Справа № 190/479/14-а(2а/190/10/14)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2015 рокусправа № 190/479/14-а(2а/190/10/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2014 року у справі № 190/479/14-а(2а/190/10/14)

за позовом до відповідача за участі третьої особи: про ОСОБА_1 Управління Пенсійного фонду України в П'ятихатському районі Дніпропетровської області Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до П'ятихатського районного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в П'ятихатському районі Дніпропетровської області (далі по тексту - відповідач або УПФУ в П'ятихатському районі), за участі третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування періоду служби в армії СРСР до спеціального стажу, недонарахування спеціального стажу роботи, відмови у індексації першої складової пенсії, відмови щодо надання самостійного вибору періоду оптимізації та зобов'язати відповідача: зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за Списком №1, строк служби у складі збройних сил СРСР з 21 листопада 1984 року по 29 жовтня 1986 року, всього 1 рік 11 місяців 9 днів; додатково зарахувати 11 років страхового стажу за період роботи за Списком №1; здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням збільшеного спеціального та страхового стажу; провести індексацію першої складової пенсії при її розрахунку за двоскладовою формулою; визнати за позивачем право самостійного вибору оптимізації періоду, за який вираховується заробітна плата при призначенні пенсії; нарахувати та виплатити доплату за 12 років понаднормового стажу.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зазначив, що з 24 серпня 2012 року перебуває на обліку в УПФУ в П'ятихатському районі, отримує пенсію за віком за Списком № 1, його пенсійний стаж складає 26 років 8 місяців, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 - 9 років 2 місяці. Вважає, що при нарахуванні та виплаті йому пенсії відповідачем порушуються норми чинного законодавства, так відповідачем при призначенні йому пенсії не зараховано період служби в збройних силах СРСР з 21 листопада 1984 року по 29 жовтень 1986 року та до страхового стажу не донараховано додатково 11 років відпрацьованих на роботах з особливо важкими та шкідливими умовами праці за Списком № 1. Крім того, вважає, що оскільки пенсія йому призначена на пільгових умовах, доплата за понаднормовий стаж повинна нараховуватись за 12 років, тобто як різниця між розміром страхового стажу в сумі 37 років та розміром трудового стажу для призначення пенсії в сумі 25 років.

Постановою П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2014 року у справі № 190/479/14-а(2а/190/10/14) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що для розрахунку індивідуального коефіцієнту стажу позивача пільговий стаж 9 років зараховано в подвійному розмірі, що також підтверджується листом Управління пенсійного фонду України в П'ятихатському районі від 25.11.2013 року (а.с.12) та листом директора Департаменту пенсійного забезпечення від 07.05.2013 року, з якого слідує, що при визначенні коефіцієнту страхового стажу позивача взято його страховий стаж 34 роки 5 місяців 11 днів (а.с.111-112). А оскільки, загальний стаж позивача складає 26 років 8 місяців, з яких 9 років 2 місяці стаж роботи за Списком № 1, отже, позивач має загальний стаж роботи лише 26 років, а тому відповідач правомірно при розрахунку та виплаті пенсії не здійснює доплату за понаднормовий стаж.

Позивач - ОСОБА_1, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2014 року у справі №190/479/14-а(2а/190/10/14) та задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначив, що відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд порушує право позивача самостійно обирати нарахування пенсії за двоскладовою формулою, що кореспондується статтею 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» з урахуванням індексації першої складової пенсії. Крім того, позивач зазначає, що відповідач повинен брати час проходження служби в збройних силах СРСР не тільки для визначення права на пенсію, а і для зарахування пільгового страхового стажу, відповідно до чого, загальний стаж позивача, що дає право на пільгову пенсію, складатиме 11 років 1 місяць 9 днів.

Відповідач заявлених апеляційних вимог не підтримав, звернувшись до суду з запереченнями на апеляційну скаргу, в яких просив залишити без змін Постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2014 року у справі №190/479/14-а(2а/190/10/14), як таку, що ухвалено обґрунтовано та з дотриманням норм чинного законодавства.

Під час апеляційного розгляду справи представник позивача повністю підтримав заявлені апеляційні вимоги, а представник відповідача проти них заперечував.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером та з 24 серпня 2012 року перебуває на обліку у Відділі з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду України в П'ятихатському районі Дніпропетровської області, отримує пенсію за віком по Списку № 1 згідно статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах. У армії СРСР позивач проходив службу в період з 21.11.1984 року по 29.10.1986 року, про що свідчить копія трудової книжки (а.с.7-9) та довідка, видана військовим комісаром П'ятихатського ОРВК(а.с.76). На момент призову до Радянської армії позивач працював повний робочий день на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК» з 28 січня 1983 року по 15 листопада 1984 року та після проходження служби в армії з 08 грудня 1986 року по 31 липня 1991 року, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до пенсійної справи загальний трудовий стаж позивача складає 26 років 8 місяців, з яких 9 років 2 місяці стаж роботи за Списком № 1, в тому числі військова служба складає 1 рік 11 місяців 9 днів, тобто строк служби позивача у складі збройних сил СРСР з 21.11.1984 року по 29.10.1986 року відповідачем зарахований до спеціального стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за Списком № 1 (а.с.108).

Листом Управління Пенсійного фонду України у П'ятихатському районі Дніпропетровської області від 22.07.2013 року (а.с.15) позивача повідомлено, що розмір його пенсії обчислено за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", він складає 1269,95 грн. В тому числі: основний розмір пенсії за віком 1233,20 грн., підвищення з 01.03.2013 року - 36,75 грн.

Також в даному листі відповідач навів умовний розрахунок пенсії позивача згідно його заяви на підставі п. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і даний розрахунок складається із двох складових:

- перша складова (розрахована відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення"). Середньомісячний заробіток обчислено за період з 01.08.1989 року по 31.07.1994 року та з 01.07.2003 року по 31.12.2003 року за даними персоніфікованого обліку, який складає 842,06 грн. Основний розмір пенсії від середнього заробітку становить 538,92 грн., основний розмір пенсії з урахуванням коефіцієнтів - 603,69 грн., розмір пенсії з обмеженням - 224 грн.;

- друга складова (розрахована відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування") 670 грн. - доплата до прожиткового мінімуму (849 грн.), 36,75 грн. - підвищення відповідно до ст. 42 з 01.03.2013 року, 706,75 грн. - розмір пенсії за віком.

Разом загальний розмір пенсії за віком по 2- складових становить - 930,75 грн. (224+706,75 грн.)

Позивачу, при призначенні пенсії було враховано заробітну плату за період з 01.08.1989 року по 31.07.1994 року, з 03.05.2001 року по 31.08.2006 року та всю заробітну плату позивача з 01.07.2000 року по 31.082006 та з 01.01.2007 року по 31.08.2001 рік. Всього 190 місяців.

Із загальної кількості місяців страхового стажу при обчисленні заробітку вилучено 32 місяці (10%), в розрахунок взято 158 місяців, тобто виключено 32 місяці заробітку, який автоматично в комп'ютерному режимі визначено програмним забезпеченням як місяці з найменшим заробітком.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Щодо апеляційних вимог про зобов'язання відповідача провести індексацію першої складової пенсії позивача за двоскладовою системою, суд зазначає.

Як вбачається із матеріалів справи позивач одержує державну пенсію за віком по Списку № 1, призначену управлінням Пенсійного фонду України в П'ятихатському районі Дніпропетровської області і в 2013 році позивач звернувся до відповідача з заявою провести індексацію першої складової пенсії за двоскладовою формулою.

Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України у П'ятихатському районі Дніпропетровської області листом від 22 липня 2013 року позивача повідомлено про те, що розмір його пенсії обчислено за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та складає 1269,95 грн. В тому числі: основний розмір пенсії за віком 1233,20 грн., підвищення з 01 березня 2013 року - 36,75 грн.

Крім того, у вищезазначеному листі наведено умовний розрахунок пенсії позивача на підставі п. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який складається із двох складових:

- перша складова (розрахована відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення"). Середньомісячний заробіток обчислено за період з 01.08.1989 року по 31.07.1994 року та з 01.07.2003 року по 31.12.2003 року за даними персоніфікованого обліку, який складає 842,06 грн. Основний розмір пенсії від середнього заробітку становить 538,92 грн., основний розмір пенсії з урахуванням коефіцієнтів - 603,69 грн., розмір пенсії з обмеженням - 224 грн.

- друга складова (розрахована відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування") 670 грн. - доплата до прожиткового мінімуму (849 грн.), 36,75 грн. - підвищення відповідно до ст. 42 з 01.03.2013 року, 706,75 грн. - розмір пенсії за віком.

Разом загальний розмір пенсії за віком по 2- складових становить - 930,75 грн. (224+706,75 грн.)

У зв'язку з вищезазначеним відповідачем зазначено, що здійснювати індексацію першої складової пенсії позивача за двоскладовою формулою є недоцільним, оскільки це призведе до зменшення її розміру.

Відповідно до частини 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Оскільки, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року набув чинності 01.01.2004 року, тобто частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли до 01.01.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Тобто, зі змісту даної норми Закону слідує, що індексації підлягає вся пенсія, а не перша її складова, як того просить позивач, про що також було зазначено відповідачем в листі Управління Пенсійного фонду України в П'ятихатському районі Дніпропетровської області від 08.08.2013 року (а.с.13).

Таким чином, управління Пенсійного фонду України в П'ятихатському районі під час перерахунку пенсії діяло правомірно та в межах повноважень, наданих чинним нормативно-правовим регулюванням.

Щодо апеляційних вимог ОСОБА_1, стосовно визнання права самостійного вибору оптимізації періоду, за який вираховується заробітна плата при призначенні пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " в редакції станом на 01.07.2005 року для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

При розрахунку заробітку за вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.

Позивачу із загальної кількості місяців страхового стажу при обчисленні заробітку вилучено 32 місяці (10%), в розрахунок взято 158 місяців, тобто виключено 32 місяці заробітку, який автоматично в комп'ютерному режимі визначено програмним забезпеченням як місяці з найменшим заробітком.

«Оптимізація» проводиться в комп'ютерному режимі згідно програми розробленої Пенсійним фондом України з відповідним погодженням Міністерства праці та соціальної політики України. Крім того, кратність років при оптимізації заробітку не враховується, оскільки страхові внески згідно вище вказаного закону сплачуються з заробітної плати, яка відповідно виплачувалася за один певний місяць, а не за два (один відпрацьований + один доданий згідно ч.4 ст. 24 Закону (№1058).

Згідно ч. 3 ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначено верхню граничну межу «до 60 календарних місяців» і не вказано нижню. Позивачу при оптимізації виключено 32 календарних місяців, що відповідає положенням закону, оскільки становить величину «до 60 календарних місяців» та не перевищує 10% тривалості страхового стажу врахованого в одинарному розмірі.

Відповідно до п. 2 Положення про Пенсійний фонд України затвердженого постановою КМУ від 24.10.2007 р. № 1261, Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією і Законами України, указами президента України та постановами Верховної Ради України прийнятими відповідно до Конституції та Законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно - правовими актами.

Отже, дії відповідача по вибору періоду оптимізації є правомірними.

Щодо апеляційної вимоги позивача стосовно зобов'язання відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 роботи, що дає право на пільгову пенсію за Списком №1, строку служби у складі збройних сил СРСР у період з 21 листопада 1984 року по 29 жовтня 1986 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченог Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

На період проходження позивачем військової служби діяло Положення «Про порядок призначення та виплати державних пенсій», затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590.

Відповідно до пункту «к» частини 1 пункту 109 положення «Про порядок призначення та виплати державних пенсій», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590, крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

Цим же пунктом Положення встановлено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком і інвалідності робітником і службовцем, що працював на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці, періоди, вказані в підпунктах «к» і «л», прирівнюються по вибору того, хто звернувся за призначенням пенсії або до роботи, яка передує цьому періоду, або до роботи, який йде за закінченням цього періоду.

Таким чином, оскільки на момент вступу до лав Радянської армії позивач працював на роботі, яка відноситься до Списку № 1, і пільговий характер такої роботи є беззаперечним, тому період служби в армії підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказаний висновок кореспондується з положеннями абзацу другого пункту 1 статті 8 чинного Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за змістом якого час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Як вбачається з пенсійної справи позивач має загальний трудовий стаж 26 років 8 місяців, з яких 9 років 2 місяці стаж роботи за Списком № 1, в тому числі військова служба складає 1 рік 11 місяців 9 днів, тобто строк служби позивача у складі збройних сил СРСР з 21.11.1984 року по 29.10.1986 року відповідачем зарахований до спеціального стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за Списком № 1 /а.с.108/.

Факт зарахування позивачу до страхового стажу строкової військової служби також підтверджується листом, директора Департаменту пенсійного забезпечення від 07.05.2013 року (а.с.111-112)

Що стосується вимог позивача про зарахування періоду служби у збройних силах СРСР до страхового стажу у подвійному розмірі слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Про періоди діяльності особи, які прирівнюються до пільгового трудового стажу за Списком№1, у названій нормі не йдеться.

Як свідчить зміст апеляційної скарги, позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на частину 4 статті 24 Закону України №1058, згідно якої періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом, та норми п. 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року. При цьому, позивач не врахував , що порядок визначення пільгового страхового стажу для осіб, пенсії яким призначено за Списком №1, безпосередньо визначений частиною 3 статті 24.

Крім того, згідно з пунктом 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року, при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах, служба в військах і органах ВКК, ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, Міністерства внутрішніх справ союзних республік, служба в органах міліції прирівнюється за вибором особи, яка звертається за пенсією, до роботи, яка передувала службі чи безпосередньо слідувала за нею. При цьому зазначені періоди враховуються в розмірі, який не перевищує наявного стажу роботи. Про зарахування вказаних позивачем періодів у кратному розмірі у Положенні не йдеться.

Щодо апеляційних вимог позивача, стосовно виключення з періоду за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії періоди:

- з 01 січня 2001 року по 01 травня 2001 року;

- з 01 січня 2007 року по 31 січня 2011 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 185 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено межі перегляду судом апеляційної інстанції. Частиною 4 статті 185 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Оскільки, вищезазначені апеляційні вимоги у позові заявлені не були, то суд апеляційної інстанції вважає правомірним залишити їх без розгляду.

На підставі зазначеного, слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач має загальний стаж роботи лише 26 років, а тому відповідач правомірно при розрахунку та виплаті пенсії не здійснює доплату за понаднормовий стаж.

Виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2014 року у справі № 190/479/14-а(2а/190/10/14) - залишити без змін.

Керуючись статтями 185, 195,196,198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2014 року у справі № 190/479/14-а(2а/190/10/14) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко