Справа № 826/16386/14
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою позивача - ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про скасування висновку, наказу, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, в якому просив:

- скасувати висновок Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 19.09.2014 року, який став підставою видачі наказу про звільнення ОСОБА_3;

- скасувати Наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області № 895 о/с від 23.09.2014 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас за п. 63 «і» ОСОБА_3 з 23 вересня 2014 року;

- поновити ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «МИРОТВОРЕЦЬ» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області;

- зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 24 вересня 2014 року по день поновлення на посаді.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2015 року у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Наказом Головного управління МВС України в Київській області № 438 о/с від 05.06.2014 року позивача - ОСОБА_3 на підставі його заяви від 30.05.2014 року призначено старшим інспектором батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець» з іспитовим терміном до одного року та з встановленням згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 (наказ від 31.12.2007 року № 499) надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмір 50 % та підвищення посадового окладу на 15 % за роботу в підрозділі спеціального призначення (а.с. 18).

З матеріалів справи також вбачається, що 30 травня 2014 року позивач прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ, відповідно до якої урочисто присягнув завжди залишатися відданим народові України, а також мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права і свободи громадян, державний устрій і громадський порядок. У разі порушення присяги - нести відповідальність за всією суворістю закону (а.с. 115).

В подальшому, Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 11.07.2014 року № 1384 дск - для виконання особовим складом завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом» та несення служби по охороні громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції з 11.07.2014 року, ОСОБА_3 відряджено у розпорядження керівника антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей до міста Костянтинівки Донецької області до особливого розпорядження у складі батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець» (а.с. 113).

20 серпня 2014 року ОСОБА_3 було подано командиру підрозділу полковнику міліції ОСОБА_4 рапорт, відповідно до якого позивач просив звільнити його з БГСМОП «МИРОТВОРЕЦЬ» ГУ МВС України в Київській області та направити до ГУ МВС України в Київській області для вирішення питання щодо подальшого проходження служби в ОВС (а.с. 54).

В подальшому, відповідно до наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 28.08.2014 року № 1799 відповідачем було призначено службове розслідування за фактом прибуття 22.08.2014 року до Головного управління позивача та окремих працівників БПСМОП «Миротворець» ГУ із розпорядження керівника АТО без відповідних розпорядчих документів МВС України (а.с. 47-50).

Згідно висновку проведеного службового розслідування за фактом прибуття 22.08.2014 року до Головного управління окремих працівників БПСМОП «Миротворець» ГУ із розпорядження керівництва АТО, без відповідних розпорядчих документів МВС України, затвердженого начальником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області 19.09.2014 року, за ігнорування відомчих нормативно-правових актів, що встановлюють порядок та умови проходження служби в ОВС України, вимог керівництва МВС України щодо особливостей відрядження в зону проведення АТО, неналежну кваліфікацію, низькі особисті ділові і моральні якості, що призвело до самовільного залишення місця несення служби, перебуваючи на посаді з іспитовим терміном до одного року, старший інспектор БПСМОП «Миротворець» ГУМВС України в Київській області ОСОБА_3 відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України підлягає звільненню з органів внутрішніх справ у запас за пунктом 63 «і» (у зв'язку з не проходженням випробування в період іспитового строку) (а.с. 92-107).

На підставі зазначеного вище висновку службового розслідування, Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області № 895 о/с від 23.09.2014 року відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 63 «і» (у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку) ОСОБА_3, старшого інспектора батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець», 24.09.2014 року (а.с. 126).

Не погоджуючись з прийнятим Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області № 895 о/с від 23.09.2014 року, вважаючи його протиправним та таким, що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про міліцію» міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Приписами ст. 4 Закону України «Про міліцію» встановлено, що правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до Наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 11.07.2014 року № 1384 дск ОСОБА_3 був відряджений у розпорядження керівника антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей до міста Костянтинівки Донецької області до особливого розпорядження у складі батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець»

Окружним адміністративним судом міста Києва також встановлено, що термін відрядження позивача визначено у 30 днів з 11.07.2014 року по 09.08.2014 року.

Як вбачається з висновку службового розслідування від 19.09.2014 року, знаходячись за місцем дислокації, а саме: на території стадіону «Авангард» по вул. Енгельса, м. Дзержинськ, Донецької області 20.08.2014 року командиру батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець» Головного управління МВС України в Київській області полковнику міліції ОСОБА_4 від керівництва Штабу АТО надійшла вказівка про зміну місця дислокації, про що останній оголосив особовому складу батальйону, однак де саме буде нове місце дислокації не повідомив. У зв'язку з обуренням частини особового складу батальйону, командиром ОСОБА_4 було прийнято рішення про те, що небажаючі виконувати його вказівки та вказівки керівництва Штабу АТО можуть писати рапорти про їх бажання та лишати підрозділ.

В матеріалах справи також містяться пояснення командира батальйону «Миротворець» ОСОБА_4, відповідно до яких 20.08.2014 року останній отримав наказ про передислокацію вказаного батальйону до м. Іловайськ. Про вказаний наказ ним було доведено до відома командирів 1, 2 та 3 роти, а також помічника командира батальйону по матеріально-технічному забезпеченню. Після цього, командири рот доповіли, що деякі працівники відмовляються виконувати наказ про передислокацію та висловили бажання написати рапорти про звільнення. Бесіда з вказаними працівниками про необхідність дотримання Присяги працівниками органів внутрішніх справ та виконання наказів, проведена ним особисто у той же день, до позитивних результатів не призвела. Наступного дня була продовжена розмова з працівниками, до яких доводилася інформація, що їх вчинок є ганебним для працівників міліції, й що покинувши зону проведення АТО, вони порушать службову дисципліну та будуть притягнуті до дисциплінарної відповідальності. Дана розмова також не дала позитивного результату й працівники бажали покинути зону АТО, тобто покинути місце несення служби.

Як зазначалось вище, 20.08.2014 року позивачем подано рапорт на ім'я начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області ОСОБА_5 про звільнення його з БПСМОП «Миротворець» та направлення до ГУ МВС України в Київській області для вирішення питання щодо подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ, на якому командиром батальйону полковником міліції ОСОБА_4 накладено резолюцію: «Клопочу по суті рапорту. Прошу звільнити як такого, що не пройшов випробувальний термін».

Про дану подію командир батальйону ОСОБА_4 поінформував вищестояще керівництво, полковника міліції ОСОБА_6 та начальника Головного управління МВС України в Київській області ОСОБА_5, яким роз'яснив обставини даної ситуації та на що куратор від АТО наказав йому з метою уникнення крадіжки зброї та спеціальних засобів, зібрати у всіх працівників, які виявили бажання покинути зону АТО, їх табельну вогнепальну зброю, боєприпаси та спецзасоби. Також з метою обліку осіб, які виявили бажання покинути зону АТО, він наказав подати відповідні рапорти, де зазначити причини залишення зони АТО, а також для того, щоб зазначені працівники не роз'їхались у невідомому напрямку, він визначив ОСОБА_7 як старшого, для супроводу на автобусі даних працівників до м. Києва, які 22.08.2014 року вночі вирушили у м. Київ.

У зв'язку із зазначеними вище подіями, службовим розслідуванням встановлено, зокрема, за ігнорування відомчих нормативно-правових актів, що встановлюють порядок та умови проходження служби в ОВС України, вимог керівництва МВС України щодо особливостей відрядження в зону проведення АТО, неналежну кваліфікацію, низькі особисті ділові і моральні якості, що призвело до самовільного залишення місця несення служби, перебуваючи на посаді з іспитовим терміном до одного року, старший інспектор БПСМОП «Миротворець» ГУМВС України в Київській області ОСОБА_3 відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України підлягає звільненню з органів внутрішніх справ у запас за пунктом 63 «і» (у зв'язку з не проходженням випробування в період іспитового строку).

Згідно зі ст. 17 вказаного Закону на службу до міліції приймаються на контрактній основі громадяни України, які досягли 18-річного віку (крім випадків, встановлених законодавством), мають повну загальну середню освіту, володіють державною мовою, здатні за своїми особистими, діловими і моральними якостями, фізичною підготовкою і станом здоров'я виконувати покладені на міліцію завдання. При прийнятті на службу до міліції може бути встановлено випробування строком до одного року. Працівники міліції складають присягу, текст якої затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про міліцію» встановлено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі по тексту - Положення).

Пунктом 3 наведеного Положення встановлено, що під час прийняття на службу може бути встановлено іспитовий строк тривалістю до одного року. Особливості проходження служби в період іспитового строку визначаються МВС.

Як зазначалось вище, відповідач скористався правом на встановлення випробувального терміну та Наказом Головного управління МВС України в Київській області № 438 о/с від 05.06.2014 року призначив ОСОБА_3 старшим інспектором батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Миротворець» з іспитовим терміном до одного року (а.с. 18).

Колегія суддів звертає увагу, що випробувальний строк - це період часу, протягом якого роботодавець перевіряє працівника на предмет придатності до виконання його роботи. Передбачається, що в цей період часу роботодавець буде тим чи іншим способом спостерігати за професійними діями працівника, а також іншими аспектами його робочої діяльності, наприклад за тим, як складаються його відносини з колегами.

За змістом пунктів 10, 11 зазначеного вище Положення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382 «Про затвердження нового тексту Присяги працівника органів внутрішніх справ України» затверджено Присягу працівника органів внутрішніх справ України наступного змісту: «Я, (прізвище, ім'я та по батькові), вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, складаю Присягу і урочисто клянуся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. Я присягаю з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ. Клянуся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок. Якщо ж я порушу цю Присягу, то хай мене покарають за всією суворістю закону».

Відповідно до абз. 4 п. 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України УРСР від 29.07.1991 № 114, особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників. Направлення для проходження служби за межами республіки здійснюється за згодою працівника в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до підпункту «і» пункту 63 вказаного вище Положення особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) у зв'язку з не проходженням випробування в період іспитового строку.

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що підставою звільнення ОСОБА_3 зі служби в органах внутрішніх справ стало не порушення ним службової дисципліни, а не проходження випробування у встановлений річний строк, яке виразилось у першу чергу в порушенні присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Крім того, апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що у рапорті від 20.08.2014 на ім'я начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області ОСОБА_5 позивач просив саме звільнити його з БПСМОП «Миротворець». Даний рапорт не містить жодних посилань позивача про надання йому відпустки, а тому доводи ОСОБА_3 про те, що ним було подано рапорт на відпустку для вирішення кадрових питань в Київській області, точного тексту якого він не пам'ятає - не відповідають дійсності.

Як зазначалось вище, абз. 4 п. 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України УРСР від 29.07.1991 № 114 визначено, що особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників.

Отже, позивачем було проігноровано та не виконано наказ командира батальйону про зміну місця дислокації, та залишено місце дислокації батальйону «Миротворець» за відсутності наказу командира батальйону чи будь-якої посадової особи про закінчення відрядження, чим порушено дотримання Присяги працівника органів внутрішніх справ.

Підсумовуючи зазначене вище, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком Окружного адміністративного суду міста Києва про правомірність Наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від № 895 о/с від 23.09.2014 року про звільнення позивача за пп. «і» пункту 63 (у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, а тому адміністративний позов ОСОБА_3 в частині вимог про скасування зазначеного наказу, поновлення його на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 24.09.2014 року є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Також, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволені позовної вимоги про скасування висновку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 19.09.2014 року, так як даний документ не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України, а є лише підсумковим документом, який складається за результатами службового розслідування.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2015 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 05.03.2015 року.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.