Справа № 520/875/14-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 р. Справа № 520/875/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Літвінова І. А.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду міста Одеси від 09 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про визнання неправомірними дії відповідача та зобов'язання поновити виплату раніше призначеної пенсії позивачу починаючи з 07 жовтня 2009 року з урахуванням усіх перерахунків та індексації пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2014 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про визнання неправомірними дій та зобов'язати вчинити певні дії - відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням конституційних прав позивача, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату , час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 18 вересня 1987 року призначена пенсія за віком за списком № 1, підтверджується копією пенсійного посвідчення, в якій наявна відмітка про його видачу у 1988 році.

11 грудня 2013 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії, а у січні 2014 року надійшла відповідь УПФ України в Київському районі м. Одеси від 31.12.2013 року №14234/05дня 2013 року №14234/05 про відмову у задоволенні цієї заяви.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про непідтвердженність особи позивача, його громадянства та правового зв'язку з державою Україна належними та допустимими доказами та про відсутність вини відповідача у неприйняті законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають за кордоном .

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з положеннями статті 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію нарівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Таким чином, право на отримання пенсії мають громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні.

Отже, визначальним для правильного вирішення цієї справи є наявність у особи громадянства України.

Відповідно до Закону України «Про громадянство» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому згідно з ч.1 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Однак, позивачем ні в суді першої інстанції, а також, що констатується колегією суддів, в ході апеляційного розгляду справи, не надано жодних доказів, щодо наявності у особи громадянства України.

Таким чином, колегія суддів з урахуванням положень Закону України «Про громадянство» дійшла висновку, що надані документи не спроможні підтвердити особу позивача, його громадянство та правовий зв'язок з державою Україна, а відтак висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог зроблений правильно.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Київського районного суду міста Одеси від 09 жовтня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В.Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко