Справа № 804/3039/15
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 березня 2015 року Справа № 804/3039/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Є.О., розглянувши заяву позивача: Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос» про звільнення від сплати судового збору за адміністративним позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос» до Державної служби інтелектуальної власності України про визнання дій та бездіяльності протиправними; зобов'язання вчинити певні дії; стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2015 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос» до Державної служби інтелектуальної власності України, в якому позивач просить у відповідності із ст.8, та ч.2. ст.17 КАСУ, ч.1. та ч.2. ст.55. та ст.8 Конституції України, яка гарантує звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина без будь-яких обмежень чи умов, у тому числі і без сплати судового збору, на підставі п.7.ст.5 закону України «Про судовий збір», а також на підставі ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2015р. по справі №804/19866/14 щодо звільнення від сплати судового збору на підставі ст..8 та ст..55 Конституції України, прийняти позовну заяву до розгляду, звільнити позивачів від сплати судового збору, а також розглянути справу у письмовому провадженні; У відповідності із ст.8, та ч.2. ст.17 КАСУ, ч.І. та ч.2. ст.55. та ст.8 Конституції України, яка гарантує звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина без будь-яких умов, у тому числі і без сплати судового збору, а також п.7 ст.5 Закону України «Про судовий збір», прийняти позовну заяву до розгляду, звільнити позивача від сплати судового збору та розглянути справу у письмовому провадясенні без участі позивачів; Визнати дії Державної служби інтелектуальної власності України при розгляді запиту на отримання публічної інформації ОСОБА_1 № 880 відЗО.10.2014р., яка мала би бути створена за результатами кваліфікаційної експертизи заявки на винахід № а200711579 «Котельний або енергетичний агрегат ОСОБА_1» щодо суттєвих ознак, які кваліфікаційна експертиза та колегія Апеляційної палати при розгляді матеріалів заявки № а200711579 визначила у формулі винаходу, котрі на думку заявників є достатніми для досягнення зазначеного заявниками технічного результату, щодо забезпечення гарантії свободи наукової і технічної творчості, захисту інтелектуальної власності винахідників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, поновлення права на захист об'єкту інтелектуальної власності порушеного Державною службою інтелектуальною власністю України при розгляді матеріалів заявки на винахід № а200711579, як такі, що порушують ч.2. ст..19., ч.1 і ч. 4.2, СТ.41, Ч.1, і ч.4.2. СТ.54., ст.50., ст.68, ст.40. Конституції України, ст.19 закону України «Про звернення громадян» та ст.22 закону України «Про доступ до публічної інформації», протизаконною та зобов'язати Державну службу інтелектуальною власності України, на підставі частини 1 ст. 276 Цивільного кодексу України, негайно поновити порушене право винахідників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на захист об'єкту інтелектуальної власності заявки на винахід № а200711579, у відповідності до «Правил розгляду заявок на винаходи і заявок на корисні моделі», закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», ст.309 Цивільного кодексу України, закону України «Про авторські права» та ст..41, ст.54. Конституції України, на підставі частини 2 ст.276 Цивільного кодексу України, ст. 25 закону України «Про звернення громадян», ст.44 Закону України «Про авторське право і суміжні права», ст.56. Конституції України, пунктів 1, 2, З, 4, 5, 10-1 Постанови пленуму Верховного суду України № 5 від 25.05.2001р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» задля гарантії інтересів юридичної особи та гарантії захисту прав і свобод громадян відшкодувати за порушене право винахідників на розгляд запиту на отримання публічної інформації № 880 відЗО.10.2014р. та щодо вчинення дій для забезпечення гарантії свободи наукової і технічної творчості, захисту інтелектуальної власності винахідників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, поновлення права на захист об'єкту інтелектуальної власності порушеного Державною службою інтелектуальною власністю України при розгляді матеріалів заявки на винахід № а200711579, за порушене право ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності, яке визначене 4.2. ст.54 Конституції України, ОСОБА_1 моральні збитки у розмірі 1000 (одну тисячу) мінімальних заробітних плат, ОСОБА_2 моральні збитки у розмірі 1000 (одну тисячу) мінімальних заробітних плат, ОСОБА_3 моральні збитки у розмірі 1000 (одну тисячу) мінімальних заробітних плат, а також на підставі п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 4, при розгляді справи про відшкодування моральної шкоди виявити і всебічно з'ясувати причини й умови, шо привели до порушення прав фізичних осіб та заподіяли їм моратьну шкоду та відреагувати на них окремою ухвалою суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2015 р. та ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2015 р. у справі №804/3039/15 в задоволенні клопотань позивача - Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос» про звільнення від сплати судового збору було відмовлено.

При цьому суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2015 р. у справі №804/3039/15 заявлений адміністративний позов було залишено без руху з огляду на невідповідність зазначеного адміністративного вимогам ст.106 КАС України та надано позивачу строк до 06.03.2015 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме: сплати судового збору у розмірі 73,08 грн.

27.02.2015 р. за вх.№13362/15 через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду позивачем вже вкотре було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому позивач, просить суд звільнити Дніпропетровський обласний фонд «Екологія-Геос» від сплати судового збору за його позовом до Державної служби інтелектуальної власності України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, та зазначає, що ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2015 р. про відмову у звільненні від сплати судового збору позивачем не отримано.

Суд, звернувши увагу на підстави заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору позивача: Дніпропетровського обласного фонду «Екологія-Геос», дослідивши матеріали адміністративної справи, зазначає наступне.

Згідно ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач: Дніпропетровський обласний благодійний фонд «Екологія-Геос» не відноситься до жодної з зазначених категорій осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 - VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, судовий збір сплачується за ставкою 73,08 грн.

З тексту адміністративного позову позивача: Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос» до Державної служби інтелектуальної власності України вбачається, що предметом зазначеного позову є визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Відтак, суд зазначає, що позовні вимоги є вимогами немайнового характеру, а отже судовий збір сплачується за ставкою 73,08 грн.

Щодо посилання позивача в обґрунтування поданих ним заяв про звільнення від сплати судового збору на ту обставину, що Кодекс адміністративного судочинства не може відмінити гарантію звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод громадянина, а посилання судді Жукової Є.О. на Кодекс адміністративного судочинства України є порушенням Конституції України, що, в свою чергу, мало наслідком порушення прав позивача щодо можливості звернення до суду по даній справі без будь-яких обмежень чи умов, а також щодо посилання заявника на ст.8, ст.55 Конституції України в яких зазначено, що Конституція в Україні має найвищу юридичну силу та кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездітності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, суд зазначає наступне. Позивач з даним адміністративним позовом не був обмежений в доступі до правосуддя.

Суд при вирішенні по суті заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору керувався нормами Конституції України, Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, а також зважав на зміст ст.8 КАС України, відповідно до якої суд при вирішенні справи курується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суді з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд надав можливість позивачу у даній справі реалізувати своє право на захист шляхом надання до суду документу про сплату судового збору у розмірі 73,08 грн., про що було винесено ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2015 р. про залишення даного адміністративного позову без руху.

Щодо посилання заявника вже втретє, на п.7 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», в якому зазначено, що державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору, суд знову ж таки зазначає, що не виключається можливість застосування умов зазначеної вище статті і до юридичних осіб і зокрема, Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос», але за умови, якщо у нього відсутні достатні кошти на рахунках для оплати витрат чи їх рух заблоковано внаслідок арешту.

При цьому повне звільнення від оплати усіх судових витрат застосовується судом лише до тих осіб, рівень статків яких не дозволяє взагалі робити будь - які судові витрати, інакше вони неспроможні будуть забезпечити свої найнеобхідніші життєві потреби (житло, харчування тощо).

Часткове звільнення передбачає надання особі можливості не сплачувати певних судових витрат (судовий збір), але нести всі інші судові витрати передбачені вимогами ст.87 КАС України.

Однак, суд втретє зазначає, що позивачем, окрім посилань на норми статей діючого законодавства, будь-яких доказів, в розумінні ст.70 КАС України, які б підтверджували неплатоспроможність позивача додано до заяви від 27.02.2015 р. вх.№13362/15 не було.

Суд вирішуючи дане клопотання по суті, керуючись ст.ст. 8, 55 Конституції України, п.7 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», виходить з наступного.

Відповідно до ст. 10 КАС України, усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.ст.6,13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має також право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 106 КАС України визначаються вимоги до позовної заяви, та чітко зазначається, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає правових підстав для задоволення поданого позивачем клопотання і, як наслідок, надання переваг будь-якій особі при зверненні нею до адміністративного суду, порушуючи при цьому ст.ст. 10, 11, 106 КАС України.

Також суд зауважує що, відповідно до ч.1 ст.88 КАС України, зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрати на визначений строк є правом, а не обов`язком суду.

На підставі зазначеного вище, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості та безпідставності заявленого клопотання Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос» про звільнення від сплати судового збору по даній справі за його адміністративним позовом Державної служби інтелектуальної власності про визнання дій протипраними; зобов'язання вчинити певні дії; стягнення шкоди, а отже відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 106, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача - Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос» про звільнення від сплати судового збору по даній справі за його адміністративним позовом до Державної служби інтелектуальної власності про визнання дій протипраними, зобов'язання вчинити певні дії; стягнення шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали у відповідності до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства.

Суддя Є.О. Жукова