Справа № 562/3404/14-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ємельянова Л.В.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"12" березня 2015 р. Справа № 562/3404/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "23" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років та зобов'язати відповідача призначити та виплатити пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років у відповідності до вимог ч.1 ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 20.09.2013 року.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23.12.2014 року позов задоволено, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області призначити та виплачувати ОСОБА_3 державну пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до положень ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 20 вересня 2013 року.

Вважаючи, що вищевказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статтею 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року по 31.12.1986 рік - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Частиною 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Встановлено, що позивач народився 20 вересня 1963 року, що стверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Здолбунівським РВ УМВС України в Рівненській області 02.07.1997 року (а.с.8).

Будучи водієм Здолбунівського автотранспортного підприємства № 15662 з 31 травня 1986 року по 10 червня 1986 року був командирований для перевезення цементу зі станції Вільча на реактор Чорнобильської АЕС (м.Прип'ять) та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На підставі документів, які підтверджують його участь у ліквідації аварії на ЧАЕС, йому було видано посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії серії НОМЕР_2 від 06.12.1999 року (а.с.3).

З матеріалів справи вбачається, що 20 вересня 2013 року позивачу виповнилось 50 років та він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області із заявою про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державної пенсії, на 10 років відповідно до положень ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Однак, листом від 02.06.2014 року № 578/04-01 (а.с.7) відповідач відмовив йому у призначенні вищевказаної пенсії з мотивів відсутності первинних документів, що підтверджують періоди роботи (населений пункт чи об'єкт), де ним проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Вважає відмову відповідача у призначенні йому пенсії протиправною, адже даний факт він підтвердив посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році серії НОМЕР_2 (категорія № 2), що видане йому 06 грудня 1999 року Рівненською облдержадміністрацією. Крім цього, його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджується наданими доказами.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 (а.с.20), з 06 березня 1984 року по 17 травня 1995 року позивач працював на посаді водія у Здолбунівському АТП-15662.

Згідно довідки № 256, виданої 30.09.1992 року Здолбунівським автотранспортним підприємством №15662 (а.с.4), ОСОБА_3 з 31 травня 1986 року по 10 червня 1986 року був командирований для перевезення цементу зі станції Вільча на реактор Чорнобильської АЕС (м.Прип'ять) по ліквідації наслідків аварії.

Факт участі позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 31 травня 1986 року по 10 червня 1986 року підтвердили також в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які разом з позивачем працювали у Здолбунівському АТП-15662 та з 31 травня 1986 року по 10 червня 1986 року перебували на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у м.Прип'ять Київської області, що розташоване в зоні відчуження.

За участь позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одержав заробітну плату в трьохкратному розмірі. Таке нарахування було передбачене розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року. Ним було встановлено кратність оплати праці робітників, зайнятих у ліквідації наслідків аварії по зонах небезпечності у зоні відчуження, а саме: у третій зоні - 5, у другій - 4, у першій - 3.

Відповідно до підпункту "г" п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії з урахуванням положень ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додається також посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, довідка про період перебування в зоні відчуження.

Посилання відповідача на відсутність документів, якими стверджується час, період, місце роботи в зоні відчуження є безпідставним, оскільки єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, як учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про періоди роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях, тощо, є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дослідивши в судовому засіданні надані сторонами по справі докази, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, постанову суду - без змін.

Згідно ч.1 ст.200 КАС України, підставами для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін є правильне встановлення обставин справи та ухвалення судового рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, не спростовують висновків суду першої інстанції і не є підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "23" грудня 2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано:

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

- представник ОСОБА_6 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області вул.Г.Мазепи 2,м.Здолбунів,Рівненська область,35705

- ,