Справа № 804/16233/14
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Серьогіної О.В.
при секретарі судового засідання Бурцевої Я.Е.
представника позивача Павлової Т.І., Сидорчук Л.В.
представника відповідача Черкашиної А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-
Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати лист-вимогу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області №04-04-05-15/8995 від 29.08.2014р. «Про усунення порушень, виявлених позаплановою ревізією з окремих питань фінансово-господарської діяльності Центру».
Ухвалою суду від 21.10.2014р. було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
У судове засідання з'явилися представники позивача та представник відповідача.
Представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях, в задоволенні адміністративного позову просив відмовити.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
На підставі висновків, викладених в акті ревізії від 01.08.2014р. №04-20/35, Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області направила позивачу лист від 29.08.2014 року № 04-04-05-15/8995, в якому пред'явлені вимоги щодо вжиття заходів, а саме:
1. Опрацювати матеріали ревізії, вжити заходів щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб, в тому числі шляхом прийняття відповідних управлінських рішень.
- стягнути з викладачів, які залучалися для проведення навчання з безробітними по кожному цивільно-правовому договору, зайво нараховану надбавку за престижність у роботі у розмірі 20%.;
3. Ревізією дотримання законодавства щодо правильності нарахування та перерахування єдиного внеску до Пенсійного фонду встановлено зайве нарахування та перерахування єдиного внеску по незаконно виплаченій заробітній платі, чим порушено вимоги п.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на загальну суму 7968,21 грн., у зв'язку з чим:
- провести перерахунок та відповідні взаємозвірки з Пенсійним фондом по зайво перерахованому єдиному внеску в сумі 7968,21 грн. з подальшим перерахуванням на розрахунковий рахунок Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
4. Ревізією стану розрахункової дисципліни та виконання господарських угод, встановлено, що в порушення вимог п.2 Порядку складання, розгляду затвердження та внесення змін до кошторису видатків бюджету Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття органів державної служби зайнятості, ДСУ, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України, Державний центр зайнятості від 06.12.2011 №204, п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, в частині здійснення господарських операцій, підставою для яких є первинні документи, Центром безпідставно оплачено ФОП ОСОБА_5 за роботи по заміні фото барабану, магнітного валу, чистячого леза, виконання яких документально не підтверджено на загальну суму 4899,7 грн., у зв'язку з чим:
-відобразити дебіторську заборгованість у сумі 4899,7 грн. за ФОП ОСОБА_4;
-стягнути з ФОП ОСОБА_4, кошти в сумі 4899,70 грн. з подальшим перерахуванням коштів до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
В іншому випадку , стягнути кошти в сумі 4899,70 грн. з особи, з вини якої сталося порушення.
У подальшому дотримуватися вимог законодавства при проведенні процедур з конкурсних торгів щодо закупівель товарів, робіт та послуг за державні кошти.
6. Вжити заходи щодо посилення внутрішнього фінансового контролю за витрачення бюджетних коштів на оплату праці, надання послуг.
7. Для недопущення встановлених ревізією порушень в подальшій роботі:
-провести збори трудового колективу з метою упередження порушень;
-визначити відповідальних по всіх напрямках використання коштів в т.ч. при необхідності внести зміни до посадових інструкцій окремих працівників Центру;
-видати наказ по Центру щодо притягнення відповідальних осіб, винних у встановлених ревізією порушеннях до дисциплінарної або матеріальної відповідальності.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з п. 1 п. 6.13 Положення про державні фінансові інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 03.10.2011 року № 1236, Державні фінансові інспекції у районах, містах та міжрайонні, об'єднані в районах та містах державні фінансові
інспекції є структурними підрозділами державних фінансових інспекцій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.
Пунктом 6.5 зазначеного вище Положення передбачено, що підрозділ має право в установленому порядку здійснювати державний фінансовий контроль шляхом проведення: інспектування у формі планових та позапланових ревізій певного комплексу чи окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ та організацій, визначених у підпункті 4.1 пункту 4 цього Положення; державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель
Відповідно до п. 6.13 вищенаведеного Положення, підрозділ має право в установленому порядку пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Ст.626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
У цивільно-правових відносинах діє принцип свободи договору (п. З ст. З, ст. 627 ЦКУ), тобто сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Більше того, на підставі ч. З ст. 6 ЦКУ сторони в цивільно-правовому договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд. І не можуть відступити, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами.
Суміжними цивільно-правовими договорами щодо трудових є договори що стосуються трудової діяльності фізичних осіб (договір про надання послуг в сфері освіти).
За цим договором, відповідно пункт 1 статті 901 Цивільного кодексу України - одна сторона (Виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (Замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Отже, цивільно - правовий договір, пов'язаний із працею, є угодою між його сторонами на виконання певної роботи, предметом якої є надання певного результату праці.
Гонорар (ціна договору), як форма винагороди викладача за виконання освітянської роботи, було встановлено у фіксованому розмірі.
При встановленні розміру гонорару враховувалась кваліфікація і досвід викладача відповідно до тарифікації та кількість годин, що викладались за курсом (темою). Гонорар встановлено виходячи із принципу розумності та справедливості та його розмір встановлювався звичайним щодо оплати роботи за аналогічним видом діяльності за аналогічною спеціалізацією та кваліфікацією працівників.
Оплата послуг, виконаних за цивільно-правовим договором, проведена за кодами економічної класифікації видатків бюджету, які відповідають економічній сутності платежів - направлення «Заробітна плата» та «Нарахування на оплату праці», відповідно до затвердженого кошторису (порушень ревізією не встановлено). При цьому сума винагороди за договором послуги, встановлюється виключно за угодою сторін (ст. 632 ЦК України), законодавством не передбачено обмеження в частині мінімального або максимального розміру винагороди.
Суд не бере до уваги посилання Інспекції на лист-роз'яснення від 19.11.2012р. №1166/13/84-12 Міністерства Соціальної політики України, оскільки відповідно до роз'ясненнями Міністерства юстиції України, листи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, вони лише мають роз'яснювальний, інформаційний характер і не встановлюють правових норм тому лист-роз'яснення від 19.11.2012 №1166/13/84-12 Міністерства Соціальної політики України носить тільки інформаційний характер.
Акти КМУ обов'язкові для виконання на території України для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій всіх форм власності, їх дія не може скасовуватися або зупинятися актами, що мають нижчу юридичну силу.
Постановою КМУ №373 від 23 березня 2011 року «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування», прямо передбачена виплата цієї надбавки з метою підвищення престижності праці педагогічних працівників.
Наказом Міністерства освіти і науки України N102 від 15.04.93р, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 травня 1993 р. за N 56 «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти»прямо не вказано щодо заборони виплати такої надбавки працівникам освіти, які виконують освітянську роботу за цивільно-правовим договором, більш того надбавка має встановлюватись у відсотках до посадового окладу чи ставки заробітної плати, в тому числі годинної, за займаною посадою.
Коло обов'язків вчителів та викладачів визначається при тарифікації та засвідчується у тарифікаційному списку, в якому вказуються всі працівники навчального закладу затвердженими в додатку № 6 до наказу Міністерства освіти і науки № 557.
Окрім того, постаново Кабінету Міністрів України не встановлено будь-яких норм, які б обмежували право працівників, які ведуть викладацьку роботу за посадами вчителів та викладачів, на отримання надбавки.
Відповідно до п.73 Інструкції №102 погодинна оплата педагогічних працівників навчального закладу допускається тільки при оплаті годин за години заміни тимчасово відсутніх через хворобу або інших причин вчителів, яке тривало не більше двох місяців, а також при оплаті праці працівників підприємств, організацій та установ, що залучаються для педагогічної роботи.
З 01.09.2005р. Інструкція №102 застосовується в частині, що не суперечить умовам оплати праці, визначеним наказом №557.
Отже, внесення даних у графи тарифікаційного списку відносно доплат, надбавок та підвищень повинно відповідати вимогам наказу №557.
Крім того, розміри погодинної оплата праці затверджені в додатку 16 до наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005р. № 557 для їх застосування при оплаті праці працівників усіх галузей економіки, в тому числі за проведення навчальних занять з учнями усіх категорій.
Тож обмежень щодо застосування погодинної оплати праці за проведення навчальних занять відповідного контингенту у розмірах, передбачених додатком 16 до наказу Міністерства освіти і науки України № 557, також не встановлено.
У випадках, коли надають послуги викладачі залучені з вищих навчальних закладів науково-педагогічні працівники в обсязі до 240 годин на рік з погодинною оплатою праці, яка не вважається сумісництвом (п.3 Переліку робіт, які не є сумісництвом, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28.06.1993р. №43 «Про затвердження Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій»), така робота може оплачуватися як за годинними ставками, визначеними, виходячи із розміру місячної тарифної ставки, так і заставками, затвердженими в додатку № 16 до наказу Міністерства освіти і науки № 557.
Якщо оплата праці працівників здійснюється за розмірами погодинної оплати праці, визначеними в додатку 16 до наказу № 557, при цьому, пунктом 1 примітки до цього додатку встановлено, що ставки погодинної оплати включають оплату за дні відпустки.
Сторонами цивільно-правових договорів укладених Центром (Замовником) з викладачами (Виконавцями) не було передбачено включення в оплату за надані послуги оплату за дні відпустки, тому при нарахуванні винагороди Замовник не керувався додатком 16 до наказу № 557.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2011р. № 373, установлено надбавку у граничному розмірі 20 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати) педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування. Розмір надбавки встановлюється керівником закладу (установи) у межах фонду оплати праці, згідно з Постановою KM N 88 від 25.03.2014. Надбавка встановлюється на весь обсяг навчального навантаження, що виконується працівником.
Надбавка в розмірі 20 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати) встановлюватиметься усім педагогічним працівникам, перелік посад яких затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 р. № 963, усіх навчальних закладів, інших установ і закладів незалежно від відомчого підпорядкування. Надбавка встановлюватиметься до посадового окладу (ставки заробітної плати, у т.ч. годинної), визначених з урахуванням підвищень, передбачених нормативно-правовими актами з оплати праці. Надбавка встановлюватиметься незалежно від установлених за іншими нормативно-правовими актами надбавок і доплат.
Щодо п.3 оскаржуваної вимоги, яким визначено провести перерахунок та відповідні взаємозвірки з Пенсійним фондом по зайво перерахованому єдиному внеску в сумі 7968,21 грн. з подальшим перерахуванням на розрахунковий рахунок Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, суд зазначає наступне.
Пунктом 1 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами.
У відповідності до ст.7 наведеного Закону, Центр є платником єдиного внеску, у зв'язку з використанням праці фізичних осіб за цивільно-правовими договорами.
Згідно з ст.7 цього Закону Єдиний внесок нараховується на суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Статтею 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено розмір єдиного внеску та пропорції його розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування для платників, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону (до яких віднесено Центр), - у розмірі 34,7 відсотка винагороди за цивільно-правовими договорами.
Що стосується п.4 оскаржуваною вимоги, якою вимагається відобразити дебіторську заборгованість у сумі 4899,70 грн. за ФОП ОСОБА_4 та стягнути з ФОП ОСОБА_4, кошти в сумі 4899,70 грн. з подальшим перерахуванням коштів до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996-ХІV (далі по тексту - Закон) визначена сфера дії цього Закону, яка поширюється на юридичні особи незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності.
Згідно з ч.3 ст.2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996-ХІV, суб'єкти підприємницької діяльності, яким відповідно до законодавства надано дозвіл на ведення спрощеного обліку доходів і витрат, ведуть бухгалтерський облік і подають фінансову звітність у порядку, встановленому законодавством про спрощену систему обліку і звітності - до таких суб'єктів відноситься ФОП ОСОБА_4
У відповідності до стаття 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" у первинних облікових документах та регістрах бухгалтерського обліку Центру зафіксовано факти здійснення господарських операцій.
Первинні документи складені під час здійснення господарської операції, або після її закінчення.
Первинні та зведені облікові документи складені на паперових та мають такі реквізити, які є обов'язковими: назву документа(форми дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, що ідентифікує особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Ця інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизова на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.
Регістри бухгалтерського обліку Центру мають назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи осіб, які брали участь у їх складанні. Господарські операції Центру також відображені в облікових регістрах у відповідному звітному періоді, що відповідає періоду здійснення господарської операції.
Також, статтею 1 наведеного Закону визначено термін, що вживаються у такому значенні: первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Первинний облік - це облік здійснюваних господарських операцій. Підставою для бухгалтерського обліку як процесу виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації зовнішнім та внутрішнім користувачам про діяльність суб'єктів господарювання - є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій.
Первинними документами відповідно до положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року за №88, визнаються документи, створені у письмовій формі або у електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Подібне міститься в законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Первинні документи, які містяться в матеріалах справи щодо надання послуг по обслуговуванню оргтехніки Центру відповідно до договорів, що зазначені за результатами ревізії, були надані, як доказ надання реальних послуг ФОП ОСОБА_4, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, Договір про надання послуг, ідентифікаційний код НОМЕР_1; свідоцтво платника єдиного податку суб'єкту господарювання ОСОБА_5 (ставка єдиного податку 5%, спрощена система оподаткування), калькуляція вартості наданих послуг відповідно до предмету договору; Додаток до договору щодо переліку оргтехніки, яка підлягає обслуговуванню відповідно до предмету договору, акт приймання-передачі виконаних робіт, рахунок щодо виконаних робіт, платіжне доручення; довідка про присвоєння податкового номера.
Надані первинні документи Центру, що підтверджують здійснення господарські операції Центром, відповідають вимогам чинного в Україні законодавства, а саме мають по такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ підписаний особисто, а підпис скріплений печаткою.
За змістом ч. 1 ст. 626, ч.1 ст.627, ч.1 ст. 628, ст. 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, вибору контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог чинного законодавства в Україні та вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 19 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.
Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.
При укладанні договору з ФОП ОСОБА_4 Центром професійно-технічної освіти Державної служби занятості України був в повному обсязі дотриманий порядок складання, розгляду, затвердження кошторису та плану використання коштів, а також дотриманий порядок здійснення основних вимог до виконання кошторису. Закодавством України не передбачене право Центру вимагати інші документи, які прямо не зазначені в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Отже, враховуючі вищевикладене, з встановленим в ході ревізіє порушенням позивачем розрахункової дисципліни та виконання господарських угод в частині безпідставної оплати ФОП ОСОБА_5 за роботи по заміні фото барабану, магнітного валу, чистячого леза, виконання яких документально не підтверджено на загальну суму 4899,70 грн. суд не погоджується і вважає його таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, а тому вимога щодо відображення дебіторської заборгованості та стягнення з ФОП ОСОБА_5 коштів у сумі 4899,70 грн. та повернення їх до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття є безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.
Водночас оскаржувана вимога містить також приписи щодо розгляду результатів ревізії на виробничій нараді, прийняття наказу та розробки заходів щодо усунення порушень та недопущення їх в подальшому, забезпечення дотримання вимог та положень діючих нормативних і законодавчих актів при здійсненні фінансово-господарської діяльності та веденні бухгалтерського обліку і складанні фінансової звітності.
Вказані приписи мають загальний характер і за своїм змістом не є такими, що не відповідають чинному законодавству.
За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2014р. відстрочено позивачу сплату судового збору в сумі 73,08 грн. до ухвалення судового рішення у даній справі. Проте, позивачем судовий збір сплачений не був, у зв'язку з чим, суд керуючисть п.2 ст.88 КАС України вважає за необхідне розподілити витрати між сторонами відповідно до судового рішення у справі.
Керуючись ст.ст. 158-163,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати п.2, п.3, п.4 вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області №04-04-05-15/8995 від 29.08.14 р. «Про усунення порушень, виявлених позаплановою ревізією з окремих питань фінансово-господарської діяльності центру».
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2015 року.

Суддя О.В. Серьогіна