Справа № 821/4520/14
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/4520/14

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 січня 2015 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

18.11.2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області та просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28 липня 2014 року щодо застосування штрафних санкцій на суму 17 170 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19.01.2015 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 28.07.14 № в частині застосування штрафу в сумі 16660 грн. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 10.02.2015 року державна податкова інспекція у м. Херсоні ГУ Міндоходів в Херсонській області подала апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

В апеляційній скарзі податкова інспекція посилалась на те, що в ході проведеної перевірки позивача було встановлено порушення ФОП ОСОБА_2 вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в частині не забезпечення щоденного друкування на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків та їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій, а також не збереження контрольних стрічок у кількості 99 одиниць за період з 25.05.2013 по 18.09.2013 протягом трьох років.

Податковий орган зазначив, що на підставі акту фактичної перевірки від 21.07.2014 року, з урахуванням вимог ст.ст.10, 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», було прийнято податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій, яке було розраховане із застосуванням штрафних санкцій щодо кожного випадку порушення податкового законодавства.

Також податковий орган зазначив у апеляційній скарзі, що позивач протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта фактичної перевірки не надав до податкового органу документи, які були відсутні під час проведення фактичної перевірки, а тому вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано та правомірно, а тому воно скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 19.01.2015 року та прийняття нової, якою відмовити ФОП ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 21 липня 2014 року на підставі наказу № 243 від 18.07.2014 року, направлень на проведення перевірки №№ 75 та 70 віл 21.07.2014 року було здійснено фактичну перевірку кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, база відпочинку "Волна", в якій здійснювала діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_2. Копія наказу та направлення були вручені особисто бармену ОСОБА_3

Перевіркою були виявлені порушення податкового законодавства, а саме встановлено факт порушення:

- п. 9 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265/95), який передбачає щоденне друкування на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків і забезпечування їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій, Z-звіт № 418 від 14.06.13 був роздрукований о 09 год. 06 хв. пізніше 24 години після початку роботи закладу, Z-звіт № 417 від 12.06.2013 року о 20 год. 47 хв., Z-звіт № 419 від 14.06.2013 року о 20 год. 26 хв.,

- п. 10 ст. 3 Закону № 265/95, а саме - незбереження контрольних стрічок у кількості 99 шт. за період з 25.05.2013 року по 18.09.2013 року,

- несвоєчасне оприбуткування готівки в розмірі 318 грн. за 13.06.13, оприбутковані кошти 14.06.2013 року Z-звітом № 418 не в день фактичного отримання .

За наслідками перевірки було складено акт від 21.07.2014 року № 29/21/22/22/НОМЕР_2 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.07.2014 року № 000362203 про застосування фінансових санкцій в сумі 17170 грн., за порушення пункту 9 та 10 статті 3 Закону № 265/95, штрафні санкції застосовані згідно пп. 4, 5 ст. 17 даного Закону, в тому числі 340 грн. за невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку та 16830 грн. за не зберігання контрольних стрічок.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, ФОП ОСОБА_2 оскаржила його до суду першої інстанції.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно часткового задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_2, зважаючи на наступне:

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п.75.1.3 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Згідно ст. 80 ПК України вбачається, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами органу державної податкової служби у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

У відповідності до ст. 81 ПК України посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по-батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Приписами ст. 16 Податкового кодексу України визначено обов'язки платника податків, серед яких, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи, надавати податковим органам необхідну інформацію, підписувати акти про проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, працівник позивача - бармен ОСОБА_3 допустила до перевірки посадових осіб відповідача, розписалась в направленнях посадових осіб відповідача, підписала акт перевірки із зауваженнями. Посилання позивача на відсутність у бармена обов'язку отримання, зберігання, надання контролюючим органам фінансових та інших документів, як на одну з підстав скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не заслуговує уваги, оскільки Податковий кодекс України не вимагає обов'язкової присутності підприємця при проведені фактичної перевірки та не передбачає заборону проведення фактичної перевірки у разі відсутності підприємця, адже заклад працював, в ньому здійснювались розрахункові операції, тому особи, які проводили ці розрахункові операції, повинні були дотримуватись існуючих правил застосування РРО. Крім того, позивач після отримання акту фактичної перевірки не подав до податкового органу заперечень разом з необхідними документами, які б спростували факт порушення податкового законодавства.

Що стосується виявлених порушень, слід зазначити наступне:

Згідно із пунктом 9 статті 3 Закону № 265/95 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані: щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій. Пунктом 4 статті 17 Закону № 265/95 передбачено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання.

Відповідно до п. 10 ст. 3 Закону № 265/95 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадською харчування та послуг зобов'язані: друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років. Пунктом 5 ст. 17 Закону № 265/95 до суб'єкту господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі якщо контрольну стрічку не надруковано або не створено в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій або не збережено контрольну стрічку протягом трьох років, або виявлено спотворення даних про проведені розрахункові операції, інформація про які міститься на контрольній стрічці, створеній в електронній формі.

Відповідачем за порушення вимог п.10 ст.3 та згідно п.5 ст. 17 Закону №265/95 відносно позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 170 грн. (10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) х 99 = 16830 грн.

Позивачем під час розгляду позовної заяви в суді першої інстанції та під час апеляційного перегляду справи не було надано належних доказів, які спростували зафіксовані в акті порушення щодо невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку та не зберігання контрольних стрічок протягом трьох років, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що ФОП ОСОБА_2 має нести відповідальність, передбачену ст. 17 Закону № 265/95.

Штраф за невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку застосований вірно в сумі 340 грн. Сам факт порушення підтверджено актом перевірки і позивачем не спростований. Позивач не виконав щоденний друк Z-звіту за 13.06.13, а роботу РРО було продовжено, наступного дня 14.06.13 роздрукований звіт о 9 год. 06 хв. за межами 24 годин. Як зазначалося раніш суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Як зазначалось вище, норма п.5 ст.17 Закону №265/95 містить у собі обов'язок податкового органу застосувати фінансові санкції у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі якщо контрольну стрічку не надруковано або не створено в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій або не збережено контрольну стрічку протягом трьох років. При цьому дана норма не містить у собі кратність застосування штрафних санкцій у разі виявлення даного порушення декілька разів.

За таких підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо не доведеності відповідачем правомірності застосування штрафної санкції відносно позивача за вищезазначене порушення у розмірі 17170,00 грн. Загальний розмір штрафу повинен складати 510 грн., а саме - 340 грн. за порушення п.9 ст.3 Закону №265/95 та 170 грн. за порушенняп.10.ст.3 Закону №265/95.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів вважає, що Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області безпідставно нарахувала штрафні санкції у розмірі 16660 грн. за порушення ФОП ОСОБА_2 п.10 ст.3 Закону №265/95, а тому прийняте за результатами проведеної перевірки податкове повідомлення-рішення № 000362203 від 28.07.2014 року щодо нарахування штрафних санкцій є протиправним та підлягає скасуванню в частині безпідставно нарахованих штрафних санкцій.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів в Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 січня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв