Справа № 2а-4210/10/2170
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/81052/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15.11.2010

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2011

у справі № 2а-4210/10/2170

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський електромашинобудівний завод»

до Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області

про скасування першої податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15.11.2010, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2011, позов задоволено повністю.

Скасовано першу податкову вимогу ДПІ у м. Нова Каховка Херсонської області від 03.08.2010 № 1/95 про сплату пені в сумі 33234,26 грн., нараховану за несвоєчасну сплату податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб (найманих працівників).

ДПІ у м. Нова Каховка Херсонської області подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права: п.п. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8, п.п. 16.3.2 п. 16.3 ст. 16, п. 19.2 ст. 19, п.п. 20.3.1 п. 20.3 ст. 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-ІV, п. 1.3 ст. 1, ст. 6 Закону України «Про прядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ , ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» подано податковий розрахунок податку з доходів фізичних осіб за період: з 01.10.2008 по 31.12.2009, в якому визначено податкові зобов'язання з такого податку за відповідні періоди.

ДПІ у м. Нова Каховка Херсонської області проведено планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період: з 01.10.2007 по 31.12.2009, за результатами якої складено акт від 14.04.2010 № 448/230/3324643, яким зафіксовано несвоєчасного перерахування податкових зобов'язань з податку з доходів найманих працівників на користь бюджету.

На підставі вказаних висновків, зафіксованих в акті від 14.04.2010 № 448/230/33246433, позивачу відповідно до п.п. 16.4.1 п. 16.4 ст. 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІП (далі - Закону № 2181-ІП) нараховано пеню в сумі 33234,26 грн. та надіслано першу податкову вимогу від 03.08.2010 № 1/95 на вказану суму.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що поданий позивачем як податковим агентом контролюючому органу податковий розрахунок податку з доходів фізичних осіб має інформаційний характер та не є податковою декларацією в розумінні Закону № 2181-ІІІ, а тому визначена в такому розрахунку сума податкового зобов'язання не може вважатися узгодженою.

Суд касаційної інстанції не погоджується з вказаною позицією судів попередніх інстанцій. При цьому виходить з такого.

Згідно із п. 1.15 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-ІV (далі - Закону № 889-ІV) податковим агентом є юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента-юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати і сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Податковим агентом, зокрема, є фізична особа, що є суб'єктом підприємницької діяльності чи здійснює незалежну професійну діяльність, яка використовує найману працю інших фізичних осіб, щодо виплати заробітної плати (інших виплат та винагород) таким іншим фізичним особам.

Відповідно до п.п. 8.1.1. п. 8.1 ст. 8 Закону № 889-ІV податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Згідно з п.п. «а» та п.п. «б» п. 19.2 ст. 19 Закону від 22.05.2003 № 889 встановлено для податкових агентів обов'язок:

своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок;

надавати у строки, встановлені законом для податкового кварталу, якщо інше не визначено нормами цього Закону, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум утриманого з них податку податковому органу за місцем свого розташування.

У відповідності до п.п. 20.3.1 п. 20.3 ст. 20 Закону № 889-ІV особами, відповідальними за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб, є:

а) при нарахуванні податку особою, на яку покладається відповідальність за таке нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету згідно з нормами цього Закону, - така особа - податковий агент;

б) при нарахуванні податку податковим органом на підставі поданої декларації - платник цього податку;

в) при самостійному нарахуванні податку його платником - такий платник.

Враховуючи викладене, правовий статус податкового агента передбачає обов'язки нараховувати, утримувати, сплачувати податок з доходів фізичних осіб до бюджету від імені та за рахунок платника податку, а також надавати податкову звітність з такого податку шляхом подання податкового розрахунку та нести відповідальність за неналежне виконання обов'язків.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону № 2181-ІП податковим боргом (недоїмкою) є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 5.4.1. п. 5.4. ст. 5 Закону сумою податкового боргу визнається узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею.

Згідно з п.п. 16.1.1 та п.п. 16.4.1 п. 16.1 ст. 16 Закону після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Відповідно до п.п. 6.2.1. п. 6.2 ст. 6 Закону у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Таким чином, факт узгодження податкового зобов'язання має наслідком обов'язок платника податку сплатити таке зобов'язання у встановлений законом строк. Своєю чергою, невиконання обов'язку зі сплати узгодженого податкового зобов'язання у встановлений законом строк має наслідком включення такого зобов'язання до податкового боргу платника податків та нарахування пені на суму такого боргу.

З огляду на зазначене, після узгодження податкових зобов'язань шляхом подання ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» як податковим агентом розрахунку з податку з доходів найманих працівників у позивача виник обов'язок їх сплатити у встановлені законом строки, а за закінченням таких строків узгоджені податкові зобов'язання стали податковим боргом.

Враховуючи викладене та зважаючи на факт несплати позивачем податкового боргу, суд касаційної інстанції вважає висновки судів попередніх інстанцій щодо неправомірності нарахування пені на суму такого боргу та складення першої податкової вимоги податковим органом помилковими.

Оскільки обставини у справі встановлені повно і правильно, але суди допустили порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, такі судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 229, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка Херсонської області задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15.11.2010 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2011 скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства, за заявою, поданою через Вищий адміністративний суд України у порядку, встановленому статтями 236 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун