Справа № 825/449/15-а
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року Чернігів Справа № 825/449/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

при секретарі - Пушенко О.І.,

за участі представників позивача - Підгорного К.Є., Алексієнка Г.М.,

представника відповідача - Вершняк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТС - ІНФО" до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 16.02.2015 звернувся з позовом до ДПІ у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області і просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 31.01.2015 № . Свої вимоги мотивує тим, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові є протиправним, оскільки висновки відповідача, що містяться в акті перевірки не відповідають дійсності. Позивач зазначає, що на момент здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Апорт Груп» останнє було належним чином зареєстроване, як юридична особа та платник податків, у тому числі податку на додану вартість. Отже, дефекти у правовому статусі контрагента відсутні. Договір з ТОВ «Апорт Груп» укладений з метою отримання послуг, необхідних для виконання договорів, укладених позивачем з іншими підприємствами, тобто з боку ТОВ «ВТС - ІНФО» дотримано принцип превалювання сутності над формою, який закріплено в ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також, факт отримання послуг підтверджується наявними у позивача базами даних, обробку яких здійснило ТОВ «Апорт Груп», та їх фактичним використанням під час надання послуг телефонного маркетингу іншим особам. Крім того, про реальність здійснення господарських операцій з ТОВ «Апорт Груп» свідчать і реальні зміни у майновому стані сторін правочину, які відбулися в наслідок оплати послуг. Стосовно пояснень ОУ ДПІ у м. Чернігові, наданих громадянином ОСОБА_4, який значиться засновником та директором контрагента позивача, ТОВ «ВТС - ІНФО» вважає, що вони не можуть слугувати безспірним та об'єктивним доказом на підтвердження обставин щодо яких вони наводяться, зважаючи на правила допустимості та належності доказів. Як станом на жовтень 2014 року, так і на момент звернення до суду, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців директором та засновником ТОВ «Апорт Груп» є ОСОБА_4. Відомості підтверджено. Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, пояснив, що надані на перевірку податкова накладна та акт надання послуг не містять інформації про перелік виконаних робіт, їх обсяг та кількість виконання. Таким чином, відсутні документи, які б дозволили проаналізувати формування загальної вартості наданих послуг. Крім того, при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, працівники податкової інспекції враховували отримані ОУ ДПІ у м. Чернігові пояснення громадянина ОСОБА_4, який вказаний як директор та засновник ТОВ «Апорт Груп», відповідно до якого він не має ніякого відношення до створення та діяльності даного товариства. Таким чином, підписана ним податкова накладна не може бути підставою для віднесення відображеної в ній суми ПДВ до податкового кредиту. Враховуючи зазначене, ДПІ у м. Чернігові просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що працівниками ДПІ у м. Чернігові на підставі вимог п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України та відповідно до наказу керівника ДПІ у м. Чернігові від 26.12.2014 № 211 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ВТС - ІНФО» щодо декларування в податковій звітності з ПДВ у складі податкового кредиту операцій з ТОВ «Апорт Груп» () за жовтень 2014 року.

Перевірку проведено в період з 26.12.2014 по 05.01.2015.

За результатами перевірки складений акт від 15.01.2015 року № 49/22/38589917 (а.с. 12-15).

Перевіркою встановлено порушення п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством було занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму ПДВ 32667,00 грн. в т.ч. за жовтень 2014 року на суму ПДВ 32667,00 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у м. Чернігові винесено податкове повідомлення-рішення від 31.01.2015 № на суму 40834,00 грн. (32667,00 грн. за основним платежем та 8167,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 11).

ТОВ «ВТС - ІНФО» зареєстровано 19.02.2013, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відповідний запис. Одним з основних видів діяльності товариства є надання послуг телефонного маркетингу (а.с. 16).

В рамках здійснення даного виду діяльності позивач за укладеними із відповідними підприємствами - замовниками договорами надає їм послуги телефонного маркетингу, зокрема, телефонує споживачам та пропонує їм вказані замовниками товари та послуги.

Для цього ним використовуються бази даних, які містять інформацію про телефони споживачів та їх імена.

Оскільки наявна у базах інформація з часом втрачає свою актуальність, вимагає постійного удосконалення та оновлення ТОВ «ВТС - ІНФО» з метою належного надання послуг телефонного маркетингу потребує періодичного оброблення цих баз з метою систематизації наявних у них даних та їх оновлення з додаванням актуальних змін.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Апорт Груп» (компанія) було укладено договір про обробку даних від 30.09.2014 № 30-09/14 (а.с. 35-37).

Відповідно до умов даного договору компанія зобов'язана надати замовнику послуги з обробки баз даних, а замовник повинен такі послуги прийняти та їх оплатити.

Відповідно до п. 1.2 даного договору, бази даних містять інформацію, зібрану у процесі господарської діяльності замовника, та повинні бути оброблені шляхом:

i. систематизації;

ii. оновлення з додаванням актуальних змін;

ііі. уніфікації відповідно до інструкцій замовника.

Згідно із п. 1.3 замовник надає усю інформацію компанії в електронній формі. По закінченню надання послуг дані зберігаються у тій же формі.

Вартість послуг складає 196000,00 грн. з ПДВ (п. 3.1). Оплата за послуги проводиться на підставі виставленого компанією рахунка шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок компанії (п. 3.2).

За наслідками надання послуг компанія повинна скласти акт про надані послуги (виконані роботи) і вручити його замовнику у десятиденний строк з моменту закінчення надання послуг за цим договором (п. 3.4).

На виконання даного договору ТОВ «Апорт Груп» в жовтні 2014 року здійснило обробку наявних у позивача баз даних.

Факт виконання та отримання наданих послуг підтверджується підписаним сторонами актом надання послуг від 31.10.2014 № 462 на суму 196000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 32666,67 грн.) (а.с. 38).

На суму ПДВ, нараховану (сплачену) у зв'язку з придбанням послуг по обробці баз даних, ТОВ «ВТС - ІНФО» отримало від ТОВ «Апорт Груп»виписану останнім податкову накладну від 31.10.2014 № 461 на суму 196000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 32666,00 грн.) (а.с. 39).

Для оплати наданих послуг контрагентом виписано рахунок на оплату від 31.10.2014 № 3110/035 на суму 196000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 32666,00 грн.) (а.с. 40).

Дані послуги позивачем оплачені в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 25.12.2014 № 274 на суму 196000,00 грн. (а.с. 41).

Крім того, ТОВ «ВТС - ІНФО» дана господарська операція належним чином відображена в бухгалтерському обліку, що підтверджується карткою рахунку 631 за 4 квартал 2014 року (а.с. 65).

В судове засідання представниками позивача, на підтвердження виконання даного договору, надано частину роздруківок бази даних, отриманих після того, як її обробку здійснило ТОВ «Апорт Груп» (а.с. 42-48).

Встановлено, що оброблені бази даних, отримані за результатами надання послуг ТОВ «Апорт Груп», використовувались позивачем в своїй діяльності, зокрема, для надання послуг телефонного маркетингу ТОВ «ФОРМУЛА» та ТОВ «БЮТІ ЛАЙН» відповідно до договорів про надання послуг пошуку потенційних клієнтів від 20.01.2014 № 20/01/2014 та від 20.01.2014 № 20/01/2014 (а.с. 49-56, 57-64).

Згідно ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, які брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зокрема: документи, що підтверджують факт отримання товару від іншої особи та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.

Всі зазначені вище первинні бухгалтерські документи оформлені у відповідності до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та повністю відображають реальність проведених господарських операцій між ТОВ «ВТС - ІНФО» та ТОВ «Апорт Груп».

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

Згідно із пп. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, із положень зазначених норм законодавства вбачається, що формування податкового кредиту з податку на додану вартість допускається за умови підтвердження відповідних сум належним чином оформленими документами. Такими документами Податковий кодекс України визначає податкові накладні. Наявність податкової накладної, яка відповідає вимогам Податкового кодексу України була встановлена і під час проведення перевірки і в судовому засіданні, тому у позивача були законні підстави для формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для висновку про неправомірне формування податкового кредиту по операціям з ТОВ «Апорт Груп» за жовтень 2014 року на суму 32667,00 грн. стало те, що відповідно до пояснень від 19.12.2014 отриманих ОУ ДПІ у м. Чернігові від гомадянина ОСОБА_4, що значиться засновником та директором ТОВ «Апорт Груп», він ніякого відношення до створення та діяльності даного товариства не має, підприємства з назвами ТОВ «Колл айті» та ТОВ «ВТС - ІНФОо» йому не відомі, а в серпні 2014 року в пошуках роботи погодився на пропозицію невідомого чоловіка за винагороду в 200 грн. підписати деякі документи у нотаріуса та в банку.

Однак, суд вважає, що пояснення надані ОУ ДПІ у м. Чернігові не можуть слугувати безспірним та об'єктивним доказом того, що господарська операція між позивачем та його контрагентом не вчинялась.

Встановлено, що на момент здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Апорт Груп» останнє було належним чином зареєстроване, як юридична особа та платник податків, у тому числі податку на додану вартість. Отже, дефекти у правовому статусі контрагента позивача були відсутні.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців директором та засновником ТОВ «Апорт Груп» є ОСОБА_4 (а.с. 66-68).

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Оскільки відомості про те, що директором та засновником ТОВ «Апорт Груп» є ОСОБА_4, належним чином внесені до Єдиного державного реєстру, такі відомості в силу прямої вказівки наведеної норми чинного законодавства України вважаються достовірними.

Крім того, згідно акту перевірки, станом на дату підписання результатів перевірки згідно бази даних «Податковий блок» розбіжності між ТОВ «ВТС - ІНФО» та ТОВ «Апорт Груп» за жовтень 2014 року відсутні, що свідчить про виконання як позивачем так і його контрагентом своїх обов'язків щодо сплати податкових зобов'язань до бюджету.

Суд вважає, що висновки ДПІ у м. Чернігові про відсутність реального здійснення господарської операції між позивачем та ТОВ «Апорт Груп» є безпідставними, оскільки позивач не може нести відповідальності за дії своїх контрагентів В ході судового засідання судом було досліджено надані позивачем первинні бухгалтерські документи, які не мають дефектів форми та змісту і повністю відображають проведену господарську операцію та свідчать про її реальність та створення юридичних наслідків для сторін правочину. Сторонами було дотримано зобов'язання встановлених договором: контрагентом надано послуги, а позивачем отримано їх та здійснено оплату. На суму податкових зобов'язань з ПДВ ТОВ «Апорт Груп» виписано податкову накладну, яка є підставою для формування податкового кредиту позивача. Таким чином, позивачем правомірно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Підпункт 4.1.4 Податкового кодексу України встановлює презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За змістом вказаної норми податковий кредит вважається сформованим платником податків правомірно, однак контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, а відповідачем не доказана правомірність своїх дій.

Враховуючи те, що в судовому засіданні було встановлено наявність всіх підтверджуючих проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом первинних бухгалтерських документів, суд вважає, що позивачем доведено, що правочин, укладений між ним та ТОВ «Апорт Груп» спричинив реальні юридичні наслідки для ТОВ «ВТС - ІНФО», в судовому засіданні встановлено факт використання отриманих послуг позивачем у власній господарській діяльності, на виконання вимог Податкового кодексу України отримано належним чином оформлену податкову накладну, яка є підставою для зарахування сум ПДВ до складу податкового кредиту, а відповідачем не доказана правомірність своїх дій. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що ДПІ у м. Чернігові неправомірно збільшено ТОВ «ВТС - ІНФО» суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість та донараховано податок на додану вартість, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.01.2015 № (форма «Р»), підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області № від 31.01.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України 182 грн. 70 коп. судових витрат на користь Товариства з обмеженою відповідальності "ВТС - ІНФО".

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Кашпур