Справа № 815/6900/14
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року 09год. 55хв. м. Одеса Справа № 815/6900/14

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Іванова Е.А.

секретар Сакара М.М.

за участю представників: позивача Плачінта Д.В., відповідача Дімова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газтранзит» до Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газтранзит» (далі - ТОВ «Газтранзит») звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі - ДПІ у м. Іллічівську) в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.09.2014 року №, № та №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ДПІ у м. Іллічівську була проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Газтранзит» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року за результатами якої складений акт від 09.09.2014 року №1694/15-03-22-01-0301/31209557. Вказаним актом вставленні нібито порушення позивачем п.п. 138.8.1, п. 138.8, ст. 138, п.п. «а», п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198, ст. 162, ст. 168, ст. 171, п. 176.2, ст. 176 ПК України. Проте ТОВ «Газтранзит» не погоджується з висновками відповідача викладеними в акті перевірки, податковими повідомленнями - рішеннями прийнятими на підставі вказаного акту, вважає їх помилковими, такими, що не відповідають фактичним обставинам та такими, що виникли в результаті невірного тлумачення умов укладених договорів та/або чинного законодавства України, невірного дослідження первинної документації, яка була надана позивачем податковим органам та вважає, що зазначенні рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні та надав до суду письмові заперечення проти позову, які мотивовані тим, що ДПІ у м. Іллічівську було проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Газтранзит» за результатами якої складений акт від 09.09.2014 року №1694/15-03-22-01-0301/31209557, яким встановленні порушення позивачем п.п. 138.8.1, п. 138.8, ст. 138 ПК України, в результаті чого ТОВ «Газтранзит» занижено податок на прибуток на 618572 грн. у тому числі по податковим періодам: 2013 рік - 618572 грн.; п.п. «а», п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198 ПК України, в результаті чого ТОВ «Газтранзит» завищено залишок від'ємного значення ПДВ, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2013 року на 312221 грн. та занижено суми податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на 237280 грн., у тому числі по періодам: вересень 2013 року - 19222 грн., жовтень 2013 року - 97158 грн., листопад 2013 року - 62732 грн. та грудень 2013 року - 58168 грн., завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів на 257883 грн.; ст. 162, ст. 168, ст. 171, п. 176.2, ст. 176 ПК України в наслідок чого встановлено неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 1010 грн. На підставі вказаного акту ДПІ у м. Іллічівську були винесенні податкові повідомлення-рішення від 23.09.2014 року №, яким ТОВ «Газтранзит» збільшено суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 296600 грн., в тому числі 237280 грн., основного зобов'язання та 59320 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, № яким позивач зменшену розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 312221 грн. та № яким позивачу збільшену суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 927858 грн., в тому числі 618572 грн., основного зобов'язання та 309286 грн., за штрафними (фінансовими санкціями).

Вислухавши пояснення представників позивача з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ДПІ у м. Іллічівську на підставі наказів від 18.07.2014 року №282, від 22.08.2014 року №321 та направлень на проведення перевірки від 12.08.2014 року №01-045/166, №01-045/167, №01-045/168, №01-045/170, №01-145/169, від 01.09.2014 року №01-145/184, №01-145/185 проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Газтранзит» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки ДПІ у м. Іллічівську складений акт від 09.09.2014 року №1694/15-03-22-01-0301/31209557, яким встановлено порушення позивачем п.п. 138.8.1, п. 138.8, ст. 138 ПК України, в результаті чого ТОВ «Газтранзит» занижено податок на прибуток на 618572 грн. у тому числі по податковим періодам: 2013 рік - 618572 грн.; п.п. «а», п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198 ПК України, в результаті чого ТОВ «Газтранзит» завищено залишок від'ємного значення ПДВ, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2013 року на 312221 грн. та занижено суми податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на 237280 грн., у тому числі по періодам: вересень 2013 року - 19222 грн., жовтень 2013 року - 97158 грн., листопад 2013 року - 62732 грн. та грудень 2013 року - 58168 грн., завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів на 257883 грн.; ст. 162, ст. 168, ст. 171, п. 176.2, ст. 176 ПК України в наслідок чого встановлено неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 1010 грн. (т. 2, а.с. 51-94).

Не погодившись з висновками викладеними в акті перевірки ТОВ «Газтранзит» подало заперечення від 15.09.2014 року №89/09 (т.2, а.с. 95-100) за результатами розгляду яких ДПІ у м. Іллічівську була надана відповідь від 22.09.2014 року №15069/10/15-03-22-01-0404, згідно якої заперечення ТОВ «Газтранзит» до акту перевірки від 09.09.2014 року №1694/15-03-22-01-0301/31209557 (т.2, а.с. 102-108) не можуть бути прийнятті як підстава для скасування висновків зазначеного акту перевірки.

На підставі вказаного акту ДПІ у м. Іллічівську були винесені податкові повідомлення-рішення від 23.09.2014 року №, яким ТОВ «Газтранзит» збільшено суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 296600 грн., в тому числі 237280 грн. основного зобов'язання та 59320 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, № яким позивач зменшену розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 312221 грн. та № яким позивачу збільшену суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 927858 грн., в тому числі 618572 грн., основного зобов'язання та 309286 грн., за штрафними (фінансовими санкціями) (т. 2, а.с. 109, 111-112).

Не погодившись з вказаними податковим повідомленнями - рішеннями позивач подав скаргу від 02.10.2014 року №94/09 до ГУ ДФС в Одеській області (т.2, а.с. 114-124) за результатами якої було винесено рішення про результати розгляду первинної скарги від 21.10.2014 року №2206/10/15-32-10-02-07 (т.2, а.с. 126-134), згідно якої залишає без змін податкові повідомлення - рішення від 23.09.2014 року №, № та №, а первинну скаргу без задоволення. Та збільшує суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 257883 грн. та штрафних (фінансових) санкцій з цього податку на суму 64470,75 грн..

В наступному не погодившись з рішенням ГУ ДФС щодо розгляду первинної скарги ТОВ «Газтранзит» подало скаргу до ДФС України від 21.10.2004 року №112/10 (т.2, а.с. 135-144).

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Судом встановлено, що між ТОВ «Газтранзит» (Генеральний підрядник) та ТОВ «БК «Гефест Альянс» (субпідрядник) 27.05.2013 року був укладений договір підряду №03/05-13. (т.2, а.с. 7-10).

Згідно п. 1.1 якого за даним договором, генеральний підрядник доручає, а субпідрядник зобов'язується в порядку та строки, передбачені договором, на свій ризик, власними та/або залученими силами та засобами, із власних матеріалів та устаткування виконати наступні роботи: розробити: 1.1.1. - розробити та оформити проектну документацію: стадія робочий проект «Перекладка газопроводу від пр.. М. Жукова до вул.. Ак. Вавилова кут вул.. Нової в м. Одеса»; 1.1.2 подати розроблену проектну документацію на погодження із компетентними органами, у порядку визначеному діючим законодавством, перелік яких визначений в додатку №1, який від дати його затвердження Генеральним підрядником та субпідрядником являтиметься невід'ємною частиною цього договору; 1.1.3 подати проектну документацію на експертизу до Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України»; 1.1.4 передати генеральному підряднику розроблену, оформлену та погоджену проектну документацію у чотирьох примірниках; 1.1.5 забезпечити відповідно до проектної документації та умов даного договору, виконання будівельних та монтажних робіт по перекладці газопроводу від пр.. М. Жукова до вул.. Ак. Вавилова кут вул.. Нової в м. Одеса.

За період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року ТОВ «Газтранзит» віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, вартість робот від ТОВ «БК «Гефест Альянс» за вищевказаним договором на суму 2300000 грн., в тому числі - ІV квартал 2013 року у сумі 2300000 грн..

На підтвердження здійснення господарської операції позивачем було надано наступні документи: довідки про вартість виконаних робіт за травень - грудень 2013 року, акти прийняття виконаних будівельних робіт за травень - грудень 2013 року та підсумкові відомості, акти приймання - передачі виконаних робіт, Додатки №1-6 до договору, договірну вартість, локальний кошторис, розрахунки та платіжні доручення (т.1, а.с. 214 - т.1, а.с. 250, т. 2, а.с. 1-6, т.2, а.с. 11-44).

Також між ТОВ «Газтранзит» (генпідрядник) та ТОВ «Промбудмаркет» (підрядник) був укладений договір підряду №112 від 10.06.2013 року (т1, а.с. 16-18)..

Згідно п.1.1. якого (мовою оригіналу) «в соответствии с настоящим договором подрядчик обязуется по заданию генподрядчика выполнить собственными или привлеченными силами и сдать в установленный настоящим договором срок работы по подключению к постоянному газообеспечению объектов ООО «Дельта Вилмар СНГ: комплекса перезагрузки и переработки тропических масел, по адрес Одесская область, г. Южный, ул. Индустриальная, 6 и Перерабатывающего комплекса маслинных культур, по адресу Одесская область, г. Южный, Одесско-Николаевское шоссе, 28, а генподрядчик обязуется принять от подрядчика выполненные работы по договору и оплатить их на условиях, предусмотренных настоящим договором».

На підтвердження здійснення господарської операції позивачем було надано наступні документи: договірну вартість, локальні кошториси, відомість ресурсів, довідку про вартість виконаних робіт, акт приймання виконаних будівельних робіт, підсумкову відомість, платіжне доручення (т.1, а.с. 19-52).

Також між ТОВ «Газтранзит» (генпідрядник) та ТОВ «Промбудмаркет» (підрядник) був укладений договір підряду №КБ-0406 від 04.06.2013 року (т1., а.с. 53-55).

Згідно п. 1.1 цього договору (мовою оригіналу) «в соответствии с настоящим договором подрядчик обязуется по заданию генподрядчика выполнить собственными или привлеченными силами и сдать в установленный настоящим договором срок работы по строительству подводящего газопровода к с. Качуровка, Котовського района Одесской области, а генподрядчик обязуется принять от подрядчика выполненные работы по договору и оплатить их на условиях, предусмотренных настоящим договором».

На підтвердження здійснення господарської операції позивачем було надано наступні документи: договірну вартість, локальні кошториси, відомість ресурсів, довідки про вартість виконаних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт, підсумкові відомості, акти приймання-передачі, платіжні доручення (т.1, а.с. 56-170).

Також між ТОВ «Газтранзит» (генпідрядник) та ТОВ «Промбудмаркет» (підрядник) був укладений договір підряду №78 від 01.10.2013 року (т.1, а.с. 171-173).

Згідно п. 1.1 цього договору (мовою оригіналу) в соответствии с настоящим договором подрядчик обязуется по заданию генподрядчика выполнить собственными или привлеченными силами и сдать в установленный настоящим договором срок работы по установке бытовых счетчиков расхода газа в г. Одеса, а генподрядчик обязуется принять от подрядчика выполненные работы по договору и оплатить их на условиях, предусмотренных настоящим договором.

На підтвердження здійснення господарської операції позивачем було надано наступні документи: договірну вартість, локальні кошториси, відомість ресурсів, довідки про вартість виконаних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт, підсумкові відомості, акти приймання-передачі, платіжні доручення (т.1, а.с. 174-208).

Також між ТОВ «Газтранзит» (генпідрядник) та ТОВ «Промбудмаркет» (виконавець) був укладений договір підряду №92 від 27.09.2013 року (т.1, а.с. 209-211).

Згідно пункту 1.1 якого генпідрядник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання на виконання розробки робочого проекту «Газифікація вулиць Милолюбівська, Садова та провулка Леніна в с. Степанівка Роздільнянського району Одеської області».

На підтвердження здійснення господарської операції позивачем було надано наступні документи: акт приймання - передачі виконаних робіт та платіжне доручення (т.1, а.с. 212-213).

Також судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Гран Тайм» (виконавець) укладено договір від 26.07.2013 року №ОГ-26/07, предметом якого є надання комплексу послуг, пов'язаних з організацією закупівель та постачанням матеріалів, обладнання, комплектуючих та інше.

За період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року ТОВ «Газтранзит» віднесено до кладу податкового кредиту податок на додану вартість у сумі 40833 грн., від вартості проведених взаємовідносин з ТОВ «Грант Тайм», у тому числі серпень 2013 року у сумі 40833 грн..

Судом встановлено, що сума ПДВ, по договорам укладеним з ТОВ «Гран Тайм», ТОВ «БК «Гефест Альянс» була віднесена позивачем до складу податкового кредиту у грудень 2013 року та вартість товару без ПДВ по договорам укладеним з ТОВ «Гран Тайм», ТОВ «БК «Гефест Альянс» та ТОВ «Промбудмаркет» була включена позивачем до складу валових витрат у 2013 році.

Проте в акті перевірки ДПІ у м. Іллічівську зазначає, що ТОВ «Газтранзит» неправомірно віднесло до складу податкового кредиту грудня 2013 року суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Гран Тайм», ТОВ «БК «Гефест Альянс» та, а також безпідставно віднесло до складу валових витрат 2013 року витрати по взаємовідносинам з ТОВ «БК «Гефест Альянс» та ТОВ «Промбудмаркет», оскільки господарські операції позивача з ТОВ «Гран Тайм», ТОВ «БК «Гефест Альянс» та ТОВ «Промбудмаркет» на думку ДПІ у м. Іллічівську не мають на меті наміру створення правових наслідків, а тому така угода носить фіктивний характер.

Судом встановлено, що єдиним мотивом для судження відповідача про відсутність реальності здійснення позивачем господарської операції з ТОВ «Гран Тайм», ТОВ «БК «Гефест Альянс» та ТОВ «Промбудмаркет» є висновки інших органів податкової служби, а саме: ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька ГУ Міндоходів в Донецькій області та ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

Проте, суд не погоджується з таким твердженням відповідача з огляду на наступне.

Статтею 3 Господарського кодексу України визначено поняття господарської діяльності, відповідно до якої під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюванний правочин).

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочини, якщо його недійсність установлено законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання судом такого правочину недійсним не вимагається. Нікчемний правочин є недійсним на підставі закону, а тому також не створює інших наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно зі ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

Вказані акти зустрічних звірок не містять посилання про вину позивача, яка виразилась в намірі позивача порушити публічний порядок, а також не доводить умислу ТОВ «Гран Тайм», ТОВ «БК «Гефест Альянс» та ТОВ «Промбудмаркет» на порушення публічного порядку та не містять посилань і на обставини в чому таке порушення полягає.

Згідно ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що відповідно до презумпції правомірності правочину, всі укладені між сторонами правочини є чинними. Якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після розгляду питання про недійсність такого правочину.

В листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11, зазначено, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового кредиту.

В даному випадку, виходячи з вищевикладених фактів та доказів, що їх підтверджують, суд встановив, що договори з контрагентами позивача ТОВ «Гран Тайм», ТОВ «БК «Гефест Альянс» та ТОВ «Промбудмаркет» укладені у письмовій формі, виконання вказаних договорів підтверджується, рахунками, про здійснення оплати за договорами свідчать платіжні доручення, а тому суд робить висновок, що сторони договору діяли виключно для досягнення економічних результатів та з метою отримання прибутків у відповідності до ст.. 3 ГК України.

При кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Тобто, факт порушення публічного порядку повинен бути доведеним певними засобами доказування.

Інший підхід потенційно надасть можливість посадовим особам державних органів на власний розсуд оголошувати будь-який правочин недійсним (нікчемним) без звернення до суду, що не є вірним, виходячи з загальних засад судочинства.

Проте, кримінальна справа відносно керівника та засновника ТОВ «Гран Тайм» та ТОВ «Промбудмаркет» за ознаками фіктивного підприємництва не порушувалася та вирок не приймався, зокрема доказів цього суду не надано.

Щодо ТОВ «БК «Гефест Альянс», то згідно листа ОУ ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві від 26.02.2015 року №203/8/26-52-07-03, кримінальне провадження відносно посадових осіб ТОВ «БК «Гефест Альянс» закрито на підставі ст. 284, п. 2 КПК України (т. 5, а.с. 204).

Відповідно до ч 1. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В матеріалах справи містяться всі первинні документи, що підтверджують факт виконання робіт ТОВ «Гран Тайм», ТОВ «БК «Гефест Альянс» та ТОВ «Промбудмаркет».

У акті ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 14.08.2014 року №387/26-52-22-03-14/37312719 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Гефест Альянс», щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року» (том 4, а.с. 1-161) на який посилається ДПІ у м. Іллічівську як на підставу нікчемності правочину, укладеного позивачем з ТОВ «Гефест Альянс», зазначено, що під час досудового розслідування вилучені первинні фінансово-господарські документи ТОВ «Гефест Альянс», які підписані від імені директора ОСОБА_6 Допитаний під час досудового розслідування як свідок батько засновника та директора ТОВ «Гефест Альянс» ОСОБА_7 спростував факт придбання сином ОСОБА_8 ТОВ «Гефест Альянс» та призначення його на посаду директора вказаного підприємства. Та зроблений висновок, що правочини укладені ТОВ «Гефест Альянс» з контрагентами за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року не підтвердженні первинними документами, в зв'язку з чим не підтверджено реальність здійснення господарських операцій із контрагентами покупцями та контрагентами продавцями, а товар по вказаних правочинах не був переданий.

Тобто перевірка ТОВ «Гефест Альянс» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами здійснювалися не на підставі первинних документів та висновки акту також не ґрунтуються на первинних документах.

В зв'язку з чим податковим органом зроблений висновок в акті перевірки, що операції ТОВ «Газтранзит» з ТОВ «Гефест Альянс» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

Таким чином, усі висновки в акті перевірки щодо нереальності угод контрагенту позивача ТОВ «Гефест Альянс», а отже і угоди з позивачем та завищення у зв'язку цим позивачем податкового кредиту не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського й податкового обліку, а тому ДПІ у м. Іллічівську не могло посилатися тільки на вищевказаний акт перевірки, як на підставу відсутності реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Гефест Альянс».

Також в акті ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька ГУ Міндоходів в Донецькій області від 28.03.2014 року №85/05-61-22-01/38654416 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Промбудмаркет», щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами покупцями-постачальниками за період грудень 2013 року, січень-лютий 2014 року» (том 4, а.с. 162- т.5, а.с. 68) на який посилається ДПІ у м. Іллічівську як на підставу нікчемності правочину, укладеного позивачем з ТОВ «Промбудмаркет», зазначено, що зустрічну звірку не можливо провести у зв'язку з тим, що неможливо співставити дані первинних документів та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження видів, обсягів та кількості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обілку платника податків з причини відсутності підприємства за податковою адресою та ненаданням документів. Перевіркою встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. Та зроблений висновок, що ТОВ «Промбудмаркет» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам, а тому не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ТОВ «Промбудмаркет» із контрагентами покупцями-постачальниками за грудень 2013 ркоу, січень - лютий 2014 року, їх вид, обсяг, якість та розрахунки.

Тобто перевірка ТОВ «Промбудмаркет» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами здійснювалися не на підставі первинних документів та висновки акту також не ґрунтуються на первинних документах.

В зв'язку з чим податковим органом зроблений висновок в акті перевірки, що операції ТОВ «Газтранзит» з ТОВ «Промбудмаркет» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

Таким чином, усі висновки в акті перевірки щодо нереальності угод контрагенту позивача ТОВ «Промбудмаркет», а отже і угоди з позивачем та завищення у зв'язку цим позивачем податкового кредиту не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського й податкового обліку, а тому ДПІ у м. Іллічівську не могло посилатися на вищевказаний акт перевірки, як на підставу відсутності реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Промбудмаркет».

Також в акті ДПІ у Шевченківському районі Гу Міндоходів у м. Києві від 16.04.2014 року №1057/2659/22-02/38123047 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Грант Тайм» за період з 01.02.2013 року по 28.02.2014 року» на який посилається ДПІ у м. Іллічівську як на підставу нікчемності правочину, укладеного позивачем з ТОВ «Грант Тайм», зазначено, що за результатами перевірки вбачається проведення ТОВ «Грант Тайм» транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру. Та зроблений висновок, що звіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ТОВ «Грант Тайм» з суб'єктами господарювання, задекларованими останнім в декларації з податку на додану вартість, реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за період з 01.02.2013 року по 28.02.2014 ркоу.

Тобто перевірка ТОВ «Грант Тайм» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами здійснювалися не на підставі первинних документів та висновки акту також не ґрунтуються на первинних документах.

В зв'язку з чим податковим органом зроблений висновок в акті перевірки, що операції ТОВ «Газтранзит» з ТОВ «Грант Тайм» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

Таким чином, усі висновки в акті перевірки щодо нереальності угод контрагенту позивача ТОВ «Грант Тайм», а отже і угоди з позивачем та завищення у зв'язку цим позивачем податкового кредиту не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського й податкового обліку, а тому ДПІ у м. Іллічівську не могло посилатися на вищевказаний акт перевірки, як на підставу відсутності реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Грант Тайм».

Суд бере також до уваги і те, що на час здійснення господарської операції між позивачем та контрагентом - постачальником, вони були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстровані як платники податку на додану вартість. Виходячи з принципу індивідуальної відповідальності позивач не повинен нести відповідальність за несплату податків постачальником чи недостовірність його відомостей.

Правова позиція Верховного Суду України у розглядуваній категорії спорів, відображена, зокрема, у постанові цього суду від 31 січня 2011 р. № 14/11 у справі за позовом закритого акціонерного товариства "Мукачівський лісокомбінат"до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення. Так, за тотожних обставин та на підставі вказаних норм Закону Верховний Суд України дійшов висновку про те, що "чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання". Верховний Суд України у вказаному рішенні також наголосив, що такий висновок "узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС"АД проти Болгарії"(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності".

Припущення, висновки відповідача в акті перевірки, не є підставою для позбавлення позивача, як добросовісного платника податку, права на віднесення сплачених ним у ціні товару та послуг відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту. Позивач виконав усі передбачені законом обов'язки щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Саме на податковий орган покладений обов'язок контролю за сплатою податкових зобов'язань із врахуванням конституційного принципу щодо індивідуальності зобов'язань сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, а відтак вказані податковим органом заперечення не можуть бути причиною позбавлення позивача на віднесення сплачених ним у ціні послуг відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до п 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, зокрема, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п.п. 138.8.1, п. 138.8, ст. 138 ПК України до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Суд враховує також і те, що відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Оскільки визнання фіктивного правочину недійсним відбувається за рішенням суду, єдиним допустимим засобом доказування факту фіктивності правочину є рішення суду. Інші докази, зокрема й акти перевірки податкового органу, цю обставини підтвердити не можуть в силу прямого припису закону, а отже, й не можуть братися до уваги судом під час вирішення справи.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, ці обставин повинен довести суб'єкт владних повноважень, який є відповідачем, оскільки саме з встановленням цих обставин пов'язана правомірність прийнятих рішень.

Таким чином податкові повідомлення-рішення від 23.09.2014 року №, № та № винесені неправомірно та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що судом встановлено фактичне здійснення операції з виконання робіт, у позивача наявні всі первинні документи, що підтверджують здійснення господарської операції з контрагентами ТОВ «Гран Тайм», ТОВ «БК «Гефест Альянс» та ТОВ «Промбудмаркет» та те, що висновки податкового органу визначені в акті перевірки ґрунтуються лише на актах перевірок контрагентів, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Газтранзит» обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 2, 71, 158, 160, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газтранзит» до Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області від 23.09.2014р. №, №, №.

Стягнути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газтранзит» витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20грн.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст..254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений 06 березня 2015 року.

Суддя Е.А.Іванов

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газтранзит» до Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Іллічівську Головного управління Міндоходів в Одеській області від 23.09.2014р. №, №, №.

Стягнути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газтранзит» витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20грн.

06 березня 2015 року.