Справа № 761/35922/14-а
Суддя: Саадулаєв А. І.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/63/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 лютого 2015 року м Київ

Шевченківський районний суд міста Києва, в складі головуючого судді Саадулаєва А.І. при секретарі Гаркуші Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду у місті Києві адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1;

до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва;

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва (далі по тексту - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 02.12.2012 року їй призначено пенсію державного службовця. Однак, при обчисленні розміру належної їй пенсії відповідачем не було враховано суму інших виплат, зокрема матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати. У січні 2014 року позивач зверталася до відповідача із заявою, відповідно якої просила здійснити перерахунок призначеної їй пенсії з врахуванням інших виплат, отриманих нею протягом 2010-2012 року. Проте, відповідач відмовив їй у задоволенні вимог. ОСОБА_1 вважає відмову відповідача неправомірною, у зв'язку з чим просить суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва в частині виключення інших виплат зі складу заробітку, з якого здійснювалось нарахування пенсії ОСОБА_1; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням інших виплат про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії; зобов'язати відповідача виплачувати ОСОБА_1 пенсію, відповідно до здійсненого перерахунку, довічно; зобов'язати відповідача виплатити ОСОБА_1 недовиплачену різницю між перерахованою та отриманою пенсією, починаючи з дати призначення пенсії і до дня виконання рішення.

В процесі розгляду справи, позивач уточнила позовні вимоги, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд визнати протиправними дії відповідача в частині виключення інших виплат зі складу заробітку, з якого здійснювалось нарахування пенсії позивачу; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням відсотків для нарахування пенсії державного службовця, які діяли на момент призначення їй пенсії, тобто 80 відсотків, та з урахуванням інших виплат, вказаних у довідках Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.12.2012 року №264 та №265 і Рахункової палати від 06.04.2012 року №13/1-55 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії, а саме: з урахуванням грошової винагороди державним службовцям, індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та компенсації відпустки; зобов'язати відповідача виплачувати позивачу пенсію, відповідно до здійсненого розрахунку, довічно; зобов'язати відповідача виплатити позивачу недовиплачену різницю між перерахованою та отриманою пенсією, починаючи з дати призначення і до дня виконання рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії в частині позовних вимог за період з грудня 2012 року по червень 2014 року залишено без розгляду.

В судовому засіданні, яке відбулося 23.02.2015 року, позивач підтримала адміністративний позов в повному обсязі, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Представник відповідача Форкач О.В. в судовому засіданні заперечив з приводу позовних вимог, просив відмовити. Зазначив, що такі виплати, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення не включаються до заробітної плати при обчисленні пенсії. Пояснив, що позивачу виплачується надбавка за вислугу років у розмірі 30 відсотків.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного га соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва та отримує пенсію за віком на підставі Закону України "Про державну службу".

У січні 2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії з врахуванням інших виплат, отриманих протягом 2010-2012 року.

Листом від 05.02.2014 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність підстав для такого перерахунку, оскільки, відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про державну службу", такі виплати не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсії державним службовцям встановлено Законом України "Про державну службу".

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР "Про оплату праці"(далі по тексту - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Законувизначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі по тексту - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону,до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV), визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, посилання відповідача на те, що матеріальна допомога не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу відповідачем було надано положенням законів №3723-XII, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час, перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону №1058-IV та стаття 66 Закону №1788XII.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду України №21-430а11 від 20.02.2012 року.

Відповідно до частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач безпідставно відмовив ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, чим порушив її права та законні інтереси, які підлягають поновленню, шляхом визнання дій відповідача протиправними, зобов'язання перерахувати та виплачувати позивачу пенсію, згідно нормативних актів, що були предметом розгляду даної справи та зобов'язання виплатити позивачу недоплачену різницю між перерахованою та отриманою пенсією.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача виплачувати пенсію довічно, враховуючи норму ст. 6 КАС України, оскільки, при ухваленні рішення суд не може входити в обговорення питання про можливість допущення порушень прав позивача з боку відповідача і в майбутньому.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду належних, допустимих доказів та не доведена правомірність його рішення, яке полягає у відмові в перерахунку пенсії позивачу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині позовних вимог повністю доведені матеріалами справи, заперечення відповідача по суті позовних вимог є необґрунтованими, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 18, 69, 70, 71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва в частині виключення інших виплат зі складу заробітку, з якого здійснювалось нарахування пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням грошової винагороди державним службовцям, індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та компенсації відпустки, зазначених у довідках Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.12.2012 року № 264 та № 265 і довідки Рахункової палати від 06.04.2012 року № 13/1-55, починаючи з 01.07.2014 року по 23.02.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва виплати ОСОБА_1 недовиплачену різницю між перерахованою та отриманою пенсією починаючи з 01.07.2014 року по 23.02.2015 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили за правилами статті 254 Кодексу адміністративного судочи1нства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Саадулаєв