Справа № 159/1065/15-а
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/1065/15-а
Провадження № 2-а/159/55/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 05 березня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі:

головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до першого заступника начальника Ковельської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Ковельська об"єднана державна податкова інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 27.02.15 р. звернулась до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, мотивуючи тим, що 17.02.15 р. щодо неї як посадової особи - головного бухгалтера Ковельського міського парку культури і відпочинку ім. Лесі Українки ст. державним ревізором - інспектором Ковельської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області Банниковою М.Р. згідно з карткою особового рахунку л/с "Податковий блок" було складено протокол № 286 про адмінправопорушення серії АА № 632408, у якому зазначено, що нею вчинено правопорушення по факту несплати єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування за листопад 2014 р. в сумі 1 512 грн. 94 коп. зі строком сплати 20.12.14 р. у порушення ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування". Згідно із Законом України "Про державну податкову службу в Україні", Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування", ст. ст. 165 - 1, 234 - 2, 284 КУпАП, 17.02.15 р. відповідачем було винесено оскаржувану постанову серії АА № 126310, якою її було притягнуто до адмінвідповідальності у виді штрафу в сумі 425 грн.. Оскаржувану постанову вважає незаконною, необ"єктивною, так як згідно із Статутом КП "Ковельський міський парк культури і відпочинку ім. Лесі Українки" (далі - КП) є юрособою, перебуває на загальній системі оподаткування. Власником КП є територіальна громада м. Ковеля, засновником - Ковельська міськрада. КП фінансується на рахунок коштів, одержаних від господарської діяльності, надання платних послуг, пожертвувань, ін. джерел, не заборонених законом, і діє на основі повного госпрозрахунку. За період з липня по грудень 2014 р. доходи від господарської діяльності чи інші види надходжень були відсутні, що відображено у фінансовому звіті КП за відповідні періоди з наростаючим. Зазначає, що за змістом ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування", базою оподаткування є су мА доходу (прибутку), отриманого від господарської діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізосіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску, незалежно від розміру бази, але при обов"язковій її наявності. Тобто, обов"зково повинен бути наявний оподатковуваний доход. Якщо платник не отримав доходу (прибутку) у звітному році чи окремому місяці звітного року, він має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску. Зазначає, що у разі відсутності доходу платникові надається право самостійно визначати базу нарахування і лише тоді, коли платник скористається цим правом, єдиний соцвнесок повинен бути не меншим за мінімальний. Відсутність доходу унеможливила проведення розрахунків за обов"язковими платежами, у т.ч., по сплаті єдиного соцвнеску. Забезпечення КП прибутком не належить до її професійної діяльності. А тому зазначає, що при розгляді справ не було з"ясовано і встановлено її винуватості у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 165 - 1 КУпАП. Просить позов задовольнити та оскаржувану постанову скасувати.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, суду додатково пояснила, що КП працює сезонно і від залежно від погодніх умов, зарплата працівникам КП не виплачувалась тривалий проміжок часу, у т.ч. - у листопаді 2015 р., у зв"язку з відсутністю грошових надходжень. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив, письмового заперечення проти позову до суду не подав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, в судове засідання не з"явився, хоча вказана особа належно оповіщена. Про причини неявки свого представника суду не повідомила, письмових заперечень проти позову до суду не подала.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з"явились.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. п. 1, 9 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

За змістом ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 234 - 2 КУпАП, органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (ст. 165 - 1). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Встановлено, що за постановою відповідача у розглядуваній справі, винесеною 17.02.15 р. позивача як головного бухгалтера парку культури і відпочинку ім. Лесі Українки було піддано адмінстягненню за ч. 3 ст. 165 - 1 КУпАП у виді штрафу.

Хоча у оскаржуваній постанові зазначено, що вона винесена посадовою особою Ковельської ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області, однак, суд, враховує як відомості про дані відповідача та третьої особи, що наведені позивачем у позовній заяві, так і відповідні відомості, що є у матеріалах справи, з огляду на положення Постанови КМ України від 21.05.14 р. N 236 "Про Державну фіскальну службу України".

Стаття 165 - 1 КУпАП має кілька частин, кожна з яких передбачає окремий склад адміністративного правопорушення та встановлює відповідальність за їх вчинення. Проте, в оскаржуваній постанові (описова частина) не зазначено, за якою частиною вказаної статті КУпАП, на думку відповідача Карасюка І.Г., слід піддати адмінстягненю позивача. Надалі, вже у резолютивній частині оскаржуваної постанови відповідач Карасюк І.Г. зазначає, що позивача, на його думку, слід піддати адмінстягненню за ч. 3 ст. 165 - 1 КУпАП.

Ч. 3 ст. 165 - 1 КУпАП в редакції, що була чинною на час факту вчинення та виявлення правопорушення, передбачала адмінвідповідальність посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у виді штрафу в розмірі від 25 до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за безпекою дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Та посадова особа оцінює ці докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Всупереч вимогам вищезазначеної статті, відповідач у оскаржуваній постанові зазначив, що виявлено факт несплати єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування за листопад 2014 р. в сумі 1 512 грн. 94 коп. зі строком сплати 20.12.14 р., а тому він прийняв рішення про притягнення позивача до адмінвідповідальності на підставі Закону України "Про державну податкову службу в Україні", ст. ст. 234 - 3, 284 КУпАП, ст. 165 - 1 КУпАП, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування". На примірникові оскаржуваної постанови, наданої суду позивачем, мається відмітка останньої про отримання копії оскаржуваної постанови під розпис. У оскаржуваній постанові відсутні посилання на будь - які інші докази винуватості позивача.

Тієї обставини, що вона як головний бухгалтер КП не сплатила єдиний внесок на загальнообов"язкове державне соціальне страхування за листопад 2014 р. в сумі 1 512 грн. 94 коп. зі строком сплати 20.12.14 р., позивач у своїй позовній заяві не оспорює, наводячи, разом з тим, доводи того, що вона не мала умислу на вчинення такого правопорушення, що заслуговують на увагу.

Так, згідно з ч. 1 ст. 7 Закону, базою для нарахування та утримання єдиного внеску є: заробітна плата найманих працівників, оплата перших 5 днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця; допомога по тимчасовій непрацездатності, допомога у зв'язку з вагітністю та пологами, допомога або компенсації, що виплачуються згідно із законодавством.

Згідно з абз. 2 ч. 8 ст. 9 вказаного Закону, платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок під час кожної виплати зарплати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею таких сум. Законом не передбачено обов'язку платника сплатити єдиний внесок у той час, коли зарплата не виплачується. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у т. ч., в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь - які цілі, отримання товарів (послуг) або будь - яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь - яких інших відрахувань.

У ч. 12 цієї статті Закону встановлено, що зобов'язання зі сплати єдиного внеску мають пріоритет виконання над усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з копії пояснення позивача третій особі, копії Статуту КП, фінансових звітів КП як суб"єкта малого підприємництва за станом на 01.07.14 р., 01.10.14 р., 31.12.14 р., у жовтні, листопаді, грудні КП не виплачувало зарплати та не мало грошового прибутку.

Вищезазначена обставина стверджується і копією аркушів Головної книги КП за 2012 - 2014 р.р.).

Суд вважає, що відповідачем при притягненні позивача до адмінвідповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не враховано усі положення вказаного вище Закону, КУпАП.

Наведені обставини та положення ч. 8, ч. 12 ст. 9 Закону не були враховані відповідачем Карасюком І.Г. при вирішенні питання про притягнення позивача до адмінвідповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад вказаного правопорушення, тому позов підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об"єктивне з"ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідачем Карасюком І.Г. при винесенні оскаржуваної постанови не було всебічно, повно і об"єктивно з"ясовано всіх обставин справи, не було обгрунтовано висновку у оскаржуваній постанові.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв"язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем було допущено порушення вимог закону, а саме: положень ст. ст. 7, 245, 251, 252, 256, 280, 268 КУпАП, а тому є підстави для визнання оскаржуваної постанови - нечинною та такою, що підлягає до скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 11, 17, 159 - 163, 167 КАС України, ст. ст. 7, 9, 36 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування", ст. ст. 7, 9, ст. 165 - 1, ст. ст. 222, 245, 251, 252, 256, 268, 272, 278 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АА № 126 310 від 17.02.15 р., винесену першим заступником начальника Ковельської об"єднаної державної податкової інспекції Карасюком Іваном Григоровичем про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 165 - 1 КУпАП ОСОБА_1 до адміністративного стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 425 грн.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий:І. М. Логвинюк