Справа № 804/3275/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2015 рокусправа № 804/3275/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2014 року у справі №804/3275/14 за позовом Приватного підприємства «Підприємство матеріального-технічного забезпечення «Буд-Сервіс» до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.07.2013 № та від 19.07.2013 №.

Позовні вимоги обґрунтовано незгодою з оскарженими рішеннями та висновками відповідача щодо завищення валових витрат та податку на додану вартість, оскільки взаємовідносини з контрагентами мали реальних характер та в наявності у товариства всі первинні документи.

Постановою Дніпропетровського адміністративного суду від 18 квітня 2014р. позов було задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. Скарга обґрунтована зокрема посиланням на інформацію інших податкових органів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги встановив, що за укладеними договорами позивачем було придбано послуги (товар), отже договори було належним чином та в повному обсязі виконано. Позивач має всю необхідну первинну документацію щодо якої було сформовано витрати та податковий кредит.

Колегія суду погоджується з доводами суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідачем в період з 01.04.2012 по 30.04.2012 було проведено позапланову виїзну перевірку ПП «Підприємство матеріально - технічного забезпечення «Буд-Сервіс» по взаємовідносинам з TOB «СТР» та ОСОБА_1 за період з 01.04.2012 по 30.04.2012, за результатами якої складено акт від 31.05.2013 №446/222-31184098.

Перевіркобю встановлбені порушення позвачем: пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, п. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України, що призвело до безпідставного завищення валових витрат на суму 833 333,33 грн.; порушення п. 185.1 ст.185, п. 188.1 статті 188 , п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, ПК України, за квітень, травень 2012 р. завищено суму податкового кредиту на загальну суму 166 666,67 грн.; порушення п. 185.1 статті 185, п. 188.1 статті 188 , п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, Податкового кодексу України, дані, відображені ПМТЗ «Буд-Сервіс» за квітень 2012р. завищено суму податкового кредиту на суму 63400, 00 грн. відсутні об'єкти оподаткування податком на додану вартість по ітераціях з продажу товарів у квітні 2012 на суму 66 666,67 грн. у розумінні ст. 134 ПКУ.

Висновки відповідача грунтуються на нереальності здійснення господарських операцій в частині придбання позивачем товару у ТОВ «СТР», ФОП ОСОБА_1 та подальшої реалізації ДП «Схід ГЗК».

За результатами перевірки 19.07.2013 відповіюачем винесено податкові повідомлення - рішення: №, яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму - 250000, 00 грн., з яких за основним платежем - 166 666,67 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 83 333,33грн.; №, яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму - 577500, 00 грн., з яких за основним платежем - 385 000 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 192 500грн.

За результатами адміністративного оскарженря, 12.11.2013 Головним управлінням Міндоходів у Дніпропетровській області за наслідками розгляду скарги Позивача на оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято Рішення про результати розгляду первинної скарги № 3826/10/04-36-10-04-09, яким:

- скасоване податкове повідомлення-рішення від 19.07.2013 року № у частині збільшення ПП ПМТЗ "Буд-Сервіс" суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 4900,00 грн. (основний платіж - 3266,67 грн., штрафна (фінансова) санкція - 1633,33 грн.), а в іншій частині скаргу платника податків на зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без задоволення;

- скасоване податкове повідомлення-рішення від 19.07.2013 року № у частині збільшення ПП ПМТЗ "Буд-Сервіс" суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 5145,00 грн. (основний платіж - 3430,00 грн., штрафна (фінансова) санкція - 1715,00 грн.), а в іншій частині скаргу платника податків на зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без задоволення.

Так за перевірчємий період позивач мав господарські взаємовідносини з з ФОП ОСОБА_1 та TOB «Сучасні торговельні рішення» (ТОВ «СТР»).

Судом першої інстанції встановлено та відповідає матеріалам справи, що позивач в перевіряємий період мав взаємовідносини TOB «Сучасні торговельні рішення» на підставі договору поставки № 280312СТР-1 від 28 березня 2012.

Фактичне здійснення господарських операцій сторонами за зазначеним договором у спірний період підтверджено належним чином оформленими первинними документами, які надавалися до перевірки та копії яких містяться в матеріалах справи, а саме: видаткова накладна № 273 від 02.04.2012 р. та податкова накладна № 135 від 02.04.2012 р. на суму 59494,00 грн., в т.ч. ПДВ 9915,67 грн.; видаткова накладна № 294 від 04.04.2012 р. та податкова накладна № 136 від 04.04.2012 р. на суму 59 863,40 грн., в т.ч. ПДВ 9 977,23 грн.; видаткова накладна № 303 від 04.04.2012 р. та податкова накладна № 137 від 04.04.2012 р. на суму 59 944,00 грн., в т.ч. ПДВ 9 990,67 грн.; видаткова накладна № 304 від 06.04.2012 р. та податкова накладна № 138 від 06.04.2012 р. на суму 59824,50 грн., в т.ч. ПДВ 9970,75 грн.; видаткова накладна № 309 від 09.04.2012 р. та податкова накладна № 139 від 09.04.2012 р. на суму 59904,00 грн., в т.ч. ПДВ 9984,00 грн.; видаткова накладна № 337 від 10.04.2012 р. та податкова накладна № 140 від 10.04.2012 р. на суму 59879,40 грн., в т.ч. ПДВ 9979,90 грн.; видаткова накладна № 338 від 10.04.2012 р. та податкова накладна № 141 від 10.04.2012 р. на суму 59944,40 грн., в т.ч. ПДВ 9 990,73 грн.; видаткова накладна № 339 від 12.04.2012 р. та податкова накладна № 142 від 12.04.2012 р. на суму 59998,43 грн., в т.ч. ПДВ 9999,74 грн.; видаткова накладна № 340 від 13.04.2012 р. та податкова накладна № 143 від 13.04.2012 р. на суму 54804,52 грн., в т.ч. ПДВ 9134,09 грн.; видаткова накладна № 341 від 14.04.2012 р. та податкова накладна № 144 від 12.04.2012 р. на суму 59 971,20 грн., в т.ч. ПДВ 9 995,20 грн.; видаткова накладна № 342 від 17.04.2012 р. та податкова накладна № 145 від 17.04.2012 р. на суму 59572,80 грн., в т.ч. ПДВ 9928,80 грн.; видаткова накладна № 343 від 17.04.2012 р. та податкова накладна № 146 від 17.04.2012 р. на суму 59950,80 грн., в т.ч. ПДВ 9991,80 грн.; видаткова накладна № 344 від 19.04.2012 р. та податкова накладна № 147 від 17.04.2012 р. на суму 59879,40 грн., в т.ч. ПДВ 9979,90 грн.; видаткова накладна № 345 від 19.04.2012 р. та податкова накладна № 148 від 19.04.2012 р. на суму 59 518,85 грн., в т.ч. ПДВ 9 919,81 грн.; видаткова накладна № 346 від 20.04.2012 р. та податкова накладна № 149 від 20.04.2012 р. на суму 59976,00 грн., в т.ч. ПДВ 9 996,00 грн.; видаткова накладна № 347 від 25.04.2012 р. та податкова накладна № 150 від 25.04.2012 р. на суму 59 934,50 грн., в т.ч. ПДВ 9989,08 грн.; видаткова накладна № 348 від 26.04.2012 р. та податкова накладна № 151 від 26.04.2012 р. на суму 47539,80 грн., в т.ч. ПДВ 7923,30 грн. Розрахунки за вказаним договором здійснювались у безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками за 29.05.2012, за 31.05.2012, за 16.05.2012 року, копії яких містяться в матеріалах справи. На підтвердження оприбуткування отриманих ТМЦ на складі позивача до суду були надані картки складського обліку матеріалів №00152 - №00163, №00171 - №00175, №00178 - №00181, №00184 - №00186, №00191 - №00195.

Між позивачем та ФОП ОСОБА_1 за усним договором було здіснено постачання товарів (Респіратор «Пелюсток»). Фактичне здійснення господарських операцій сторонами за зазначеним договором у спірний період підтверджено належним чином оформленими первинними документами, які надавалися до перевірки та копії яких містяться в матеріалах справи, а саме: видаткова накладна № 3098 від 13.04.2012 р. та податкова накладна № 3185 від 12.04.2012 р. на суму 41844,00 грн., в т.ч. ПДВ 6 974,00 грн.; видаткова накладна № 3099 від 13.04.2012 р. та податкова накладна № 3186 від 12.04.2012 р. на суму 41844,00 грн., в т.ч. ПДВ 6 974,00 грн.; видаткова накладна № 3100 від 13.04.2012 р. та податкова накладна № 3187 від 12.04.2012 р. на суму 41844,00 грн., в т.ч. ПДВ 6 974,00 грн.; видаткова накладна № 3101 від 13.04.2012 р. та податкова накладна № 3188 від 12.04.2012 р. на суму 41 844,00 грн., в т.ч. ПДВ 6974,00 грн.; видаткова накладна № 3102 від 13.04.2012 р. та податкова накладна № 3189 від 12.04.2012 р. на суму 41 844,00 грн., в т.ч. ПДВ 6974,00 грн.; видаткова накладна № 3103 від 13.04.2012 р. та податкова накладна № 3190 від 12.04.2012 р. на суму 41844,00 грн., в т.ч. ПДВ 6974,00 грн.; видаткова накладна № 3104 від 13.04.2012 р. та податкова накладна № 3191 від 12.04.2012 р. на суму 41 844,00 грн., в т.ч. ПДВ 6 974,00 грн.; видаткова накладна № 3105 від 13.04.2012 р. та податкова накладна № 3192 від 12.04.2012 р. на суму 41 844,00 грн., в т.ч. ПДВ 6974,00 грн.; видаткова накладна № 3106 від 13.04.2012 р. та податкова накладна № 3193 від 12.04.2012 р. на суму 45648,00 грн., в т.ч. ПДВ 7608,00 грн. Розрахунки за вказаним договором здійснювались у безготівковій формі, що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку за 12.04.2012 року, копія якої була надана до перевірки та міститься в матеріалах справи. На підтвердження транспортування отриманих за наведеним вище договором ТМЦ до суду було надано копію товарно-транспортної накладної від 13.04.2012 р. №13/04-1, згідно якої замовником є ПП ПМТЗ «Буд-Сервіс», вантажоотримувач ПП ПМТЗ «Буд-Сервіс» з зазначенням переадресування на адресу ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" м.Жовті Води.

Отримані від вищенаведених контрагентів ТМЦ в подальшому були використані пощивачем у господарській діяльності, а саме на виконання умов договорів укладених між позивачем та ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на підтвердження чого до суду були надані копії наступних документів: договору підряду №1043/05 про закупівлю робіт за державні кошт від 21.12.2011 р., договору підряду №1173/05 від 23.11.2012 р., договору підряду № 1286/05 від 18.12.2012 р., договору підряду №1293/05 від 27.12.2012 р., договору підряду № 501/05 від 28.05.2012 р., договору підряду №994/05 від 26.10.2012 р., договору підряду №750/05 від 01.08.2012 р., договору підряду №342/05 від 06.04.2012 р., договору підряду №244/05 від 28.03.2012 р., договору підряду №600/05 від 19.06.2012 р., договору підряду №598/05 від 08.06.2012 р., договору підряду №1170/05 від 17.12.2012 р., договору підряду №150/05.

Як встановлено судом першої інстанції, між позивачем та зазначеними контрагентами за перевіряє мий період були укладені угоди поставки товару, виконання яких підтверджено первинними документами.

Придбаний товар використано у господарській діяльності, що також підтверджено матеріалами справи.

Таким чином судом першої інстанції було встановлено, що за вищезазначеним договорам позивачем було придбано послуги (товар) та використано у господарській діяльності та в наявності первинна документація.

Щодо спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції сумнівів не визначено.

Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на внесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, витрати та податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість, має бути підтверджено належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням дослідження всіх доказів у справі, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що віднесення сум до валових витрат та до податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинам позивача з контрагентами зроблено на підставі первинних документів та відповідно до норм чинного законодавства, а також виконання договорів підтверджено матеріалами справи.

Отже, виходячи з вище викладеного, податковий орган не надав суду належних та допустимих доказів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за спірним правочином, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про наявність взаємопов'язаності позивача із цим контрагентами, про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність використання позивачем отриманих товарів, що зумовлює необґрунтованість висновку суб'єкта владних повноважень про нікчемність правочинів або невідповідності закону вчинених за ним господарських операцій.

Також, слід зазначити, що Податковим кодексом України, яким регулюються спірні правовідносини, не передбачено такої підстави для визначення податкових зобов'язань, як багатоступеневий ланцюг постачання, до складу якого входять постачальники, які здійснюють діяльність без додержання норм податкового законодавства.

Крім того, якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на формування витрат та податкового кредиту у разізі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо підтвердження виконання господарської операції.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку задовольняючи позовні вимоги, а доводи, які викладені відповідачем в апеляційній скарзі, спростовуються дослідженими по справі доказами, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду, тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2014 року у справі №804/3275/14 за позовом Приватного підприємства «Підприємство матеріального-технічного забезпечення «Буд-Сервіс» до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 03 березня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак