Справа № 804/9219/14
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2015 рокусправа № 804/9219/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

за участю секретаря: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у справі №804/9219/14
за позовом Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області
до про Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області (далі по тексту - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту - відповідач), в якому просило стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 100, 30 грн.(а.с.2-3)

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2014 року відкрито адміністративне провадження у справі №804/9219/14. (а.с.1)

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зазначив, що на банківський рахунок пенсіонера ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 помилково було перераховано пенсію за жовтень 2013 року в розмірі 994 грн. На письмову вимогу позивача про повернення вказаної суми, банком до пенсійного органу повернуто лише 893,70 грн., оскільки кошти в розмірі 100,30 грн. зараховано на рахунок кредитної лінії померлого пенсіонера.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у справі №804/9219/14 адміністративний позов задоволено. (суддя - Горбалінський В.В.) (а.с.40-41)

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що кошти в сумі 100, 30 грн. є такими, що отримані відповідачем без належної правової підстави і тому мають бути повернуті позивачеві.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у справі №804/9219/14 та відмовити у задоволені адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначив, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, таким, що винесено внаслідок неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, свого представника для участі у її розгляді не направив.

За таких обставин, з урахуванням думки представника відповідача, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у справі № 804/9219/14 та відмовити у задоволені позовних вимог.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі підстави.

З матеріалів справи вбачається, що 30.12.2009 року між управлінням Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» укладено договір № 55.

Відповідно до вищезазначеного договору відповідач та його підвідомчі органи виконують функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженні постановою Кабінетом Міністрів України від 30.08.1993 року № 1596.

Відповідно до параграфу 1 статті 10 розділу V договір набирає чинності з 01 січня 2010 року та діє до 1 січня 2011 року.

Крім того, встановлено, що додатковою угодою № 1 до договору №55 від 30 грудня 2009 року внесено зміни зокрема до параграфу 1 статті 10 розділу V, а саме цифри « 2011» замінено цифрами « 2012», тобто дію договору подовжено до 01 січня 2012 року.

Згідно з параграфом 4 ст. 8 договору № 55 суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи банку повертають відповідним органам фонду, за їх письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

За пенсійною справою № 147356 ОСОБА_1 (8 число виплати) управлінням профінансовано кошти на виплату пенсій 07.10.2013 року в сумі 994 грн., які були зараховані банком на поточний рахунок одержувача 07.10.2013 року.

Водночас, 02.10.2013 року управлінням Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області на адресу ЛФ ПАТ КБ «ПриватБанк» надіслано розпорядження по повернення коштів, яке отримано банком 07.10.2013 року

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повернув частину грошових коштів, які знаходились на банківському рахунку в розмірі лише 893, 70грн з посиланням на те, що частина коштів в розмірі 100, 30 грн зарахована на рахунок кредитної лінії померлого пенсіонера.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законами України «Про банки та банківську діяльність» та «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно з п. 2 Загальних положень Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999, (далі за текстом - Порядок) виплата пенсій та грошової допомоги згідно з цим Порядком здійснюється через поточні рахунки, що відкриваються у банках, з якими Пенсійний фонд та Мінсоцполітики за результатами конкурсу укладають відповідні угоди з визначенням санкцій за недотримання ними договору перед одержувачами.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється у разі смерті пенсіонера. Пенсія виплачується пенсіонеру по місяць його смерті включно.

Відповідно до п.п. 1.3., 1.39. ст. 1, п. 7.1.2. ст. 7 та ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", гроші, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність отримувача; списання примусове - списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом; банк на договірній основі повинен здійснювати зберігання коштів, проводити розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Пунктом 13 Порядку передбачено, що у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії та грошової допомоги уповноважений банк зобов'язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, і зробити відповідну помітку у примірнику списку на зарахування пенсій та допомоги, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду або органу праці та соціального захисту населення. Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

Статтею 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено, зокрема, що банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

З огляду на викладене банк не є власником коштів, перерахованих Фондом, не має права на суму коштів, що знаходиться на рахунку клієнта банку, не вправі розпоряджатись такими коштами, а лише вчиняє дії по обслуговуванню рахунку клієнта. При цьому, обов'язок банку здійснити певні дії щодо особового рахунку клієнта (в тому числі здійснити повне чи часткове списання грошових коштів з особового рахунку клієнта) виникає лише у передбачених законодавством випадках.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, стосовно того, що, оскільки станом на час зарахування грошових коштів, 07.10.2013 року, у розмірі 994 грн. на банківський рахунок ОСОБА_1, відповідач був повідомлений про смерть останнього, вказана сума повинна була бути повернута до пенсійного органу.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення позовних вимог прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 29 липня 2014 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у справі №804/9219/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 06 березня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко