Справа № 495/1075/15-а
Суддя: Мишко В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/1075/15-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Островерх В.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Євчук І.В. (довіреність б/н від 05.02.2015 року)

від відповідача: Федорчук С.Г. (довіреність № 03-47123 від 24.12.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 495/1075/15-а

за позовом Військової частини НОМЕР_1
до Відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області
про скасування постанови про накладення штрафу
В С Т А Н О В И В :
16.02.2015 року Військова частина НОМЕР_1 (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (далі по тексту відповідач) про скасування постанови про накладення штрафу.

Так, позивач просить суд:

- скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Моц В.В. про накладення штрафу від 10.02.2015 року;

- стягнути з ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ в Одеській області на користь Військової частини НОМЕР_1 судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача Євчук І.В., заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Федорчук С.Г., в судовому засідання позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 не визнав та заперечував проти задоволення адміністративного позову.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, дослідивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши в судовому засіданнях пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступників висновків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушено або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Положеннями частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішеннях № 6-рп/1997 від 25.11.1997 року, № 9-рп/1997 від 25.12.1997 року щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55, статей 64, 124 Конституції України, статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

При цьому, на думку суду, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України. Саме по собі звернення до адміністративного позову ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб був наданий судовий захист, слід встановити, що особа, яка звернулась з позовом, дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем саме у публічно-правових відносинах.

З наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушено його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність мають бути такими, що породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки саме у сфері публічно-правових відносин.

Так, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду із позовом до ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ в Одеській області про скасування постанови про накладення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2013 року позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії був задоволений. Військова частина НОМЕР_1 зобов`язана за період з 01 квітня 2006 року по 31 грудня 2007 року здійснити ОСОБА_1 донарахування надбавки в розмірі 50 % згідно Указу Президента України від 05 травня 2003 року № 389/2003 «Про надбавку військовослужбовцям Збройних Сил України, міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації державної прикордонної служби та управління Державної охорони за безперервну службу» до всього грошового забезпечення, до якого включаються: оклад за військовим званням та посадовий оклад, підвищення посадового окладу. Надбавки, доплати, премія та 100% надбавка згідно Указу Президента України від 23 лютого 2002 року № 173/2002 «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», а також до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2006, 2007 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2006, 2007 роки, одноразових й щомісячних винагород ( у тому числі на день свят).

02.12.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 495/6257/13-а виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 19.03.2014 року.

Згідно виконавчого листа, виданого 19.03.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, військова частина НОМЕР_1 зобов`язана за період з 01 квітня 2006 року по 31 грудня 2007 року здійснити ОСОБА_1 донарахування надбавки в розмірі 50% згідно Указу Президента України від 05 травня 2003 року №389/2003 «Про надбавку військовослужбовцям Збройних Сил України, міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації державної прикордонної служби та управління Державної охорони за безперервну службу» до всього грошового забезпечення, до якого включаються: оклад за військовим званням та посадовий оклад, підвищення посадового окладу. Надбавки, доплати, премія та 100% надбавка згідно Указу Президента України від 23 лютого 2002 року №173/2002 «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», а також до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2006, 2007 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2006, 2007 роки, одноразових й щомісячних винагород ( у тому числі на день свят).

У вказаній постанові зазначено, що боржнику (військова частина НОМЕР_1 ) самостійно виконати рішення у строк до 08.12.2014 року, з дати винесення даної постанови, у разі повного чи часткового самостійного виконання рішення суду сторони зобов`язані повідомити державного виконавця та роз`яснення ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону, а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на боржника штраф у подвійному розмірі.
Постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2014 року Військова частина НОМЕР_1 отримала 05.12.2014 року.

05.12.2014 року військова частина НОМЕР_1 на адресу відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області направила лист про несвоєчасне отримання постанови від 02.12.2014 року, внаслідок чого вони були позбавлені можливості самостійно виконати рішення суду.

09.12.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області на підставі листа Військової частини НОМЕР_1 винесена постанова про відкладення провадження виконавчих дій до 22.12.2014 року, яка в той самий день була направлена на адресу військової частини НОМЕР_1 .

Військовій частині НОМЕР_1 був наданий самостійний строк для виконання виконавчого документа, але боржник будучі належним чином попереджений про наслідки невиконання вищевказаного виконавчого документа, у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, без поважних причин не виконав, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження».

10.02.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області винесена постанова про накладення штрафу на військову частину НОМЕР_1 у розмірі 680 грн., яка негайно була направлена на адресу військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується підписом юрисконсульта військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Представником позивача не надано належнихдоказів, які б підтвердили що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області порушені умови та строки сповіщення військової частини про виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.4 ст.71 КАС України, суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про скасування постанови про накладення штрафуне підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9-11, 69-71, 158-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 1, 6, 11, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», суд -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 до Відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про накладення штрафу відмовити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 (вісім) копійок.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Мишко