Справа № 2а/1230/85/12
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Київ К/9991/58687/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У травні 2012 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача. Просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області, скасувати рішення відповідача від 11 листопада 2011 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язати призначити таку пенсію.

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 14 червня 2012 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області, скасовано рішення від 11 листопада 2011 року та зобов"язано відповідача призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 2 листопада 2011 року.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2012 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судового рішення суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, встановлених ст. 220 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 4 грудня 1975 року по 2 листопада 1975 року працював зварювальником в ПМК-8 тресту № 14, з 13 січня 1977 року по 30 березня 1978 року - електрозварювальником в механічному відділі Ферганського хлібокомбінату, з 19 квітня 1978 року по 10 жовтня 1982 року - газоелектрозварювальником на Ферганському механічному заводі, з 10 жовтня 1982 року по 1 липня 1984 року - в Кокандському Монтажному управлінні «Проммонтаж», з 1 липня 1984 року по 19 квітня 1987 року - електрозварювальником в ПМК «Двигательмонтаж», з 26 квітня 1988 року по 26 липня 1989 року - газоелектрозварювальником в «Облремстройтрест», з 1 серпня 1989 року по 27 лютого 1990 року - газоелектрозварювальником в кооперативі «Минмонтаж», в колгоспі ім. Мічуріна, КСП ім. Мічуріна, з 13 березня 1990 року по 25 лютого 2002 року - в Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю «Половинкине».

2 листопада 2011 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах та надав відповідні документи. Проте рішенням управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області від 11 листопада 2011 року ОСОБА_4 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з тим, що надані ним довідки не відповідають вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, та відсутній пільговий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач має загальний стаж роботи більше 25 років, з них не менше 12 років 06 місяців на роботах з особливо шкідливими умовами праці по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затверджених Кабінетом міністрів України, то він має право на отримання пенсії на пільгових умовах.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в наданих позивачем довідках відсутні відомості про повну зайнятість протягом робочого дня, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або номери, до яких включається цей період, а тому відповідач правомірно відмовив у призначенні позивачу пільгової пенсії.

Відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, (далі-Порядок) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується в поряду, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вказаного Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Зокрема, згідно п. 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, вказаним Порядком чітко визначено, що для підтвердження трудового стажу окремих категорій правників у разі відсутності відповідних записів у трудовій книжці, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, підтвердженням такого стажу може бути уточнююча довідка. Інших засобів підтвердження трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії, не передбачено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки ні трудова книжка, ні інші надані позивачем документи не містять доказів того, що він був зайнятий повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених Списком № 2.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на доказах.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк