/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ільчишин Н.В., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 січня 2012 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківську про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківську в якому просило зобов'язати відповідача включити до акту звірки витрати в сумі 227457,78 грн. за квітень - вересень 2011 року для їх відшкодування відповідачем.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 січня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що постановою правління Пенсійного фонду України та Правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 04.03.2003 № 5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 р. за № 376/7697 «Про затвердження Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок, нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Керуючись даною постановою, управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі в квітні-вересні 2011 року було включено суми щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття (адресної допомоги) до Акту щомісячної взаємозвірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, який проводиться до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. А також відмовлено у відшкодуванні витрат по виплаті пенсії по інвалідності пенсіонерам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, нещасний випадок з якими стався за межами України на території республіки колишнього СРСР, на суму 2583,87 грн. за період з квітня по вересень 2011 року. За вказаний період відшкодуванню підлягало 227457,78 грн. щомісячної цільової грошової допомога на прожиття, державної адресної допомоги, що виплачувалися відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів. 223180,14 грн. щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття, державної адресної допомоги (згідно Постанови КМУ від 26.03.2008р.№2.65.), 1693,77 грн. витрати на доставку та виплату адресної допомоги, 2583,87 грн. пенсія виплачена пенсіонерам ОСОБА_3 та ОСОБА_2, нещасний випадок з яким стався за межами України.

Апелянт вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено включення до актів щомісячної звірки витрат, понесених позивачем на виплату пенсіонерам щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття, державної адресної допомоги в сумі 227457,78 грн., яким виплачується пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Також апелянт зазначає, що відповідно до ст. 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що загальноооов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до ст.4 Основ в Україні залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття.

Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Спори, що виникають із правовідносин за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вирішуються в судовому порядку, якщо законом не встановлено досудовий порядок їх розгляду (ст. 12 Основ).

За пенсійним страхуванням згідно зі ст.25 Основ надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

Також апелянт зазначає, що порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань № 5-4/4 від 04.03.2003 року, врегульовує відносини, за яких відсутній спір щодо відшкодування зазначених витрат.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали травму внаслідок нещасного випадку на виробництві товариства з обмеженою відповідальністю «Поиск» (п.Пурпе, Пуровский р-н) та товариства з обмеженою відповідальністю «КГН-СЕРВИС» (Ханты-Мансийский АО -Югра, Тюменська область, г. Нягань, 10-ий проїзд, дом. 4). За результатами МСЕК вказані особи визнані інвалідами III групи. Управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі виплачено громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період квітень-вересень 2011 року на загальну суму 223 180,4 грн. Також позивачем виплачено застрахованим особам щомісячну державну адресну допомогу до пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» від 26.03.2008 року № 265 за період квітень-вересень 2011 року у сумі 223 180,14 грн., витрати на доставку цієї допомоги складають 1 693,77 грн.

Постановляючи рішення суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до ч 1 ст. 2 Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (в тому числі під час втрати працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві, пов'язаного з виконанням працівником трудових обов'язків), після переїзду потерпілого на територію іншої Сторони, смерті, проводяться роботодавцем Сторони законодавство якої поширюється на працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті. Такий роботодавець проводить відшкодування відповідно до свого законодавства.

Згідно ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Статтею 3 даної Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення згідно цієї Угоди, несе держава, яка надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Тому суд вірно вважав, що пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, якщо страховий випадок стався на території держав-учасниць Угоди, призначаються за законодавством України і виплачуються з коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст.ст. 21 та 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання» обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові, внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі його смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію, у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Відповідно до п. 16 статті 34 даного Закону виплата пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання провадиться потерпілому відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення, тобто відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання», якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції вірно зазначив, що механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку регулюється Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4. Згідно абз. 1 п. 4 Порядку № 5-4/4 від 04.03.2003 року відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Також судом встановлено, що відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківську на виконання вимог пункту 5 Порядку № 5-4/4 від 04.03.2003 року проведено з управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за результатами яких складені акти щомісячних звірок за період квітень-вересень 2011 року. Управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі та відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано - Франківську складені та підписані за період квітень-вересень 2011 року таблиці розбіжностей.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно вважав, що вимога про зобов'язання включити до акту звірки суми витрат для їх відшкодування не підлягає до задоволення, оскільки, у випадку відсутності згоди на підписання актів або ж відмови Фонду соціального страхування від нещасних випадків включити до акту щомісячної звірки витрати на виплату основного розміру пенсій, вимоги про відшкодування таких сум вирішуються у судовому порядку за нормами адміністративного судочинства шляхом пред'явлення позову про стягнення цих витрат.

Також суд вірно зазначив, що щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до прожиткового мінімуму, виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» від 26.03.2008 року № 265 та є окремим видом соціальної допомоги, що не входить до складу пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а тому правових підстав для включення до актів щомісячної звірки витрат на виплату та доставку щомісячної державної адресної допомоги немає, а відтак суд підставно відмовив у задоволенні позову.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 січня 2012 року по справі № 2а-3973/11/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.В. Ільчишин

О.М. Довгополов