Справа № 752/2715/14-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

04 березня 2015 року м. Київ В/800/1120/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Мойсюка М.І., Головчук С.В., Ситникова О.Ф.,

Тракало В.В., Штульман І.В.,

вирішивши питання про допуск до провадження Верховного Суду України справи за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2015 року, за заявою ОСОБА_6, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про допуск до провадження Верховного Суду України зазначеної справи з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для допуску вказаної справи до провадження Верховного Суду України, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Разом з тим, під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі, а також різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню або різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин), при цьому зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень має місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Так, у справі, яку заявник просить допустити до провадження Верховного Суду України, касаційний суд залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову, у якому заявник просив зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок і виплату пенсії, призначеної згідно Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ), на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі постанова КМУ № 355) та частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці, яка видана на виконання постанови КМУ № 355.

Такий висновок судів ґрунтується на тому, що перерахунок пенсії на підставі постанови КМУ № 355 здійснюється у відсотковому відношенні, виходячи з розміру грошового забезпечення, з якого була призначена пенсія, а оскільки Кабінетом Міністрів України не приймалось рішень щодо змін розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для позивача, або у зв'язку із введенням для нього нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, то і правила частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, у даному випадку, не підлягають застосуванню.

Також, розглядаючи справу суди вказали на правомірність дій Управління Пенсійного фонду України щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу, на підставі постанови КМУ № 355, з урахуванням грошового забезпечення, з якого обчислено розмір пенсії при її призначенні, а не довідки, виданої на виконання постанови КМУ № 355.

Натомість, у постанові Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2014 року (касаційне провадження К/800/53985/12), наданому заявником на підтвердження наявності підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України та допуску справи до провадження Верховного Суду України по іншому застосовано частину 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

Зокрема, задовольняючи позов, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що пенсія, призначена згідно Закону № 2262-ХІІ, підлягає перерахунку за правилами частини 3 статті 63 цього Закону, на підставі постанови КМУ № 355 та довідки про розмір грошового забезпечення, виданої на виконання цієї постанови уряду.

З наведеного вбачається, що суди, при розгляді справ у подібних правовідносинах, за тотожного суб'єктного складу їх учасників, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм та обставин кожної конкретної справи поширили дію частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ на спірні правовідносини у справі, в якій ухвалене рішення на яке заявником здійснюється посилання, і не застосували цю саму норму до аналогічних відносин у справі, про допуск якої до провадження Верховного Суду України просить заявник.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2015 року свідчить про наявність підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України і перегляду зазначеного судового рішення з мотивів, встановлених пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи те, що оскаржується рішення суду касаційної інстанції, з якого вбачається неоднакове застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах і виходячи з вимог статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за можливе допустити справу до провадження Верховного Суду України для перегляду вказаного судового рішення.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2015 року.

Ухвалу про допуск справи до провадження разом із заявою про перегляд судового рішення та доданими до неї документами надіслати до Верховного Суду України протягом п'яти днів з дня її постановляння. Копію ухвали про допуск справи надіслати разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.І. Мойсюк

С.В. Головчук

О.Ф. Ситников

В.В. Тракало

І.В. Штульман