Справа № 2а-1549/11/2670
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

06 березня 2015 року №2а-1549/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомсуб'єкта господарської діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
до державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Суб'єкт господарської діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва від 30.04.2010 №/15322 та від 30.04.2010 №/15320.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.03.2011 №2а-1549/11/2670, залишеною без змін ухвалою апеляційної інстанції, позов задоволено повністю, скасовано податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва від 30.04.2010 №/15322 та від 30.04.2010 №/15320.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 №К/9991/67894/11 касаційну скаргу державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва задоволено частково: скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.03.2011 №2а-1549/11/2670 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011 №2а-1549/11/2670 в частині задоволення позовних вимог щодо скасування рішення державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.04.2010 №/15322, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судом касаційної інстанції було зазначено, що судами першої та апеляційної інстанції не повністю досліджено обставини у який період були здійснені такі операції: у період до 30 квітня 2009 року чи після 30 квітня 2009 року, та на яку саме суму, тоді як вказані обставини входять до предмету доказування та підлягають обов'язковому встановленню судом, оскільки без їх встановлення неможливо перевірити правомірність оспорюваного рішення.

Розгляд справи здійснено із врахуванням частини п'ятої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2014 №2а-1549/11/2670 сторін зобов'язано із врахуванням ухвали Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 №К/9991/67894/11 надати суду необхідні документи для повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи та підготувати письмові пояснення з приводу спірних правовідносин із врахуванням висновків ухвали Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 №К/9991/67894/11.

Справу №2а-1549/11/267 розглянуто в письмовому провадженні згідно із приписами частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи неявку в судове засідання 20.01.2015 всіх осіб, які беруть участь у справі, відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі міста Києва проведено позапланову виїзну перевірку суб'єкта господарської діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 06.03.2007 по 31.12.2009.

Перевіркою встановлено порушення суб'єктом господарської діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 пункту 19.1 "а" Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" та не ведення позивачем книги обліку доходів та витрат з 12.03.2006 по 30.06.2007 та з 01.01.2008 по 31.12.2009, яку мають вести суб'єкти господарської діяльності, що знаходяться на загальній системі оподаткування.

Крім того, перевіркою було встановлено порушення позивачем пунктів 1, 2, 3 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 12.06.1995 № 265/95-ВР із змінами та доповненнями, щодо незастосування позивачем у його господарській діяльності реєстратора розрахункових операцій.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у Дарницькому районі міста Києва складено акт від 12.04.2010 №2229/17/4/НОМЕР_1 та прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій:

від 30.04.2010 №/15322, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 534 360,00 грн.;

від 30.04.2010 №/15320, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 45 000,00 грн.

Щодо штрафних санкцій, визначених відповідачем в рішенні про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.04.2010 №/15320 в розмірі 45000 грн. за порушення позивачем пунктів 1, 2, 3 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" щодо незастосування реєстратора розрахункових операцій, то в цій частині ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 №К/9991/67894/11 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.03.2011 №2а-1549/11/2670 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011 №2а-1549/11/2670, залишено без змін.

А тому з врахуванням висновків ухвали Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 №К/9991/67894/11 предметом дослідження нового судового розгляду справи є лише рішення державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.04.2010 №/15322.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні підприємствами (підприємцями) визначений Положенням про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (далі по тексту редакція Положення приведена станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2.2 Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637, підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Згідно з пунктом 1.2 Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637, книга обліку - це касова книга, книга обліку доходів і витрат, книга обліку виданих та прийнятих старшим касиром грошей або книга обліку розрахункових операцій.

Пунктом 2.6 Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637, визначено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Під оприбуткуванням готівки, згідно з пунктом 1.2 вказаного Положення розуміється проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до підпункту "а" пункту 19.1 статті 19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат у обсягах, достатніх для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі коли такий платник податку зобов'язаний цим Законом подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податковий кредит. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним податковим органом за узгодженням з комітетом Верховної Ради України, відповідальним за проведення податкової політики.

Статтею 4 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що форма Книги обліку доходів і витрат, які підлягають оподаткуванню відповідно до цього Указу, а також порядок її ведення суб'єктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюється Державною податковою адміністрацією України.

Для платника єдиного податку - фізичної особи порядок ведення Книги обліку доходів і витрат затверджено наказом ДПА України від 29 жовтня 1999 року № 599 "Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 8 цього Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде Книгу обліку доходів і витрат згідно із додатком № 10 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом Головної ДПІ України від 21 квітня 1993 року № 12. При цьому обов'язковому заповненню підлягають лише графи "період обліку", "витрати на виробництво продукції", "сума виручки (доходу)", "чистий доход".

Дані Книги обліку доходів і витрат за квартал (рік) є підставою для складання і подання до податкових органів Звітів про результати діяльності фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які є платниками єдиного податку.

Доходи фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали загальну систему оподаткування доходів, одержуваних від такої діяльності, оподатковуються в загальному порядку відповідно до положень Розділу 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Механізм застосування норм цього Декрету викладено в Розділі 4 Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затвердженої наказом Головної ДПІ України від 21 квітня 1993 року № 12 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спосіб оподаткування доходів за загальною системою оподаткування, для забезпечення правильного визначення оподатковуваного доходу зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат за формою № 10 (додаток 10 до Інструкції) з відображенням протягом робочого дня всіх одержуваних доходів. Підсумкові дані Книги обліку є підставою для заповнення фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності декларації про доходи, що подається ними до податкового органу для визначення податкових зобов'язань зі сплати прибуткового податку.

Таким чином, ведення обліку доходів та витрат та відображення відповідних показників у книзі за формою №10 є обов'язком фізичних осіб - підприємців, незалежно від обраного ними способу оподаткування, за яким здійснюється господарська діяльність.

При цьому, відсутність запису в книзі обліку доходів та витрат про отриману приватним підприємцем готівку є, згідно з приписами постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), порушенням норм з обігу готівки та її неоприбуткуванням.

Зазначена правова позиція також викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 №К/9991/67894/11.

Вчинення фізичною особою - підприємцем вказаного порушення тягне за собою відповідальність, встановлену статтею 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якою передбачено, що за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до фізичних осіб - громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійних представництв нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у п'ятикратному розмірі до неоприбуткованої суми.

Фінансові санкції у вигляді штрафів за порушення норм регулювання обігу готівки є адміністративно-господарськими санкціями у розумінні статей 238, 239 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а отже, повинні застосовуватися у межах строків, визначених статтею 250 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 238, частини 1 статті 250 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків; адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/15322 винесене відповідачем 30.04.2010, в той час як всі фінансові операції проведені суб'єктом господарської діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 у період до IV кварталу 2008 року, що підтверджується звітами суб'єкту малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку ОСОБА_1 за IV квартал 2007 року та за II квартал 2008 року.

Крім того, період проведення фінансових операцій суб'єктом господарської діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 саме протягом 2007-2008 років підтверджується актом перевірки від 12.04.2010 №2229/17/4/НОМЕР_1.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.04.2010 №/15322 є протиправним, оскільки застосування податковим органом штрафних (фінансових) санкцій за порушення правил здійснення господарської діяльності в сфері обігу готівки, допущені позивачем до 30 квітня 2009 року, а тому вказане рішення суперечить положенням статті 250 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.04.2010 №/15322.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.