Справа № 802/4196/14-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4196/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н.Л.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

03 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.

секретар судового засідання: Сокольвак Ю.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2,

представників відповідача: Олійник Алли Михайлівни, Геруса Романа Веніаміновича,

представника третьої особи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу депутата Вінницької обласної Ради ОСОБА_6 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом депутата Вінницької обласної Ради ОСОБА_6 до Голови Вінницької обласної Ради Свитка Сергія Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8 про визнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

Депутат Вінницької обласної Ради ОСОБА_6 звернулась в суд з адміністративним позовом до Голови Вінницької обласної Ради Свитка Сергія Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8 про визнання протиправним та скасування розпорядження.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права при неповному з'ясуванні обставин справи, та винести нову постанову, якою задоволити позов повністю, посилаючись на доводи апеляційної скарги.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила колегію суддів задовольнити їх в повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні заперечували проти вимог апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, 05 травня 2014 року головою Вінницької обласної ради видано розпорядження № 64 "Про звільнення ОСОБА_8 з посади головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення".

21-22 травня 2014 року на спільному засіданні постійних комісій Вінницької обласної Ради було розглянуто питання щодо кандидатур на заміщення вакантних посад керівників закладів охорони здоров'я - об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, одним із яких розгляд кандидатури ОСОБА_8 на заміщення вакантної посади головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення , про що складено протокол №34/60/88/27.

Згідно висновку за наслідком такого голосування за кандидатуру ОСОБА_8 на заміщення вакантної посади головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення проголосувало-19;"проти"- 2.

06 червня 2014 року Вінницькою обласною радою за підписом голови Свитка С.М. відповідно до п.18 ч.6,7 ст. 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"; ст.21 КЗпП України; рішення сесії обласної ради 3 скликання від 27.03.2001 №360 "Про нову редакцію рішення 5 сесії обласної Ради 3 скликання від 29.04.1999 №360 "Про об'єкти комунальної власності"; пункту 5 рішення №22 сесії обласної ради 6 скликання від 22.02.2014 №671 "Про суспільно-політичну ситуацію в Україні", враховуючи пропозиції Департаменту охорони здоров'я та курортів облдержадміністрації; висновків від 21-22 травня 2014 року спільного засідання постійних комісій обласної ради з питань зміцнення законності, правопорядку, боротьби з корупцією, охорони прав і свобод громадян; з питань охорони здоров'я, курортів та здорового способу життя; з питань регулювання комунальної власності та приватизації; з питань розвитку демократії, гласності свободи слова, інформаційного простору, видано розпорядження "Про призначення ОСОБА_8 на посаду головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення" шляхом укладення контракту строком з 6 червня 2014 року по 5 червня 2017 року.

На думку позивача, питання щодо призначення кандидатури головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення відбулось з порушенням норм чинного законодавства, яке регулює вказані питання, а відтак, розпорядження "Про призначення ОСОБА_8 на посаду головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення" від 06.06.2014 №174 є таким, що підлягає скасування, у зв'язку з чим вона звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду за захистом порушених прав.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року в задоволенні даного адміністративного позову відмовлено.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення;

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Приписи ч.2 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" установлюють, що обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

В свою чергу, сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада, відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України "Про місцеве самоврядування", складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Зазначене кореспондується з ч.1 ст. 1 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", зокрема, депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і Закону України "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів" обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України"

За замістом ч.1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, а голова районної, обласної, районної у місті ради в межах своїх повноважень видає розпорядження у відповідності до ч.7 ст. 55 Закону України "Про місцеве самоврядування".

В силу вимог частини 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

В судових засіданнях було встановлено, що 05 травня 2014 року Вінницькою обласною радою винесено розпорядження за підписом голови Свитка С.М. №70 "Про звільнення ОСОБА_8 з посади головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення".

21-22 травня 2014 року відбулось спільне засідання постійних комісій Вінницької обласної ради з питань зміцнення законності, правопорядку, боротьби з корупцією, охорони прав і свобод громадян; з питань регулювання комунальної власності та приватизації; з питань розвитку демократії, гласності, свободи слова, інформаційного простору. На порядку денному розглядалось питання по заміщенню вакантних посад керівників закладів охорони здоров'я - об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, одним із яких розгляд кандидатури ОСОБА_8 на заміщення вакантної посади головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення.

За результатами голосування рекомендовано голові Вінницької обласної ради Свитку С.М. призначити ОСОБА_8 на вакантну посаду головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення. Зазначена знайшло своє вираження в протоколі № 34/60/88/27 від 21-22 травня 2014 року.

06 червня 2014 року Вінницькою обласною радою за підписом голови Свитка С.М. видано розпорядження "Про призначення ОСОБА_8 на посаду головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення" шляхом укладення контракту строком з 6 червня 2014 року по 5 червня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування" постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Частинами 10 та 11 вищезазначеної норми Закону передбачено, що за результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Рекомендації постійних комісій підлягають обов'язковому розгляду органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, яким вони адресовані. Про результати розгляду і вжиті заходи повинно бути повідомлено комісіям у встановлений ними строк

Постійні комісії, на підставі ч.14 ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування", є підзвітними раді та відповідальними перед нею.

Проаналізувавши вищевказані правові норми та обставини призначення ОСОБА_9 на посаду головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що при прийнятті оскаржуваного розпорядження головою Вінницької обласної ради не було жодним чинном порушено норм чинного законодавства щодо порядку прийняття вказаного розпорядження, виходячи з наступного.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції було встановлено, що призначення ОСОБА_9 на посаду головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення відбулось в тому числі і на підставі пункту 5 Рішення № 671 22 сесії 6 скликання Вінницької обласної ради від 22.02.2014 року "Про суспільно-політичну ситуацію в Україні", відповідно до якого з метою оперативного вирішення питань та підвищення ефективності управління об'єктами спільної власності територіальних громад області доручено голові обласної Ради в міжсесійний період укладати контракти і припиняти їх дію, призначати і звільняти керівників об'єктів спільної власності територіальних громад області з наступним затвердженням розпоряджень на сесіях обласної Ради.

Однак, згідно пункту 20 частини 1 статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються в установленому законом порядку питання щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад та призначення і звільнення їх керівників.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що ч. 6 ст. 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" не віднесено до компетенції голови обласної ради призначення та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать місцевій територіальній громаді.

Отже, головою Вінницької обласної ради всупереч вищевказаним нормам чинного законодавства, було одноособово видано оскаржуване розпорядження, тоді як дане призначення мало б відбуватись на пленарном засіданні сесії відповідної ради як це передбачено Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", що в свою чергу свідчить про помилковість прийнятих висновків судом першої інстанції.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції також враховує, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.07.2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014 року, у справі № 802/2557/14-а за позовом ОСОБА_10 до Вінницької обласної ради про визнання протиправним рішення, визнано протиправним та скасовано пункт 5 рішення 22 сесії 6 скликання Вінницької обласної ради "Про суспільно-політичну ситуацію в Україні" від 22 лютого 2014 року, яким вирішено з метою оперативного вирішення питань та підвищення ефективності управління об'єктами спільної власності територіальних громад області доручити голові обласної Ради в міжсесійний період укладати контракти і припиняти їх дію, призначати та звільняти керівників об'єктів спільної власності територіальних громад області з наступним затвердженням розпоряджень на сесіях обласної ради.

За приписами ч.2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Зі змісту ч.1 ст. 72 КАС України слідує, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В призмі наведених обставин по справі судом першої інстанції помилково була надана оцінка тому, що при винесенні оскаржуваного розпорядження голова Вінницької обласної ради правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавсвтва керувався нормами ч.7 ст.55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", за якими голова районної, обласної, районної у місті ради в межах своїх повноважень видає розпорядження, так як у вищевказаних судових рішеннях зроблено висновок, що доручивши голові обласної ради одноособово приймати рішення про прийняття та звільнення керівників об'єктів спільної власності територіальних громад області, порушено права депутатів Вінницької обласної ради, брати участь у розгляді, обговоренні та вирішенні питань, пов'язаних з управлінням комунальними підприємствами, що не узгоджується з положеннями пункту 20 частини 1 статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування".

При аналізі наведених обставин по справі, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що відповідачем не дотримано приписів Закону України "Про місцеве самоврядування" та Регламенту Вінницької обласної Ради 6 скликання, затвердженого Рішенням №29 2 сесії 6 скликання від 28.12.2010 "Про регламент Вінницької обласної Ради 6 скликання", а саме: порядок скликання сесії ради, інформування депутатів про час і місце проведення сесії ради, питань, які передбачається внести на розгляд ради та прийняття відповідних рішень, з тих підстав, що у відповідності до приписів п.20 ч.1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються в установленому законом порядку питання щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

Щодо порушених (обмежених) прав депутата Вінницької обласної ради ОСОБА_6, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зазначено, що сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Пунктом 1 статті 2 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" унормовано, що депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громадян, який відповідно до Конституції України та Закону України "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів" обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Відповідно до положень статті 3 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

В силу вимог частини 1 статті 20 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", на сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради.

Нормами статті 30 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" закладено принцип непорушності повноважень депутата місцевої ради, згідно якого депутат місцевої ради наділений усією повнотою повноважень, передбачених цим та іншими законами України. Ніхто не може обмежити повноваження депутата місцевої ради інакше як у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Положення норм ч.7 ст. 49 Закону України "Про місцеве самоврядування" закріплюють, що депутат має право звернутися із запитом до керівників ради та її органів, сільського, селищного, міського голови, керівників органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих або зареєстрованих на відповідній території, а депутат міської (міста обласного значення), районної, обласної ради - також до голови місцевої державної адміністрації з питань, віднесених до відання ради.

Згідно з ч.10 зазначеної норми Закону, депутат має право знайомитися з будь-якими офіційними документами, які зберігаються у відповідних органах місцевого самоврядування, та робити виписки, копіювання цих документів.

В силу вимог п.7 ч.2 ст. 19 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради має право висловлюватися щодо персонального складу утворюваних радою органів і кандидатур посадових осіб, які обираються, призначаються або затверджуються радою.

Також, в силу вимог ст. 18 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" за якими депутат місцевої ради зобов'язаний:

1) додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів;

2) брати участь у роботі ради, постійних комісій та інших її органів, до складу яких він входить, всебічно сприяти виконанню їх рішень;

3) виконувати доручення ради, її органів, сільського, селищного, міського голови чи голови ради; інформувати їх про виконання доручень.

При аналізі вищевикладених норм права колегія суддів апеляційної інстанції приходить до твердження, що одноособове прийняття головою Вінницької обласної ради ОСОБА_11 оскаржуваного розпорядження призвело до обмеження (порушення) прав позивача як депутата обласної ради, визначених нормами чинного законодавства.

На підставі зазначеного суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що факт прийняття оскаржуваного розпорядження про призначення ОСОБА_8 на посаду головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення в міжсесійний період свідчить про порушення прав позивача як депутата обласної ради, а саме права щодо обговорення кандидатур та висловлення стосовно їх призначення на посаду керівників комунальних підприємств, установ і організацій та голосування з цього приводу на пленарному засіданні Ради.

У відповідності до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В судовому засіданні представником позивача надано належні докази в розумінні статті 71 КАС України, що свідчать про безпідставність прийнятого рішення головою Вінницької обласної ради Свитком С.М. від 06 червня 2014 року за № 174 щодо призначення ОСОБА_8 на посаду головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення, в свою чергу представниками відповідачів та третьої особи не доведено, а в суді апеляційної інстанції не знайшло своє підтвердження обгрунтованість виданого розпорядження.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувані дії відповідача не відповідають нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим розпорядження № 174 від 06 червня 2014 року "Про призначення ОСОБА_12 на посаду головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення" є протиправним, необгрунтованим та прийнятим з порушенням норм чинного законодавства.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі належно дав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, в деяких випадках помилково застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду всім обставинам справи призвели до помилкового висновку, у зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

За таких обставин, відповідно до ст. 94 КАС України, поверненню з Державного бюджету України підлягає 113,62 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу депутата Вінницької обласної Ради ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом депутата Вінницької обласної Ради ОСОБА_6 до Голови Вінницької обласної Ради Свитка Сергія Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8 про визнання протиправним та скасування розпорядження - скасувати .

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов депутата Вінницької обласної Ради ОСОБА_6 до Голови Вінницької обласної Ради Свитка Сергія Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8 про визнання протиправним та скасування розпорядження задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Вінницької обласної Ради № 174 від 06 червня 2014 року "Про призначення ОСОБА_12 на посаду головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення".

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_6 судові витрати у розмірі 113,62 грн. (сто тринадцять гривень шістдесят дві копійки).

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 березня 2015 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.