Справа № 161/9473/14-а
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року Справа № 876/8471/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Кухтея Р.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в м. Луцьку Волинської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

13 червня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду в м. Луцьку Волинської області (далі - УПФ України в м. Луцьку) та зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплату недоплаченого щомісячного довічного грошового утримання з 01 липня 2010 року, з 01 січня 2012 року, з 01 квітня 2012 року, з 01 липня 2012 року, з 01 жовтня 2012 року, з 01 грудня 2012 року, з 01 січня 2013 року, з 01 грудня 2013 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 червня 2014 року, що залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_1 були залишені без розгляду з 01 липня 2010 року, з 01 січня 2012 року, з 01 квітня 2012 року, з 01 липня 2012 року, з 01 жовтня 2012 року, з 01 грудня 2012 року, з 01 січня 2013 року, з 01 грудня 2013 року у зв'язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Постановою цього ж суду від 20 серпня 2014 року у справі № 161/9473/14-а позов було задоволено.

У поданій апеляційній скарзі УПФ України в м. Луцьку просить вказану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що законодавчими нормами не передбачено проведення перерахунків довічного грошового утримання суддям у відставці, крім суддів Конституційного Суду України.

Додатково апелянт звертає увагу на приписи ст. 99 КАС України та зазначає про безпідставність задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Оскільки суддівська винагорода (заробітна плата) суддів, які працюють на тій посаді, з якої був звільнений у відставку, змінювалися в сторону збільшення, то розмір щомісячного грошового утримання, яке виплачується позивачу, також мало би бути збільшено.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Судом встановлено, що позивач з 2001 року вийшов у відставку, у зв'язку з чим йому було призначено щомісячне грошове утримання у розмірі 90 % від отримуваної зарплати.

Позивач звернувся до УПФ України в м. Луцьку із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідок господарського суду Волинської області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Листом від 30.05.2014 року № 4768/02-31 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, оскільки статтею 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VІ) такий передбачено тільки для суддів Конституційного Суду України.

Згідно з частиною першою статті 138 Закону № 2453-VІ у редакції, чинній до 03.06.2013 року, судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання.

В силу приписів частини першої статті 37 і статті 37-1 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 138 Закону № 2453-VІ (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VI) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Частиною четвертою статті 138 Закону № 2453-VІ передбачено, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Відтак, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і розмір пенсії колишнього державного службовця, залежать від суми грошового утримання діючого судді (заробітної плати працюючого на відповідній посаді державного службовця), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та виходячи з принципу єдності статусу суддів, у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді має здійснюватись перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання передбачений на рівні підзаконного нормативно-правового регулювання. Зокрема, пунктами 3 і 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, пунктами 2.1 і 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 № 5-5), серед основних завдань і функцій Пенсійного фонду України та його органів на місцях є призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати.

Також додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначаються відомості про заробітну плату судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Разом з тим, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, частину 3 і 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладено в новій редакції, згідно з якою щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді (частина 3 статті 138 Закону). Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (частина 5 статті 138 Закону).

Таким чином, у період до 03.06.2013 року щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Слід зазначити, що положення частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013.

Відповідно до статті 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки з 03 червня 2013 року правове регулювання спірних правовідносин здійснювалося відповідно до частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції до змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI, то апеляційний суд приходить до переконання, що з цього часу довічне грошове утримання позивача, як судді у відставці, повинно виплачуватись у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді та не обмежується граничним розміром.

Разом із тим, при вирішенні адміністративного позову ОСОБА_1 судом першої інстанції безпідставно не враховано, що згідно із ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС України).

Як слідує з матеріалів справи позивач з даним позовом звернувся 13 червня 2014 року.

З урахуванням наведеного та фактичної дати звернення позивача за захистом своїх порушених прав, виходячи із передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду, апеляційний суд приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 за період з 03 червня 2013 року до 12 грудня 2013 року слід залишити без розгляду.

Поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав позивачем не наведено і судом не встановлено.

Окрім того, судом першої інстанції при вирішенні питання про розподіл судових витрат не було враховано того, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, а отже відповідно до приписів ч. 1 ст. 94 КАС України на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати з Державного бюджету України, а не з місцевого бюджету м. Луцька

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в м. Луцьку Волинської області задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 серпня 2014 року у справі № 161/9473/14-а скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду в м. Луцьку Волинської області щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду в м. Луцьку Волинської області здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді починаючи з 13 грудня 2013 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовну заяву ОСОБА_1 у частині вимог за період з 03 червня 2013 року до 12 грудня 2013 року залишити без розгляду.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) грн. 08. коп. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Р.В.Кухтей