Справа № 343/447/15-а
Суддя: Лицур І. М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/447/15-а
Провадження №: 2-а/0343/22/15
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi - Лицура І. М.,

секретаря - Бойків В. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу ДВС Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відділу ДВС Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області (далі відділ ДВС Долинського РУЮ), в якому просив скасувати арешт усього його майна та обтяження нерухомого майна, накладені згідно постанови про арешт майна боржника серії ВП № 25726616, винесеної державним виконавцем відділу ДВС Долинського РУЮ 15.04.2011 року та зобов'язати відділ ДВС Долинського РУЮ здійснити заходи щодо внесення цих даних до Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. Свої вимоги мотивував тим, що в 2011 році державним виконавцем відділу ДВС Долинського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-2457/10, виданого 03.12.2010 року Новозаводським районним судом м.Чернігова про стягнення з нього на користь ПАТ «Альфа-Банк» 81 558,27 грн. заборгованості. 15.04.2011 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про арешт його майна та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 25726616. Згодом, постановою від 04.01.2013 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». 16.02.2015 року він звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту та скасування обтяжень нерухомого майна. Згідно відповіді на дану заяву від 24.02.2015 року, відповідач вказав, що на виконанні у відділі ДВС Долинського РУЮ будь-які виконавчі документи стосовно нього, як боржника, не перебувають, але для зняття арешту з його майна та скасування обтяження нерухомого майна в даний час немає правових підстав. Оскільки в позасудовому порядку відповідач відмовляється виконати його вимогу, він змушений звернутись в суд з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю від 10.02.2015 року ОСОБА_3 повністю підтримав заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини, просив позов задоволити та відповідно до вимог ст. 256 КАС України звернути постанову в даній справі до негайного виконання.

Представник відповідача начальник відділу ДВС Долинського РУЮ Івано-Франківської області Дяків М.М. позов не визнав та пояснив, що на виконанні в їхньому відділі було ряд виконавчих листів про стягнення боргу з ОСОБА_2, які повністю виконані і суми боргу стягнуті, за винятком виконавчого листа про стягнення з нього на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу в сумі 81 558,27 грн., який постановою від 04.01.2013 року повернуто стягувачу з підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Хоч стягувач з даним виконавчим листом повторно не звертався, однак вважає, що відсутні підстави для зняття арешту з майна позивача, оскільки такі підстави могли б бути у разі повернення виконавчого листа суду, який його видав або стягнення суми боргу. Просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 381, 386 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути противоправно позбавлений права власності.

Частиною 1 ст. 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 6 даного закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

В статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 52 даного закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Частинами 1-3 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За змістом ч.1 ст. 50 даного закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що по адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Долинського РУЮ знаходилось виконавче провадження серії ВП № 25726616 по примусовому виконанню виконавчого листа № 6-2457/10, виданого Новозаводським районним судом м.Чернігів 03.12.2010 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу в сумі 81 5558,27 грн.

Згідно з постановою заступника начальника відділу ДВС Долинського РУЮ від 14.05.2011 року серії ВП № 25726616 (а.с. 11), накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 та заборонено здійснювати його відчуження.

Як вбачається з постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 04.01.2013 року (а.с. 9), виконавчий лист № 6-2457/10, виданий 03.12.2010 року Новозаводським районним судом м.Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» 81 558,27 грн. заборгованості, на підставі якого було накладено арешт на майно боржника, повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, в пункті 2 резолютивної частини даної постанови вказано про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення, а в пункті 3 - про можливість повторно пред»явити даний лист до виконання в строк до 04.01.2014 року.

Лист-відповідь відповідача № 04-40/1904 від 24.02.2015 року (а.с. 8) підтверджує, що в провадженні відділу ДВС Долинського РУЮ станом на 16.02.2015 року не перебувають виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_2

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно боржника, повернуто стягувачу, який повторно до виконання його не пред»являв і будь-яких інших виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_2 в провадженні відповідача немає.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що арешт, накладений на майно боржника позивача ОСОБА_2 слід зняти, про що також зазначено в резолютивній частині постанови відповідача від 04.01.2013 року, оскільки накладений арешт перешкоджає позивачу вільно користуватись та розпоряджатись належним йому нерухомим майном, тобто обмежує його конституційні права і будь-які правові підстави для продовження існування вказаних обмежень відсутні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 слід задоволити та зобов"язати відділ ДВС Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області скасувати арешт усього його майна та зняти обтяження нерухомого майна, накладені постановою про арешт майна боржника та заборону на його відчуження серії ВП № 25726616, винесеною заступником начальника відділу ДВС Долинського РУЮ 15.04.2011 року та зобов»язати здійснити заходи щодо внесення цих даних до Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна.

Що стосується заяви позивача про звернення постанови суду до негайного виконання, то вона, на думку суду, до задоволення не підлягає, оскільки ст. 256 КАС України, на яку посилається позивач, не передбачено право суду звертати до негайного виконання постанови суду у справах про зняття арешту з майна боржника.

На підставі викладеного, ст.ст. 19,41 Конституції України, ст.ст. 381,386 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6,11,17,47,50,52,57,60 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 158-163,167,181 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Зобов'язати відділ ДВС Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області скасувати арешт усього майна ОСОБА_2 та зняти обтяження нерухомого майна, накладені постановою про арешт майна боржника та заборону на його відчуження серії ВП № 25726616, винесеною заступником начальника відділу ДВС Долинського РУЮ 15.04.2011 року та зобов»язати здійснити заходи щодо внесення цих даних до Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна.

В задоволенні заяви про звернення постанови суду до негайного виконання відмовити в зв»язку з її безпідставністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особи, які брали участь у справі але не були присутні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: