Справа № 810/26/15
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року 810/26/15

м. Київ

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон КНС" до Вишгородської ОДПІ ДФС України у Київській області, третя особа: ТОВ "Миколаївтелекомбуд", про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон КНС" (далі-позивач, товариство) до Вишгородської ОДПІ ДФС України у Київській області (далі-відповідач, податковий орган), третя особа: ТОВ "Миколаївтелекомбуд" (далі - ТОВ "МТБ"), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням норм законодавства, відповідачем надано неправильну оцінку фактичним обставинам, внаслідок чого зроблено помилкові висновки при визначенні податкових зобов'язань. Позивач зазначає, що податковому органу було надано усі первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій. Позивач просив суд податкове повідомлення-рішення визнати протиправним та скасувати.

Представник позивача подав до суду письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Представники відповідача та третьої особи до суду не прибули, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, явку своїх представників до суду не забезпечили.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, що склалися між сторонами.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон КНС" зареєстровано юридичною особою та має ліцензію на господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури. Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаїв Телекомбуд" зареєстровано юридичною особою та має ліцензію на господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури, має також дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки, свідоцтво про атестацію з додатками.

Податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Карбон КНС" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "МТБ" за лютий 2014 р. та подальшої реалізації придбаних у ТОВ "МТБ" товарів. За результатами перевірки складено акт від 09.07.2014 №1486/10-08-22-01/38757894, згідно з яким зроблено висновок про відсутність об'єктів оподаткування при придбанні послуг у ТОВ "МТБ" та падання послуг ТОВ "Грінтек Енерджи", які підпадають під визначення ст.22, ст. 185, п.198.6 ст.198 ПК України.

Як вбачається з акту перевірки, такий висновок зроблено податковим органом у зв'язку з отриманням від ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області довідки від 04.06.2014 № 87/14-04-22-02/38087051 про результати проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «МТБ» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ "Карбон КНС", їх реальності та повноти відображення в обліку за лютий 2014 року, в якій зазначено, що ТОВ "МТБ" було використано документи, що суперечать законодавчим та нормативним актам та не можуть свідчити про фактичне здійснення фінансово-господарських операцій з підприємствами-контрагентами. Не можливо підтвердити реальність здійснення господарських операцій підприємством ТОВ "МТБ" щодо відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентом-покупцем ТОВ "Карбон КНС" за лютий 2014 року. Первинних документів, підтверджуючих взаємовідносини ТОВ "Карбон КНС" з ТОВ "Грінтек Енерджи" за лютий 2014 року, до перевірки не надано. У зв'язку з не підтвердженням надання послуг субпідряду ТОВ "МТБ" на адресу ТОВ "Карбон КНС", відсутністю підтверджуючих документів вбачається відсутність об'єктів оподаткування при наданні послуг ТОВ "Грінтек Енерджи". Податковим органом у ході перевірки встановлено відсутність поставок товарів (послуг) від ТОВ "МТБ" до ТОВ "Карбон КНС" та, відповідно, від ТОВ "Карбон КНС" до ТОВ "Грінтек Енерджи". Таким чином, у зв'язку з не підтвердженням операцій придбання та надання будівельно-монтажних робіт у ТОВ "Карбон КНС" відсутні об'єкти оподаткування податком на додану вартість по операціях з надання послуг підряду ТОВ "Грінтек Енерджи" та операцій з придбання послуг субпідряду у ТОВ "МТБ". Податковим органом встановлено завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "МТБ" та, відповідно, завищення податкових зобов'язань по взаємовідносинах з ТОВ "Грінтек Енерджи".

На підставі Акту перевірки від 09.07.2014 №1486/10-08-22-01/38757894 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 11.08.2014 №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з ПДВ на суму 417838 грн, у т.ч. за основним платежем - 334270 грн та штрафні санкції - 83568 грн.

Позивачем подано письмові заперечення на акт перевірки, а 22.08.2014 позивачу надано відповідь на заперечення, яким змінено висновки акту перевірки та встановлено порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 та п.201.10 ст.201 ПК України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 334270 грн, в тому числі по періодах: лютий 2014 року у сумі 334270 грн.

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ "Грінтек Енерджи" (генпідрядник) та ТОВ "Карбон КНС" (субпідрядник) укладено договір субпідряду №749 від 05.08.2013 з угодою про заміну сторони в зобов'язанні.

У подальшому з метою виконання договору субпідряду ТОВ «Карбон КНС» (замовник) з ТОВ "МТБ" (підрядник) укладено договори субпідряду №80, №81 від 26.11.2013, №82, №83 від 12.12.2013, №01 від 09.01.2014 про виконання будівельних робіт та електромонтажних робіт. Факт виконання договорів підтверджується податковими накладними, актами приймання виконаних робіт (КБ-2в), довідками про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3), протоколами погодження договірної ціни, кошторисами щодо виконання робіт, повідомленнями про призначення відповідальної особи за виконання робіт та наказами про їх призначення, повідомленнями про готовність до здачі робіт та про призначення відповідальної особи за прийняття робіт, актами про передачу та повернення проектної документації. Оплата по цих операціях здійснювалось позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки вищезазначених контрагентів, що підтверджується платіжними дорученнями.

На підтвердження відповідності наданих підрядником будівельних матеріалів ГОСТам, ТУ та умовам договору позивачем надано протоколи випробувань, сертифікати, паспорти товару, які досліджено судом.

Із метою виконання монтажних кабельних ліній ТОВ "МТБ" (замовник) укладено договори підряду з ОСОБА_2 №15 від 22.05.2014, з ОСОБА_3 №07, №08 від 22.05.2014, з ОСОБА_4 №05, №06 від 22.05.2014, з ОСОБА_5 №09 від 22.05.2014, з ОСОБА_6 №10, з ОСОБА_7 №11 від 22.05.2014, з ОСОБА_8 №12 від 22.05.2014, з ОСОБА_1 №13 від 22.05.2014, з ОСОБА_9 №14 від 22.05.2014, з ОСОБА_10 №17 від 26.06.2014. Факт виконання робіт підтверджується актами здачі-прийняття робіт. На підтвердження наявності транспортних засобів у ТОВ "МТБ" до суду надано копії свідоцтв про реєстрацію машин.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у зв'язку з формуванням податкового кредиту, регулюються розділом V ПК України.

Так, п.198.2 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Суд бере до уваги, що первині документи позивача містять всі обов'язкові реквізити, як того вимагає законодавство.

Як вже зазначалось судом, рішення про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість прийнято податковим органом у зв'язку з господарськими операціями з ТОВ "МТБ", які податковий орган вважає нікчемними. При цьому, висновок податкового органу про нікчемність правочинів ґрунтується на твердженнях про безтоварність господарської операції, відсутністю наміру учасників правочину досягти реальних правових наслідків.

Таким чином, вирішення цієї справи залежить від доведеності суду факту виконання робіт, послуг за господарськими операціями, за результатами здійснення яких податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення.

Як встановлено судом, факт виконання робіт ТОВ "МТБ", використання позивачем виконаних послуг та подальше передача отриманих послуг (товару), оплати їх вартості підтверджується документально, господарські операції належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності, а право позивача на віднесення понесених витрат до складу податкового кредиту та врахування при формуванні прибутку підтверджується представленими суду первинними фінансово-господарськими документами та наявністю очевидного зв'язку витрат з господарською діяльністю позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Отже, за змістом зазначеної норми, державна реєстрація юридичної особи є юридично значимою дією, з якою цивільне та господарське законодавство пов'язує виникнення цивільної правоздатності.

Як встановлено судом, на момент вчинення та виконання господарських договорів ТОВ "МТБ" є належним чином зареєстрованою юридичною особою, яка мала право вчиняти правочини, на дату здійснення господарських операцій з позивачем була зареєстрована платником податку на додану вартість і мала право виписувати податкові накладні.

При цьому суд враховує вимоги статті 18 Закону України від 15.05.2003 №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», згідно з якою якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Суд зазначає, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку з перевірки відповідності законодавству установчих документів іншого учасника правовідносин та дотримання ним вимог податкового законодавства.

Оскільки ст. 228 ЦК України передбачено, що для правочину, який порушує публічний порядок, передбачено наявність умислу сторін на незаконний результат, а також суперечність його публічно-правовим актам держави, то такий умисел повинен встановлюватися під час розслідування кримінальної справи і розгляду її судом або у момент винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, визначенню правочину як такого, що порушує публічний порядок, повинен передувати вирок суду про притягнення учасників такого правочину до кримінальної відповідальності, який набрав законної сили, чи постанова суду (компетентних органів) про притягнення названих осіб до адміністративної відповідальності. Відомостей про наявність таких судових та інших рішень відповідачем не надано.

Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що укладені між позивачем та його контрагентом правочини не віднесено законом до нікчемних та відсутні судові рішення про визнання їх недійсними.

Позивачем на підставі первинних документів по господарських відносинах з ТОВ "МТБ" було сформовано податковий кредит з податку на додану вартість та визначено податкові зобов'язання з ПДВ.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відноситься до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу).

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункти 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 ПК України).

Вимоги до податкової накладної визначено, зокрема, пунктом 201.1 статті 201 ПК України.

В акті перевірки відповідачем наведено податкові накладні, які було виписано ТОВ "МТБ" для позивача, їх копії наявні у матеріалах справи і досліджені судом. Таким чином, при отриманні податкових накладних від ТОВ "МТБ", які засвідчують надання та отримання послуг, з урахуванням інших бухгалтерських документів у позивача виникло право на податковий кредит з ПДВ у відповідному періоді.

Суду не надано доказів того, що на момент складання податкової накладної контрагент позивача не був зареєстрований як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому не мав права видавати податкову накладну на кожне повне або часткове надання робіт, послуг.

Податкова накладна, яка надавалась для проведення перевірки, є документом, що засвідчує факт придбання платником податків товару (робіт, послуг), з дати отримання якої, згідно із приписами статті 201 ПК України, у платника виникає право на податковий кредит та яка, підтверджує право платника податку на включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку на додану вартість.

Суд зазначає, що фактичне здійснення господарської операції між позивачем і ТОВ "МТБ" підтверджується дослідженими доказами у справі: підтверджено рух активів позивача у процесі здійснення господарської операції, установлено наявність спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарських операцій, підтверджено зв'язок між фактом надання послуг і господарською діяльністю платника податку.

Твердження податкового органу про відсутність факту отримання послуг на користь позивача було спростовано наданими позивачем первинними бухгалтерськими документами.

Отже, податковим органом всупереч вимог статті 71 КАС України не доведено суду належними та достатніми доказами, що зазначені господарські операції є фіктивними чи безтоварними, не доведено фактів неправильного формування позивачем податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ "МТБ" та неправомірне віднесення коштів, сплачених за отримання товару та послуг, до податкового кредиту, не спростовано твердження позивача з цих обставин справи, не надано суду належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність законодавчо визначених обставин, що позбавляли б позивача права на формування податкового кредиту, не доведено недобросовісності позивача, оскільки позиція відповідача про нікчемність угоди ґрунтується виключно на припущеннях, які не підтверджено належними доказами і не мають фактичного та правового обґрунтування, а відтак, не доведено правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Під час судового розгляду справи суду було надано всі первинні документи, що підтверджують реальність господарських операцій та виконання правочинів, укладених між позивачем та ТОВ "МТБ", отже твердження відповідача про порушення позивачем вимог п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 та п.201.10 ст.201 ПК України є безпідставними.

Зазначена позиція узгоджується і з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що відсутність або недостатність відповідних доказів з урахуванням змісту підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України (презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків) є підставою для висновку про неправомірність оскарженого рішення контролюючого органу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано. Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі сплаченої ним суми судового збору.

Керуючись статтями 11-14, 69-71, 79, 86, 94, 122, 159-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.08.2014, видане Вишгородською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон КНС" судові витрати у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Журавель В.О.