Справа № 805/334/15-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/334/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 р. Справа № 805/334/15-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Слов’янську Донецької області

до відповідача: Державного підприємства «Артемвугілля» м. Святогірськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Центрально – Міському районі м. Горлівки

про: стягнення відсотків нарахованих на розстрочену суму заборгованості по страховим внескам в розмірі 887119,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Слов’янську Донецької області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства «Артемвугілля» м. Слов’янськ, за участю третьої особи, не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаВідділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Центрально – Міському районі м. Горлівки про стягнення відсотків нарахованих на розстрочену суму заборгованості по страховим внескам в розмірі 887119,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між Відділенням виконавчої дирекції Фонду у Центрально – Міському районі м. Горлівки та ДП «Артемвугілля» був укладений договір про розстрочення заборгованості державних підприємств вугільної галузі зі сплати страхових внесків та штрафних санкцій до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 23.01.2014 року № 23-14/ВБО. До 12.08.2014 р. підприємство сплачувало згідно умов договору відповідну заборгованість до Фонду. В грудні 2014 відповідач змінив своє місцезнаходження, в зв’язку з чим підприємство було знято з обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду у Центрально – Міському районі м. Горлівки та взято на облік з 09.12.2014 року, як страхувальник у відділенні виконавчої дирекції Фонду у м. Слов’янську, про що була укладена додаткова угода від 29.12.2014 року № 2. У зв’язку із невиконанням відповідачем умов договору про розстрочення заборгованості відділенням виконавчої дирекції Фонду було направлено повідомлення від 17.01.2015 року про розірвання договору про розстрочення заборгованості. Відповідач відповідно повинен був в строк визначений договором про розстрочення сплатити заборгованість по страховим внескам в розмірі 7923526,96 грн. Станом на 02.02.2015 року за невиконання умов договору відповідачу були нараховані відсотки на розстрочену суму заборгованості по страховим внескам в розмірі 887119,91 грн.

Представник позивача з’явився у судове засідання, надав заяву відповідно до якої зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, через канцелярію суду надав заперечення, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, відповідач до 10.12.2014 року перебував на обліку у ВВДФССНВ у Центрально – Міському районі м. Горлівки та жодного відношення до ВВДФССНВ у м. Слов’янську Донецької області немав. Сума по сплаті страхових внесків на яку нараховані відсотки у відповідача виникла саме перед органом Фонду Центрально – Міського району м. Горлівки, будь – яких документів, які б свідчили про припинення зобов’язань перед органом Фонду Центрально – Міському районі м. Горлівки позивач не надав. Отже, орган Фонду, перед яким виникла заборгованість по сплаті страхових платежів, матиме всі підстави для звернення до суду з аналогічним позовом про стягнення коштів з відповідача.Заміна сторони у договорі про розстрочення додатковою угодою від 29.12.2014 року, на яку посилається позивач, також не свідчить про припинення зобов’язань перед особою, з якою укладався договір про розстрочення, тобто з відділенням Фонду м. Горлівки. Таким чином стягнення грошових коштів саме позивачем є безпідставним.

Згідно пояснень позивача та третьої особи відповідача було знято з обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду у Центрально – Міському районі м. Горлівки та взято на облік як страхувальника у відділенні виконавчої дирекції Фонду України у м. Слов’янську, між ними підписаний акт приймання – передачі заборгованості Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України з додатками, відповідно до якого була передана уся сума заборгованості підприємства.

Відповідно до п. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі не прибуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року № 1105-ХІV (далі по тексту Закон № 1105), Законом України «Про погашення заборгованості державних підприємств вугільної галузі із сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України» від 18.06.2013 року № 332 (далі по тексту Закон № 332) та Порядком укладення договору про розстрочення заборгованості державних підприємств вугільної галузі зі сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 18.12.2013 року № 16 (далі по тексту Порядок № 16).

Фонд, відповідно до статей 15 та 46 Закону України №1105-ХІV від 23.09.1999 року, є некомерційною, самоврядною організацією, яка провадить збір та акумулювання страхових внесків і фінансується за рахунок страхових внесків страхувальників - роботодавців (юридичних та фізичних осіб). Фонд має автономну, незалежну від будь - якої іншої, систему фінансування. Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України і використовуються виключно за їх призначенням, тобто, на страхові виплати потерпілим від нещасного випадку, професійного захворювання на виробництві, а у разі їх смерті - членам сімей загиблих на виробництві. Фінансування Фонду здійснюється, зокрема, за рахунок внесків роботодавців, капіталізованих платежів, що перераховуються роботодавцем у випадках ліквідації страхувальника, та інших джерел.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено, що між Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально – Міському районі м. Горлівки та Державним підприємством «Артемвугілля» був укладений договір № 23-14/ВБО від 23.01.2014 року про розстрочення заборгованості державних підприємств вугільної галузі зі сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Відповідно до пп. 1.1 п. 1 Договору Відділення надає підприємству розстрочку на суму заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, що утворилася до 01.01.2011 року та непогашена на день набрання чинності Законом, під відсотки, розраховані за період, що починається з дня укладання цього Договору та закінчується днем погашення розстроченої суми, виходячи з облікової ставки Національного банку України, діючого на час сплати чергового місячного платежу, та зі сплати штрафних санкцій (пені), нарахованих на суму цієї заборгованості, які не погашені на день набрання чинності Законом, строком на 60 календарних місяців з «23» січня 2014 року по «28» січня 2019 року, а підприємство погашає заборгованість не пізніше 28 числа кожного місяця рівними частинами, починаючи з «01» лютого 2014 року та закінчуючи «28» січня 2019 року.

Підпунктом 1.2 пункту 1 Договору визначено, що заборгованість підприємства перед фондом на дату цого підписання складає 8971904,07 грн., з яких 8971904,07 грн. – зі сплати страхових внесків та 0 грн. 0 коп. – штрафні санкції (пеня).

Згідно пп. 2.1 п. 2 Договору відділення має право достроково розірвати цей Договір та пред’явити до сплати невнесену суму розстроченої суми заборгованості, а також відсотки нараховані і відповідно до частини четвертої статті 2 ЗаконуУкраїни «Про погашення заборгованості державних підприємств вугільної галузі зі сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України», на таку розстрочену суму заборгованості, якщо підприємство: 1) не виконує умов договору про розстрочення заборгованості; 2) ліквідується; 3) визнається неплатоспроможним у встановленому законом порядку; 4) включено до Державної програми приватизації як об’єкт, що підлягає приватизації; 5) включено до переліку об’єктів паливно-енергетичного комплексу державної власності, які передаються в оренду чи концесію.

Договір вважається розірваним з дати отримання Підприємством повідомлення про його розірвання або починаючи з 10–го календарного дня від дати відправлення підприємству за місцезнаходженням, вказаним у Договорі, поштового листа з оголошеною цінністю та описом вкладення з повідомлення про розірвання Договору (пп. 2.2 п.2 Договору № 23-14/ВБО від 23.01.2014 року).

26.11.2014 року між Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально – Міському районі м. Горлівки та Державним підприємством «Артемвугілля» була укладена додаткова угода № 1 до Договору № 23–14/ ВБО від 23.01.2014 року.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 1 встановлено, що сторони з метою впорядкування відносин щодо розстрочення заборгованості державних підприємств вугільної галузі із сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, у зв’язку із ситуацією, що склалася у східних регіонах країни, враховуючи Указ Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», положення ст. 652 Цивільного кодексу України та положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» внести наступні зміни у Договір: доповнити Договір розділом IV.

Жодна з сторін не нестиме відповідальність за даним договором у разі невиконання або неналежного виконання своїх обов’язків за даним договором внаслідок настання та на строк дії обставини непереборної сили (форс-мажор), а саме надзвичайні та невідворотні обставини, що об’єктивно унеможливлюють виконання зобов’язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов’язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війні, збройних конфліктів або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, ведення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умови відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повень, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Сторона, яка знаходиться під дією обставини непереборної сили, повинна повідомити про це іншу Сторону протягом 5 (п’яти) днів з моменту настання обставин непереборної сили, або протягом 5 (п’яти) днів з моменту укладання цієї додаткової угоди (якщо додаткову угоду укладено в період існування форс мажорних обставин).

Після припинення обставини непереборної сили Сторона, яка знаходилася під дією обставини непереборної сили, повинна повідомити про це іншу Сторону протягом 5 (п’яти) днів з моменту припинення обставин непереборної сили, та в цьому разі сторони мають право переглянути (змінити) умови договору у зв’язку із ситуацією, що змінилася, в тому числі, щодо зміни графіку погашення заборгованості в межах строку розстрочення.

Настання обставини непереборної сили повинні підтверджуватися сертифікатом виданим Торгово – промисловою палатою України чи уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Сертифікат (копія сертифікату) Торгово-промислової палати України чи уповноваженою нею регіональною торгово-промисловою палатою повинна бути надана. Стороною, яка знаходиться під дією обставини непереборної сили іншій стороні протягом одного місяця з моменту повідомлення про настання обставин непереборної сили відповідно до п. 4.2 цього розділу.

У разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більш як на строк розстрочення погашення заборгованості встановлений Договором Договір вважається розірваним.

Листом від 26.12.2014 року № 14/19-80 відповідач повідомив відділення Фонду у м. Слов’янську про те, що документи для оформлення сертифікату були втрачені і тільки лише 26.12.2014 року підприємство повторно звернулось до Торгово – промислової палати за оформленням сертифікату.

29.12.2014 року між Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Слов’янську Донецької області та Державним підприємством “Артемвугілля» була укладена додаткова угода № 2 до Договору про розстрочення заборгованості державних підприємств вугільної галузі зі сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 23.01.2014 року № 23-14/ВБО. Відповідно до якого сторони домовились внести зміни у Договір, а саме: в тексті договору назву Відділення «Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально – Міському районі м. Горлівки Донецької області» замінити на «Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Слов’янську Донецької області».

Зазначена додаткова угода № 2 була підписана сторонами, відповідач не заперечував проти підписання зазначеної угоди. Крім того суду не надано доказів того, що віщезазначена додатково угода № 2 візнана недійсною.

17.01.2015 року Фондом було спрямовано Державному підприємству «Артемвугілля» повідомлення про розірвання договору про розстрочення заборгованості у зв’язку з невиконанням ним умов договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону № 332, розстрочення заборгованості надається під відсотки, розраховані за період, що починається з дня укладення договору про розстрочення суми заборгованості та закінчується днем погашення розстроченої суми, виходячи з облікової ставки Національного банку України, що діє на час сплати чергового місячного платежу. Зазначені відсотки нараховуються державним підприємством вугільної галузі, але не сплачуються, крім випадків, коли договір про розстрочення суми заборгованості підлягає розірванню.

Частиною 2 статтею 4 Закону № 332 передбачено, що розірвання договору про розстрочення заборгованості тягне за собою обов'язок державного підприємства вугільної галузі сплатити непогашену суму розстроченої заборгованості та відсотки, нараховані, але не сплачені на погашену суму заборгованості відповідно до частини четвертої статті 2 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 332 розстроченню підлягає сума заборгованості державного підприємства вугільної галузі із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, що утворилася до 1 січня 2011 року, та із сплати штрафних санкцій (пені), нарахованих на суму цієї заборгованості, які не погашені на день набрання чинності цим Законом (далі - сума заборгованості).

Тому, відсотки повинні розраховуватися зі всієї суми заборгованості з відрахуванням сплачених сум.

Згідно розрахунку відсотків за фактичний термін користування розстроченням сума нарахованих відсотків, проведених позивачем становить 887119,91 грн. за період лютого 2014 року по січень 2015 року.

На час розгляду справи зазначена суму відповідачем не сплачена.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-VII передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов’язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Суд зазначає, що відповідачем на час розгляду справи не надано суду Сертифікат Торгово-промислової палати України для підтвердження настання обставин непереборної сили (форс-мажору), таким чином підстав для звільнення від відповідальності за невиконання зобов’язань згідно умов договору не має.

Щодо посилання відповідача на те, що позивач не має підстав для стягнення відсотків у зв’язку з розірванням договору про розстрочення в розмірі 887119,97 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до пояснень Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Центрально – Міському районі м. Горлівки зазначено, що ст. 4 Закону України «Про погашення заборгованості державних підприємств вугільної галузі зі сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України» передбачені підстави для розірвання договору про розстрочення заборгованості, де відсутня така підстава як зміна місцезнаходження страхувальника та перехід на облік до іншого відділення Фонду.

На виконання цієї статті правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України була прийнята постанова від 18.12.2013 року «Про затвердження порядку укладання договору про розстрочення заборгованості державних підприємств вугільної галузі зі сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та форми договору», який також не передбачає укладання будь – яких нових договорів чи розірвання попереднього договору у разі зміни місця находження страхувальника та перехід на облік до іншого відділення Фонду.

Крім того, питання передачі заборгованості страхувальника з одного до іншого відділення Фонду також встановлений спеціальним законодавством, а саме абз. 3 п. 4.16 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачення страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12.07.2007 року № 36, згідно якого у разі неплатоспроможності страхувальника борг на підставі акта перевірки враховується за новим місцем його обліку як платника страхових внесків. При цьому копія акта перевірки, завірена робочим органом виконавчої дирекції Фонду, що здійснив перевірку, надсилається за новим місцем обліку страхувальника.

Постановою Правління Фонду від 30.11.2010 року № 31 затверджено Порядок стягнення та обліку заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Згідно п. 2цієї постанови встановлено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01.01.2011 року здійснюється відповідно до Інструкції від 12.072007 року № 36.

В грудні 2014 року Державне підприємство «Артемвугілля» змінило своє місцезнаходження, підприємство було знято з обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду у Центрально – Міському районі м. Горлівки та взяте на облік як страхувальник у відділенні виконавчої дирекції Фонду України у м. Слов’янську.

На виконання вимог Інструкції № 36 між відділенням виконавчої дирекції Фонду у Центрально – Міському районі м. Горлівка та відділенням виконавчої дирекції Фонду у м. Слов’янську був підписаний акт приймання – передачі заборгованості Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України між ВВДФССНВ у Центрально – Міському районі м. Горлівки та ВВДФССНВ у м. Слов’янську від 22.12.2014 року. Відповідно до зазначеного акту ВВДФССНВ у Центрально – Міському районі м. Горлівки передає заборгованість (недоїмку) по страховим внескам ДП «Артемвугілля» перед Фондом у сумі 7923526,96 грн., а відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Слов’янську приймає на облік цю заборгованість з подальшим відображенням у «Звіті щодо сум заборгованості страхувальників зі сплати страхових коштів до Фонду та заборгованості Фонду перед страхувальниками». Разом з актом приймання – передачі позивачу був переданий акт перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків. З цього моменту відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Центрально - Міському районі м. Горлівки не має прав на стягнення зазначеної заборгованості, цю роботу повинен проводити Фонд за місцезнаходження підприємства за територіальною ознакою, а саме: Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Слов’янську.

Крім того відповідачем був поданий до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Слов’янську Звіт про нарахування та перерахування страхових внесків та витрачення коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 4 квартал 2014 року на суму 7923526,96 грн.

В зв’язку з чим, суд зазначає, що посилання відповідача на те, що позивач не мав підстав для стягнення відсотків нарахованих на розстрочену суму заборгованості по страховим внескам в розмірі 887119,91 грн. є безпідставними та не ґрунтуються на нормах діючого законодавства про загальнообов’язкове пенсійне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що позовні вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Слов’янську Донецької області до Державного підприємства «Артемвугілля» м. Слов’янськ про стягнення відсотків нарахованих на розстрочену суму заборгованості по страховим внескам в розмірі 887119,91 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони – суб’єкта владних повноважень, судовий збір з відповідача, який не є суб’єктом владних повноважень, не стягується.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Слов’янську Донецької області до Державного підприємства «Артемвугілля» м. Слов’янськ про стягнення відсотків нарахованих на розстрочену суму заборгованості по страховим внескам в розмірі 887119,91 грн. – задовольнити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Олішевська B.В.