Справа № 826/20381/13-а
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

27 лютого 2015 року 14:40 справа №826/20381/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доЛуб'янської сільської ради Бородянського району Київської області
треті особи1. Головне управління Державного агентства земельних ресурсів у Київській області 2. ОСОБА_2
провизнання протиправним та скасування рішення
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

23 грудня 2013 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення ІІІ сесії VІ скликання Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області від 24 грудня 2010 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2014 року, адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення ІІІ сесії IV скликання Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області від 24 грудня 2010 року залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2014 року скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2014 року, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2015 року адміністративну справу №826/20381/13-а прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 12 лютого 2015 року позивач позовні вимоги підтримав; представник відповідача в судове засідання не прибув; третя особа та його представник проти задоволення позову заперечили.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника відповідача та положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 12 лютого 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Матеріали справи підтверджують, що земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, з цільовим призначенням для ведення селянського господарства.

ОСОБА_1 зазначила, що вказана земельна ділянка межує із земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, якою користується ОСОБА_2, а між цими ділянками знаходиться водовідвідний канал площею 0,02 га для відведення води з оточуючих полів в весняно-осінній період - природне пониження рельєфу, куди надходять поверхневі стоки.

Рішенням ІІІ сесії VІ скликання Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області від 24 грудня 2010 року передано безкоштовно в приватну власність громадянину ОСОБА_2 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,02 га АДРЕСА_1.

Позивач вважає вказане рішення протиправним, мотивуючи позовні вимоги наступним: рішення прийнято з грубими порушеннями вимог земельного законодавства; землі комунальної власності, які відносяться до категорії земель водного фонду, під каналами та смугами їх відведення не можуть передаватись у приватну власність.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову зазначив, що позовні вимоги про скасування рішення ІІІ сесії VІ скликання Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області від 24 грудня 2010 року підтримує.

Третя особа 1 письмового заперечення проти позову до суду не надала.

Третя особа 2 проти задоволення позовних вимог заперечила, з підстав відсутності доказів на підтвердження того, що спірна земельна ділянка є водовідвідним каналом, а також зазначила, що спірна земельна ділянка входить в загальну площу земельної ділянки, переданої третій особі 2 в порядку безоплатної приватизації рішенням Луб'янської сільської ради від 24 грудня 2009 року.

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1, виходячи з наступних мотивів.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно частини четвертої статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Судом встановлено, що рішенням XXVІ сесії V скликання Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області від 24 грудня 2009 року передано безкоштовно в приватну власність громадянину ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 0,83 га (АДРЕСА_1), у тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,25 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,31 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,27 га.

Наведене свідчить, що відповідач оскаржуваним рішенням передав безкоштовно в приватну власність громадянину ОСОБА_2 земельну ділянку по одному і тому ж виду використання, що і рішенням від 24 грудня 2009 року.

Суд не приймає до уваги доводи третьої особи 2 про те, що спірна земельна ділянка входить в загальну площу земельної ділянки, переданої в порядку безоплатної приватизації рішенням Луб'янської сільської ради від 24 грудня 2009 року, оскільки зміст вказаного рішення спростовує зазначені доводи.

Статтею 118 Земельного кодексу України зокрема передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу.

З аналізу вказаної правової норми вбачається, що рішення про передачу земельних ділянок безоплатно у власність громадянам надається після надання дозволу на виготовлення проектної документації та її затвердження.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,02 га за адресою: АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Слід також зазначити, що рішеннями ІІІ сесії V скликання Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області від 14 вересня 2006 року відмовлено ОСОБА_2 у виділенні йому в користування рівчака (земельної ділянки), який прилягає до вул. Короленка і розташований між земельною ділянкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і земельною ділянкою ОСОБА_2; передано в приватну власність ОСОБА_5 та ОСОБА_4 земельну ділянку для ведення селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, без права на приватизацію рівчака (земельної ділянки), який прилягає до вул. Короленка і розташований між земельною ділянкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і земельною ділянкою ОСОБА_2

У свою чергу, як встановлено судом вище, оскаржуваним рішенням передано безкоштовно в приватну власність громадянину ОСОБА_2 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,02 га АДРЕСА_1, що суперечить змісту попередньо прийнятих рішень Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області від 14 вересня 2006 року.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року №7 передбачено, що при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до пункту 5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Судом також встановлено, що Державною інспекцією сільського господарства у Київській області, у серпні 2012 року проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства громадянином ОСОБА_2 при використанні земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої до Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області направлено клопотання від 18 жовтня 2012 року №06.1-34/33 про скасування рішення ХХVI сесії V скликання Луб'янської сільської ради від 24 грудня 2009 року та рішення ІІІ сесії VІ скликання Луб'янської сільської ради від 24 грудня 2010 року; у зв'язку із залишенням вказаного клопотання без розгляду Державною інспекцією сільського господарства у Київській області направлено до Бородянської районної прокуратури Київської області лист від 10 січня 2013 року №10-14/145 для вжиття заходів прокурорського реагування.

Таким чином, судом не встановлено, а відповідачем не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач підтримує позовні вимоги про скасування рішення ІІІ сесії VІ скликання Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області від 24 грудня 2010 року, суд приходить до висновку, що вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підтверджуються нормативно і документально та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області ІІІ сесії VІ скликання від 24 грудня 2010 року.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 34,41 грн. (тридцять чотири гривні сорок одна копійка).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко