Справа № 808/5000/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2015 рокусправа № 808/5000/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року у справі №808/5000/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кисеньмонтаж» до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кисеньмонтаж» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.03.2014 року №, яким ТОВ "Кисеньмонтаж" збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 21392,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 10696,00 грн.; №, яким ТОВ "Кисеньмонтаж" був зменшений розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9500,00 грн.; №, яким ТОВ "Кисеньмонтаж" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 22461,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 11230,50 грн.. В обґрунтування заявлених вимог позивач, зокрема, посилався на безпідставні висновки перевіряючих осіб щодо нереальності укладених правочинів з ТОВ «Будівельна компанія «Паллада», ТОВ «Вінкана Сервіс» та вказував на реальність цих господарських взаємовідносин?.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено. Постанова суду мотивована необґрунтованістю та недоведеністю відповідачем тих обставин, які стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. Такі висновки суд обґрунтував встановленими обставинами справи, які свідчать про реальність господарських операцій, які не визнаються відповідачем, а також наявністю належним чином оформленими первинними документами, які підтверджують здійснені позивачем господарські операції.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області) подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблено в Акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалам справи, що посадовими особами ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженої відповідальністю "Кисеньмонтаж" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість під час взаємовідносин з ТОВ ''Будівельна компанія "Паллада" та ТОВ "Вінкана Сервіс" за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки складено акт від 07.03.2014 року № 184/08-25-22-015/01415163, в якому зроблено висновки про порушення підприємством вимог:

п.138.1. ст.138, п.п.139.1.9. п.139.1. ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено сплату з податку на прибуток підприємств на загальну суму 22461,00грн.

ст. 1, п. 2 ст. З, п. 1, н. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", п.п. 1.1. п. 1, п.п. 1.2. п. 1, п. 2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, п.п. 14.1.181 п. 14.1. ст. 14, п. 201.10. СТ. 201, п. 198.3., п. 198.4., п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України та п. 19 ст. 2 Бюджетного кодексу України, в результаті чого підприємством:

- занижено сплату з податку на додану вартість у розмірі 21392,00грн.;

- завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на загальну суму 9 500, 00 грн.

Такі висновки ДПІ, з огляду на акт перевірки, ґрунтуються на наступному.

Проведеною перевіркою встановлено відображення ТОВ "Кисеньмонтаж" у податковому обліку господарських операцій з ТОВ «Будівельна компанія «Паллада», ТОВ «Вінкана Сервіс» з приводу виконання договорів.

Перевіркою встановлено нереальність господарських операцій між ТОВ «Кисеньмонтаж» та ТОВ «Будівельна компанія «Паллада» і ТОВ «Вінкана Сервіс», у зв'язку з чим ДПІ вказує на те, що надані до перевірки документи, на підставі яких були сформовано витрати та податковий кредит ТОВ «Кисеньмонтаж» не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів.

Нереальність господарських операцій ДПІ пов'язує з тим, що на час проведення перевірки порушені кримінальні справи за фактом фіктивного підприємництва, створення (придбання) фіктивних суб'єктів підприємницької діяльності - ТОВ «Будівельна компанія «Паллада» і ТОВ «Вінкана Сервіс». Так, досудовим слідством встановлено, що громадянка ОСОБА_1, маючи умисел на здійснення фіктивного підприємництва, перереєструвала на гр.ОСОБА_2 суб'єкт підприємницької діяльності - ТОВ «Будівельна компанія «Паллада», при цьому, печатку підприємства та установчі документи підприємства ОСОБА_1 залишила у себе та використовувала підприємство для здійснення фіктивної діяльності з метою «конвертації» грошових коштів. Крім цього, ОСОБА_1, з метою здійснення фіктивної діяльності, зареєструвала на ім'я ОСОБА_3 суб'єкт підприємницької діяльності - ТОВ «Вінкана Сервіс». Після реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 отримала печатку та установчі документи підприємства та використовувала їх для здійснення фіктивної діяльності з метою «конвертації» грошових коштів шляхом проведення безтоварних операцій.

З цих підстав, ДПІ вказує неправомірність визначення ТОВ «Кисеньмонтаж» витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування та формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Будівельна компанія «Паллада», ТОВ «Вінкана Сервіс», що призвело до заниження грошового зобов'язання з податку на додану вартість та з податку на прибуток, а також до завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту по декларації за липень 2012 року на загальну суму 9 500, 00 гри.

На підставі Акту перевірки ДПІ прийнято податкове повідомлення- рішення:

від 21.03.2014 року № , яким ТОВ "Кисеньмонтаж" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 21392,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 10696,00 грн.;

від 21.03.2014 року № , яким ТОВ "Кисеньмонтаж" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 9500,00 грн.;

від 21.03.2014 року № , яким ТОВ "Кисеньмонтаж" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 22461,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 11230,50 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаних податкових повідомлень-рішень є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржене рішення відповідача прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Так, відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно із п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Витрати, що не враховуються при визначені оподатковуваного прибутку, визначені ст.139 ПК України.

Відповідно до пп. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у зв'язку з придбаванням товарів (робіт, послуг), до складу витрат та сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту підприємства. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), понесення витрат, у зв'язку з господарською діяльністю платника, сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт понесення витрат та сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними первинними документами.

Як зазначено вище, фактично єдиною підставою для висновків ДПІ щодо неправомірності визначення позивачем витрат та формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Будівельна компанія «Паллада», ТОВ «Вінкана Сервіс», стали обставини, які свідчать про порушення кримінальної справи щодо створення (придбання) фіктивних суб'єктів підприємницької діяльності - ТОВ «Будівельна компанія «Паллада» і ТОВ «Вінкана Сервіс». З цих підстав, ДПІ робить висновок про те, що вся діяльність постачальників позивача є фіктивною, оскільки спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вимоги третім особам.

З такими висновками податкової служби погодитись не можливо, оскільки сам по собі факт порушення кримінальної справи з приводу фіктивного підприємництва, встановлення під час досудового слідства обставин, які свідчать про фіктивність створення (придбання) суб'єкта підприємницької діяльності, автоматично не свідчить про те, що усі операції, вчиненні від імені цього суб'єкта є фіктивними. Аналогічно, сам собою факт непричетності формальних керівників до діяльності суб'єкта господарювання не свідчить про нереальність спірних господарських операцій, оскільки такі операції могли здійснюватися від імені підприємства іншими особами. В свою чергу, платник податків не зобов'язаний перевіряти повноваження представників підприємства в тому разі, коли обставини здійснення господарської операції не викликали в нього сумнівів щодо спроможності контрагента до вчинення відповідної операції. Інші випадки коли в межах досудового слідства встановлені обставини, що стосуються певних спірних операцій, а саме обставини взаємовідносин між покупцем та постачальником, фіктивність створення якого встановлена вироком.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що за фактом створення (придбання) фіктивного суб'єкта підприємницької діяльності відносно гр.ОСОБА_1 судом винесено вирок. Як вбачається з вироку Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29.04.2014р. судом було встановлено вину ОСОБА_1 у створенні (придбанні) фіктивних суб'єктів підприємницької діяльності - ТОВ «Будівельна компанія «Паллада», ТОВ «Вінкана Сервіс». В той же час, судом встановлено також і обставини, які свідчать про здійснення ТОВ «Будівельна компанія «Паллада», ТОВ «Вінкана Сервіс» і реальних господарських операцій, направлених на настання відповідних наслідків цієї діяльності (абз.7 стор.21 вироку, а.с.98). Також, вироком встановлено, що з урахуванням обставин, також слід вважати недоведеними обставини незаконного формування ОСОБА_1 податкового кредиту підприємствам-контрагентам, зазначеним в обвинувальному акті (абз.2 стор.29 вироку, а.с.102). До таких підприємств-контрагентів відноситься і ТОВ "Кисеньмонтаж" (абз. 4 стор.23 вироку, а с.99).

Таким чином, встановлені вироком суду обставини справи не свідчать про здійснення ТОВ «Будівельна компанія «Паллада», ТОВ «Вінкана Сервіс» з ТОВ "Кисеньмонтаж" безтоварних господарських операцій.

Отже, обставини, які наведені в акті перевірки та з якими податкова служба пов'язує порушення позивачем вимог податкового законодавства, є непідтвердженими, у зв'язку з чим не можуть бути підставою для прийняття контролюючим органом спірних податкових повідомлень-рішень.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено та не спростовано доводами апеляційної скарги те, що для виконання своїх договірних зобов'язань перед ТОВ "Креомаш Україна" згідно Договору ЛГ" 01/02 від 03.02.2012р. (а.с.54), Позивачем, для виконання частини робіт з монтажу повітрянороздільної установки КдА 25/25 на території ПрАТ "Донецсталь", було залучено ТОВ "Будівельна компанія "Паллада" для виконання монтажних робіт з монтажу металоконструкцій кожуху ВРУ І-СдА 25/25.

Факт виконання ТОВ "Будівельна компанія "Паллада" зазначених робіт підтверджується довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за лютий 2012 р. на суму 31 906, 98 грн., актом № 1 приймання виконаних підрядних робіт за лютий 2012 р., виписаною ТОВ ""Будівельна компанія "Паллада" податковою накладною № 11 від 23.02.2012 р. та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за лютий 2012 р. на суму 39 441, 78 грн., актом № 2 приймання виконаних підрядних робіт за лютий 2012 р., виписаною ТОВ "Будівельна компанія "Паллада" податковою накладною № 12 від 28.02.2012 р., а також рахунком-фактурою № СФ-280202 від 28.02.2012 р.

Для виконання своїх договірних зобов'язань перед ПАТ "Винтер" згідно Договору № 9/12 від 09.12.2011р. (а.с.58), Позивачем для виконання ізоляційних робіт було залучено ТОВ "Вінкана Сервіс".

Факт виконання ТОВ "Вінкана Сервіс" зазначених робіт підтверджується актом № ОУ-07231 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.07.2012 р., виписаною ТОВ "Вінкана Сервіс" податковою накладною № 54 від 24.07.2012 р., а також рахунком-фактурою № СФ- 07231 від 23.07.2012 р.

Розрахунки між позивачем та ТОВ «Будівельна компанія «Паллада», ТОВ «Вінкана Сервіс» здійснено у безготівковій формі, що підтверджено платіжними дорученнями.

Надані позивачем документи, у їх сукупності, дозволяють визначитись зі змістом та обсягом господарських операцій, найменуванням виконаних робіт, сторонами господарських операцій. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

Вказані первинні документи надавалися підприємством до перевірки та відображені в Акті перевірки. При цьому, будь-яких зауважень щодо їх складення, перевіряючими особами висловлено не було.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості доводів податкової служби про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Будівельна компанія «Паллада», ТОВ «Вінкана Сервіс». Наведені податковою службою в Акті перевірки обставини, з урахуванням фактичних обставин, встановлених у цій справі, не можуть бути підставою для висновків щодо нереальності господарських взаємовідносин і як наслідок, підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року у справі №808/5000/14 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Ухвалу виготовлено у повному обсязі 06.03.2015 р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк