Справа № 683/3619/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/3619/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сагайдак І.М.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

05 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Александрової К.В.,

представника відповідача Моргун Наталії Василівни, представник на підставі довіреності.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Староконстянтинівському районі Хмельницької області на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Староконстянтинівському районі Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання призначити пенсію за віком,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у Староконстянтинівському районі Хмельницької області про визнання протиправною відмову відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи з 01 травня 2012 року по 31 жовтня 2014 року у ВАТ "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування", зобов'язати відповідача зарахувати зазначений період роботи до страхового стажу та призначити пенсію за віком.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилась. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Разом з тим, 27.02.2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_3, у якій просила розглянути справу без її участі, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2014 року- без змін.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 виповнилось 55 років.

05 листопада 2014 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України у Староконстянтинівському районі Хмельницької області із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом управління Пенсійного фонду України у Староконстянтинівському районі Хмельницької області №10549/03 від 20.11.2014 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки відсутній необхідний стаж роботи 30 років. Разом з тим, відповідач зарахував до трудового стажу ОСОБА_3 27 років 11 місяців 5 днів. Період роботи позивача з 01 травня 2012 року по 31 жовтня 2014 року у ВАТ "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування", що складає 2 роки 6 місяців, відповідачем не враховано до трудового стажу, в зв'язку із несплатою у цей період страхових внесків .

Вважаючи вказану відмову незаконною позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови у зарахуванні вказаного періоду роботи позивача на підприємстві до страхового стажу є неправомірними.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Період роботи позивача з 01 травня 2012 року по 31 жовтня 2014 року на посаді охоронця контрольно-пропускного пункту ВАТ "Старокостянтинівський завод ковальсько-пресового устаткування" підтверджується записами трудової книжки, а також трудовим договором №6 від 30.04.2012 року.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта, щодо неможливості зарахувати оскаржуваний період роботи позивача до страхового стажу роботи, оскільки підпримством не сплачено страхові внески.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі, не меншій ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із статтею 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: 1) громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільніно-правового характеру.

Статтею 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є: 1) роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства Україні незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правової характеру.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону.

Отже підприємство, на якому працював позивач у спірний період за трудовим договором, є страхувальником позивача, і саме вони мали здійснювати передбачені законодавством внески до Пенсійного фонду України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання відповідача при відмові у зарахуванні страхового стажу позивачу за спірний період на те, що підприємством в якому працювала ОСОБА_3, не було сплачено страхові внески, є безпідставними, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно утримувались страхові внески.

Аналогічна позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2014 року по справі № К/800/53210/13.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2014 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Староконстянтинівському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 12 березня 2015 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.