Справа № 2110/9696/12
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2015р. м. Київ К/800/40270/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 квітня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів, позивач звернувся з касаційною скаргою на них, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

В запереченні відповідач просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що позивач є пенсіонером МВС та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, якому з 01 червня 1994 року призначено пенсію відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 76 % грошового забезпечення (з них 71 % - пенсія за вислугу років, 5 % - як особі, яка приймала участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби, віднесеної до 2 категорії).

ОСОБА_4 звернувся з даним позовом до суду, вказуючи, що з 01 січня 2008 року розмір його пенсії зменшений до 71 % грошового забезпечення. В зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» (далі постанова № 355) відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача із збільшенням її з 01 липня 2012 року на 11%, з 01 вересня 2012 року - на 23%, та з 01 січня 2013 року - на 35%. При цьому вихідним критерієм став показник основного розміру пенсії - 71% його грошового забезпечення.

Не погоджуючись з таким розрахунком підвищення, позивач звернувся до відповідача із завою, в якій зазначив, що основний розмір його пенсії складає 76% грошового забезпечення (вислуга років 27 та з урахуванням участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби - 5). Просив, крім іншого, провести підвищення до пенсії, виходячи з основного її розміру 76% грошового забезпечення, а не з 71%, та відповідні перерахунки із застосуванням положень постанови № 355 з 01 липня 2012 року по 01 січня 2013 року; виплачувати в подальшому пенсію у належному розмірі та відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства.

У задоволенні такої заяви позивачу відмовлено.

Не погоджуючись з відмовою, позивач заявив цей позов.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, в задоволенні позову відмовив.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій.

З 01 січня 2007 року функції призначення і виплати пенсій військовослужбовцям та особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ передано органам Пенсійного фонду України.

Законом України від 04 квітня 2006 року № 3591-ІV внесені зміни в Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В тому числі із статті 13 цього Закону виключено положення про призначення пенсії військовослужбовцям та особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ із збільшенням на 5% для осіб, віднесених до 2 категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - постанова № 1294) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

З 01 січня 2008 року розміри пенсії військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу приведені у відповідність до положень постанови № 1294. В тому числі і пенсія позивача, а саме: сума пенсії визначена виходячи із розміру 71 % грошового утримання з виплатою додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі віднесеній до 2 категорії учасників ліквідації наслідків аварії не Чорнобильській АЕС, відповідно до статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому розмір пенсії позивача в результаті таких перерахувань зріс.

Отже суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що порушень в нарахуванні пенсії позивачу з боку відповідача в розмірі 71 % грошового утримання не вбачається.

Позивач вважає, що нарахування його пенсії із застосуванням положень постанови № 355 є неправильним, оскільки з порушенням вимог законодавства визначений відсоток його основної пенсії.

З врахуванням зазначеного вище суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, щодо відсутності порушень з боку відповідача в сумах виплати пенсії позивачу з врахуванням положень постанови № 355.

Інші доводи касаційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, тому підстав для скасування ухвалених судових рішень колегія суддів не вбачає.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України, якщо суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 квітня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: