Справа № 819/48/14-а
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Справа № 876/5150/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

прокурора Попадинця М.І.,

представників апелянтів Михальчук О.Ю., Дереня Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги приватного малого підприємства «Люкс», Тернопільської міської ради на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2014 року у справі за позовом прокурора м. Тернополя до Тернопільської міської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області, на стороні відповідача - приватного малого підприємства «Люкс» про скасування рішення,

встановив:

Прокурор м. Тернополя звернувся в суд з позовом до Тернопільської міської ради, третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -приватного малого підприємства «Люкс» (далі - ПМП «Люкс»), в якому просить визнати незаконними та скасувати рішення Тернопільської міської ради № 6/29/87 від 15.02.2013 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу ПМП «Люкс», рішення Тернопільської міської ради № 6/39/114 від 29.11.2013 року «Про внесення змін до рішення Тернопільської міської ради № 6/29/87 від 15.02.2013 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет з районі дамби Тернопільського ставу ПМП «Люкс».

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень порушені вимоги земельного законодавства, зокрема, вимоги ст. 123 Земельного кодексу України, якою передбачена наявність нотаріальної згоди на вилучення земельної ділянки у попереднього землекористувача. Також зазначає, що виділення ПМП «Люкс» вказаної в рішенні земельної ділянки для будівництва мінігідроелектростанції порушує Закон України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах», оскільки цим законом строком на п'ять років з 11.03.2011 року введений мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення, незалежно від форми власності в містах та інших населених пунктах, а саме, земельних ділянок зелених зон і зелених насаджень; земельних ділянок об'єктів фізичної культури і спорту, оскільки земельна ділянка, стосовно якої відповідачем прийнято оскаржуване рішення, відноситься до земель рекреаційного призначення, а будівництво такого об'єкту може здійснюватись виключно на землях, які відносяться до земель енергетики.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.04.2014 року позов задоволений.

Відповідач - Тернопільська міська рада та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПМП «Люкс» оскаржили постанову суду першої інстанції. Апелянти вважають, що постанова винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, просять її суду скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі Тернопільська міська рада зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з метою розвитку на території міста центру для підтримки талановитої наукової молоді, вивчення окремих дисциплін (електрика, гідродинаміка, екологія, механіка та ін.), пропагування ідеї "господарського використання природних ресурсів, впровадження техніки та технології відновлювальної енергетики, збільшення частки відновлюваних джерел енергії в первинному споживанні, поліпшення гідрологічного режиму, попередження виникнення шкідливих наслідків повеней і паводків, підвищення надійності гідротехнічних споруд, зменшення викидів парникових газів С02 та виходячи із реалізації обласної програми розвитку "малої гідроенергетики на 2011-2015 роки, Указу Президента України від 10.12.2010 року № 1119 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 17.11.2010 року «Про виклики та загрози національній безпеці України у 2011 році», плану організації виконання цього Указу Президента України, схваленого на засіданні Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року, тобто з мотивів суспільної необхідності. Також апелянт зазначає, що відповідно до Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» об'єкти передачі електричної енергії можуть розміщуватись на земельних ділянках усіх категорій земель без зміни їх цільового призначення.

ПМП «Люкс» в апеляційній скарзі зазначає, що оскільки на земельній ділянці планується розміщення показового об'єкту з культурно-ознайомчою метою - музею-садиби розвитку гідроенергетики з мінігідроелектростанцією, даний об'єкт підпадає під землі рекреаційного використання. Вказує також, що основною метою будівництва такого музею-садиби є наочне висвітлення переваги екологічно чистої альтернативної енергетики, що є дуже важливо для практичного навчання учнівської та студентської молоді, а також приваблювання тернополян та гостей міста, туристів іще однією цікавою й оригінальною визначною пам'яткою. Крім того, апелянт вважає, що немає необхідності зміни основного цільового призначення земельної ділянки із земель рекреаційного призначення на землі енергетичної системи. ПМП «Люкс» зазначає також, що прокурором не надано жодного доказу і посилання на норму закону, яка б забороняла будівництво мінігідроелектростанції саме на землях рекреаційного призначення.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення апеляційних скарг.

Представники апелянта підтримали апеляційні скарги з підстав, що у них зазначені.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення, а постанова суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.02.2013 року за результатами розгляду звернення ПМП «Люкс» Тернопільською міською радою прийняте рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га в оренду терміном на п'ять років для будівництва і обслуговування гідроелектростанції на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу. 29.11.2013 року Тернопільською міською радою прийняте рішення «Про внесення змін в рішення від 05.02.2013 року № 6/29/87 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу ПМП «Люкс», яким надано дозвіл ПМП «Люкс» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га в оренду терміном на п'ять років для будівництва і обслуговування музею-садиби розвитку гідроенергетики з мінігідроелектростанцією в районі дамби Тернопільського ставу за рахунок земель рекреаційного призначення.

Прокуратурою м. Тернополя на підставі постанови від 08.01.2014 року про проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів проведена перевірка в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів при прийнятті Тернопільською міською радою оскаржуваного рішення і за змінами, внесеними рішенням Тернопільської міської ради № 6/39/114 від 29.11.2013 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийняття ним оскаржуваних рішень, оскаржувані рішення Тернопільської міської ради прийняті з порушенням вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах».

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, вважає їх необгрунтованими і такими, що суперечать нормам матеріального права і встановленим обставинам і зазначає наступне.

Статтею 123 Земельного кодексу України встановлений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч. 2 ст. ст. 123 Земельного кодексу України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» земельні ділянки державної та комунальної власності надаються у власність і користування (у тому числі в оренду) для потреб енергетики за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень та в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Об'єкти передачі електричної енергії можуть розміщуватися на земельних ділянках усіх категорій земель без зміни їх цільового призначення.

У ст. 10 Закону України «Про електроенергетику» встановлені повноваження місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у відносинах із суб'єктами електроенергетики: погодження питань розміщення на підпорядкованій їм території об'єктів електроенергетики виходячи з інтересів територіальної громади; участь у розробці комплексних планів постачання енергії споживачам на підпорядкованій їм території; участь у розробці і реалізації системи заходів щодо роботи об'єктів електроенергетики у надзвичайних умовах; регулювання тарифів на теплову енергію відповідно до Закону; сприяння розвитку енергетики в регіоні.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що Тернопільська міська рада, приймаючи оскаржуване рішення, діяла відповідно до норм Земельного кодексу України, підстав для відмови у погодженні проекту землеустрою ПМП «Люкс» щодо надання в оренду земельної ділянки для будівництва музею-садиби розвитку гідроенергетики з мінігідроелектростанцією в районі дамби Тернопільського ставу за рахунок земель рекреаційного призначення, передбачених вищезазначеними нормами Земельного кодексу України, Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» та Закону України «Про електроенергетику», у Тернопільської міської ради не було.

Посилання прокурора м. Тернополя на необхідність передбаченої ст. 123 Земельного кодексу України нотаріальної згоди на вилучення земельної ділянки у попереднього землекористувача суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки воно спростовується тим, що факт державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою за управлінням культури і мистецтв Тернопільської міської ради відсутній, а отже, земельна ділянка перебуває у власності Тернопільської міської ради і згоди управлінням культури і мистецтв Тернопільської міської ради щодо зміни цільового призначення земельної ділянки не потрібно, оскільки відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Щодо дововодів прокурора про заборону зміни цільового призначення земельних ділянок рекреаційного призначення, то вони є безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах» введений мораторій строком на п'ять років на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення незалежно від форми власності в містах та інших населених пунктах, а саме, земельних ділянок зелених зон і зелених насаджень; земельних ділянок об'єктів фізичної культури і спорту.

Відповідно до ст. 51 Земельного кодексу України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації.

Апеляційний суд наголошує на тому, що судом першої інстанції не було встановлено, до якої із цих категорій земель належить земельна ділянка, яка є предметом оскаржуваних рішень, а тому є передчасними висновки суду про необхідність зміни цільового призначення наданої в оренду ПМП «Люкс» земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається та встановлено в судовому засіданні, що на земельній ділянці, яка є предметом оспорюваного рішення Тернопільської міської ради, планується розміщення показового об'єкту з культурно-ознайомчою метою - музею-садиби розвитку гідроенергетики з мінігідроелектростанцією, даний об'єкт підпадає під землі рекреаційного використання, що визнається сторонами.

Таким чином, немає необхідності зміни основного цільового призначення земельної ділянки із земель рекреаційного призначення на землі енергетичної системи.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що позивачем не надано жодного доказу і посилання на норму закону, яка б забороняла будівництво мінігідроелектростанції саме на землях рекреаційного призначення.

Покурор не довів також обставин, зазначених ним у позові, зокрема, що оспорюваним рішенням Тернопільської міської ради порушуються чи можуть бути порушені інтереси держави, завдана шкода довкіллю, а також те, що рішення суперечить земельному законодавству, а тому відповідно до ст. 71 КАС України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, то підстав для задоволення позову прокурора немає.

Враховуючи вищенаведене, Львівський апеляційний адміністративний суд прийшов до висновку про правомірність прийняття Тернопільською міською радою рішення № 6/29/87 від 15.02.2013 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет в районі дамби Тернопільського ставу ПМП «Люкс» та рішення № 6/39/114 від 29.11.2013 року «Про внесення змін до рішення Тернопільської міської ради № 6/29/87 від 15.02.2013 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,15 га на р. Серет з районі дамби Тернопільського ставу ПМП «Люкс».

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

З врахуванням того, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а його висновки не відповідають встановленим обставинам справи, оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою в задоволенні позовних вимог прокурора слід відмовити.

Керуючись ч.3 ст.160 КАС України, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив :

Апеляційні скарги приватного малого підприємства «Люкс», Тернопільської міської ради задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2014 року у справі № 819/48/14-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог прокурора м. Тернополя відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич