Справа № 826/212/13-а
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/212/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М. Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Горбань Н.І.,

суддів: Межевича М.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2015 року про залишення позову без розгляду по справі за його позовом до Голови Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 03.01.2013 року звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Голови Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про визнання протиправними дій голови Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації щодо видачі розпорядження № 2253 від 26.12.2008 року "Про надання дозволу на розробку проектної документації на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Києві"; визнання протиправними дій виконуючого обов'язки начальника Головного управління містобудування та архітектури щодо видачі "Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки" по АДРЕСА_1 в м. Києві від 20.10.2011 року; визнання протиправними дій начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві щодо реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт від 12.12.2011 року з будівництва індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 в місті Києві та реєстрації декларації "Про готовність об'єкта до експлуатації" від 27.08.2012 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.02.2013 року (суддя Васильченко І.П.) у справі № 826/212/13-а у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2013 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.02.2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України 04.09.2014 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.02.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2013 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2015 року позовну заяву залишено без розгляду через пропуск строку звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, ухвалу суду першої інстанції. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Обчислення строку звернення до суду Кодексом адміністративного судочинства України пов'язується з моментом, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про наявність порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тобто дізналась про рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а не з моменту, коли особі стало відомо, що їй необхідно захистити свої порушені права, свободи чи інтереси.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами, зокрема, порушені норми Конституції України та положення чинного законодавства України при видачі розпорядження № 2253 від 26.12.2008 року «Про надання дозволу на розробку проектної документації на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Києві», «Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки» по АДРЕСА_1 в м. Києві від 20.10.2011 року та щодо реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт від 12.12.2011 року з будівництва індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 в місті Києві та реєстрації декларації «Про готовність об'єкта до експлуатації» від 27.08.2012 року.

В обґрунтування строків звернення до суду позивач посилався на те, що про вчинення вказаних вище дій він дізнався в кінці серпня 2012 року після закінчення будівництва корпусу спірного житлового будинку.

Втім, як вбачається з матеріалів справи, 12 грудня 2011 року позивач звертався з листом (вх. № І-1876/1 від 12.12.2011 року) до Голови Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про надання йому інформації по будівництву на АДРЕСА_1 у Солом'янському районі.

Листом від 26.12.2011 року позивачу повідомлено, що власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва є ОСОБА_4 який отримав 26.12.2008 року в Солом'янській районній у місті Києві адміністрації розпорядження № 2253 «Про надання дозволу на розробку проектної документації на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1

Аналогічну інформацію відповідачем 1 було надано позивачу листом від 03.04.2012 року № і-423 на його скаргу щодо будівництва на АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва.

При цьому, матеріали справи також містять відповіді Головного управління містобудування та архітектури від 18.01.2012 року № 540/0/18-2/27-12 та від 09.02.2012 року № 1678/0/07-27-12, якими позивача проінформовано про надання Київголовархітектурою містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки від 20.10.2011 року № 11999/0/18009-11 для будівництва індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 в м. Києві на замовлення гр. ОСОБА_4 та лист Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 12.03.2012 року щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.12.2011 року № КВ 4.

Таким чином, вказане свідчить про те, що з наданих письмових доказів вбачається, що позивачу про існування оскаржуваних дій остаточно було відомо у березні 2012 року, у зв'язку із чим строк, з якого позивач повинен був бути обізнаний про порушення його прав, має обчислюватися саме з вказаного періоду.

У той же час, до суду позивач звернувся в січні 2013 року.

При цьому, позивачем належних та допустимих доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, не надано.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду, а причини пропуску строку звернення до адміністративного суду не є поважними.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись, ст.ст. 158, 159, 160, 165, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Н.І.Горбань

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 06.03.2015 року.

.

Головуючий суддя Горбань Н.І.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.