Справа № 2а-175/953/14-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року К/800/53228/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року по справі № 2а-175/953/14-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі

Дніпропетровської області (далі - Управління)

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправними дії Управління щодо відмови у зарахуванні до спеціального стажу роботи на посаді керівника фольклорного ансамблю Будинку культури учбових закладів профтехосвіти за період з 2 листопада 1983 року по 16 січня 1985 року та на посаді викладача по хоровому класу Дитячої музичної школи № 16 за період з 17 січня 1985 року по 1 вересня 2000 року; зобов'язати відповідача зарахувати вказані періоди роботи до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу та виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки ОСОБА_4 призначено пенсію за віком, а її спеціальний стаж складає 30 років.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління щодо відмови у зарахуванні до спеціального стажу роботи на посаді керівника фольклорного ансамблю Будинку культури учбових закладів профтехосвіти за період з 2 листопада 1983 року по 16 січня 1985 року та на посаді викладача по хоровому класу Дитячої музичної школи № 16 за період з 17 січня 1985 року по 1 вересня 2000 року.

Зобов'язано відповідача зарахувати до страхового стажу по вислузі років як працівника освіти період роботи ОСОБА_4 на посаді керівника фольклорного ансамблю Будинку культури учбових закладів профтехосвіти за період з 2 листопада 1983 року по 16 січня 1985 року та на посаді викладача по хоровому класу у комунальному закладі «Дніпропетровська музична школа № 16» за період з 17 січня 1985 року по 1 вересня 2000 року.

Зобов'язано Управління виплатити ОСОБА_4 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) та пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Управління подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2014 року.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 2 листопада 1983 року по 16 січня 1985 року працювала на посаді керівника фольклорного ансамблю Будинку культури учбових закладів профтехосвіти у м. Дніпропетровську. З 17 січня 1985 року по 1 вересня 2000 року займала посаду викладача по хоровому класу Дитячої музичної школи № 16, що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.11-13).

11 листопада 2013 року ОСОБА_4 звернулась до відповідача із заявами про призначення пенсії за віком та про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пунктів «е-ж» статті 55 Закону № 1788-ХІІ.

Згідно протоколу від 15 листопада 2013 року № 23 позивачу призначено пенсію за віком (а.с.73). У виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій Управлінням 19 листопада 2013 року №3679/04/35 відмовлено, оскільки відсутній необхідний страховий стаж по вислузі років працівника освіти. Управлінням зазначено, що позивачу не зараховується до страхового стажу по вислузі років працівника освіти робота на посаді керівника фольклорного ансамблю Будинку культури учбових закладів профтехосвіти за період з 2 листопада 1983 року по 16 січня 1985 року та на посаді викладача по хоровому класу Дитячої музичної школи № 16 за період з 17 січня 1985 року по 1 вересня 2000 року. На думку відповідача зазначений страховий стаж позивача складає 20 років 13 днів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

За приписами статті 55 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно із статтею 29 Закону України від 23 травня 1991 року №1060-ХІІ «Про освіту» (далі - Закон № 1060-ХІІ) позашкільна освіта разом із загальною середньою, професійно-технічною, вищою та іншими освітами становить структуру (систему) освіти в Україні.

Статтею 21 Закону України від 22 червня 2000 року №1841-ІІІ «Про позашкільну освіту» передбачено, що права, обов'язки та соціальні гарантії для педагогічних працівників позашкільного навчального закладу визначаються Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посада викладача музичної школи включена до переліку посад педагогічних працівників.

Також, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 4 листопада 1993 року, встановлено, що в музичних і художніх школах право на пенсію за вислугу років мають особи, які працювали, зокрема, на посаді викладача.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що період роботи позивача з 17 січня 1985 року по 1 вересня 2000 року на посаді викладача по хоровому класу Дитячої музичної школи №16 зараховується до спеціального стажу роботи, що надає право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ.

Щодо відмови Управління зарахувати позивачу до страхового стажу як працівника освіти період роботи з 2 листопада 1983 року по 16 січня 1985 року на посаді керівника фольклорного ансамблю Будинку культури учбових закладів профтехосвіти у м. Дніпропетровську, то суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про її неправомірність.

Так, відповідно до частини 1 статті 39 Закону № 1060-ХІІ до позашкільних навчальних закладів належать: палаци, будинки, центри, станції дитячої, юнацької творчості, учнівські та студентські клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи, школи мистецтв, студії, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші заклади.

Згідно Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, право на пенсію мають особи, зокрема, які працюють у позашкільних закладах на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Крім того, згідно листа Навчально-методичного центру професійно технічної освіти у Дніпропетровській області Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації Міністерства освіти і науки України від 10 липня 2013 року № 13/9-70 посада керівника гуртка, яку займала ОСОБА_4 в Будинку культури профтехосвіти, була педагогічною та зараховувалась до педагогічного стажу, що визначено постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» (а.с.15).

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позову ОСОБА_4, оскільки страховий стаж по вислузі років як працівника освіти з урахуванням періодів роботи на посаді керівника фольклорного ансамблю Будинку культури учбових закладів профтехосвіти з 2 листопада 1983 року по 16 січня 1985 року та на посаді викладача по хоровому класу Дитячої музичної школи № 16 за період з 17 січня 1985 року по 1 вересня 2000 року складає 30 років, то позивач має право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення у відповідності до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й..

Стародуб О.П.