Справа № 803/2275/14
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 р. Справа № 876/231/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Довгої О.І., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2014 року у адміністративній справі №803/2275/14 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2012 року №.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2014 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 28 квітня 2012 року №. Присуджено з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 182,70 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконно та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм мат реального права та невірним встановленням обставин у справі. Зокрема посилається на встановлені перевіркою порушення та вважає, що позивачем не підтверджено реальний характер господарських операцій з ТзОВ «Медео-Захід». Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Сторони в судове засіданні явку уповноважених осіб не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Луцькою ОДПІ проведена позапланова виїзна документальна перевірка позивача з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТзОВ «Медео-Захід» за листопад, грудень 2010 року, про що складено акт, яким встановлено порушення частини першої статті 201, частин першої - шостої статті 203, статей 215, 216, 228, 662, 656, 628, 638, 664 ЦК України в частині недодержання в момент вчинення правочину вимог, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених СПД ОСОБА_1 при придбанні товарів, відповідно до частин першої, п'ятої статті 203, частин першої, другої статті 215, статті 228 ЦК України зазначені правочини мають ознаки нікчемності та є нікчемними в силу Закону, а також порушення пункту 1.4 статті 1, підпункту 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», пункту 200.2 статті 200 ПК України, позивачем в листопаді, грудні 2010 року віднесено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 50798,00 грн. з вартості придбання товарів (робіт, послуг) за нікчемними правочинами, господарські операції не підтверджені, тому підлягає донарахуванню ПДВ в сумі 50798,00 грн., а саме за листопад 2010 року - 33080,00 грн., за грудень 2010 року - 17718,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Луцькою ОДПІ 28.04.2012 року було прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 63497,50 грн., в т. ч.: за основним платежем - на 50798,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - на 12699,50 грн.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що доводи податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства у вигляді завищення податкового кредиту з ПДВ у листопаді - грудні 2010 року по операціях із ТзОВ «Медео-Захід» не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними. Такими. що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

З матеріалів справи слідує, що позивач протягом листопада - грудня 2010 року придбала у ТзОВ «Медео-Захід» товар (хвойну сировину, м'ягколистяну сировину, техдрова, обрізки, сосну), а саме: у листопаді 2010 року - на суму 198480,00 грн. (в т. ч. ПДВ 33080,00 грн.) та у грудні 2010 року - на суму 106308,00 грн. (в т. ч. ПДВ 17718,00 грн.).

Господарські операції щодо поставки товару між вказаними суб'єктами господарювання оформлені видатковими та податковими накладними, транспортування товару здійснювалося позивачем найманим автотранспортом із залученням громадян згідно із трудовими договорами, що підтверджується трудовими угодами, договорами оренди-найму транспортного засобу, податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за IV квартал 2010 року, звітами про суми нарахованої заробітної плати (грошового забезпечення, доходу) застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України за листопад, грудень 2010 року.

Розрахунки між контрагентами проведені шляхом проплати коштів позивачем у касу ТзОВ «Медео-Захід», що підтверджується видатковими касовими ордерами та квитанціями до прибуткових касових ордерів.

В подальшому, як вбачається із матеріалів справи, придбаний у ТзОВ «Медео-Захід» товар був реалізований позивачем на ТзОВ «Кроноспан УА» згідно із договором поставки сировини для виробництва від 21.01.2010 року № 103/DR/2010, а господарські операції щодо поставки позивачем на ТзОВ «Кроноспан УА» сировини протягом листопада 2010 року - січня 2011 року оформлені податковими та видатковими накладними, актами виконаних робіт, транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними.

Таким чином, позивачем надано належним чином оформлені первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують факт здійснення таких господарських операцій в межах господарської діяльності позивача.

Будь - яких зауважень до вказаних первинних документів у відповідача не було.

Судом першої інстанції, вірно зазначено, що перевіркою безпідставно не досліджувалися питання руху активів, зокрема, використання позивачем придбаного товару в межах господарської діяльності (а саме реалізації товару на ТзОВ «Кроноспан УА»), хоча позивач декларував у податкових деклараціях з ПДВ за листопад - грудень 2010 року як податковий кредит по операціях з ТзОВ «Медео-Захід», так і податкові зобов'язання з ПДВ по взаємовідносинах із ТзОВ «Кроноспан УА» та має первинні документи, які підтверджують такі господарські операції.

Крім того, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29.05.2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2013 року, у справі №2а/0370/942/12 за позовом ТзОВ «Медео-Захід» до Луцької ОДПІ про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 03.02.2012 року №. При цьому, як слідує із мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, висновки податкового органу про відсутність у платника необхідних умов для ведення господарської діяльності, нездійснення ним господарської діяльності, нікчемний характер правочинів, не підтвердження податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ є передчасними та необ'єктивними, зробленими без урахування усіх первинних документів, наявних у ТзОВ «Медео-Захід».

Стаття 61 Конституції України встановлює індивідуальний характер відповідальності, з чого випливає, що позивач не несе відповідальності за можливе порушення закону зі сторони інших осіб.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доводи податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства у вигляді завищення податкового кредиту з ПДВ у листопаді - грудні 2010 року по операціях із ТзОВ «Медео-Захід» не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2014 року у адміністративній справі №803/2275/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді О.І. Довга

В.М. Каралюс