Справа № 2а-5539/10/0470
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Київ К/800/43779/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е., Степашка О.І., Федорова М. О.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2010 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ервіс" до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ервіс" (далі - ТОВ "Ервіс") звернулось до суду з позовом до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції (далі - Новомосковська ОДПІ) в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2010 року позов ТОВ "Ервіс" задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року апеляційну скаргу Новомосковської ОДПІ залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2010 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Новомосковська ОДПІ подала касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2010 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ "Ервіс" у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з'явились, а тому відповідно до вимог ст. 222 КАС України розгляд справи проведено в письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

Новомосковською ОДПІ проведена невиїзна документальна перевірка ТОВ "Ервіс" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 11 серпня 2005 року по 31 грудня 2009 року. За результатами перевірки складено акт №58/231/33717396 від 17 березня 2010 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Ервіс" вимог п.п. 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та п. 5.1, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" внаслідок необґрунтованого завищення суми податкового кредиту, який був врахований у деклараціях з податку на додану вартість за період з жовтня по листопад 2008 року на загальну суму 369072, 30 грн., та завищення валових витрат у податковій декларації з податку на прибуток на загальну суму 1845362, 07 грн.

На підставі акта перевірки Новомосковською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 19 березня 2010 року: №/0, яким ТОВ "Ервіс" визначено податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємства на суму 461341, 00 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 230671, 00 грн.; №0/0, яким ТОВ "Ервіс" визначено податкові зобов'язання з податку на додану вартість на суму 369072, 00 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 184536, 00 грн. За наслідками адміністративного оскарження Новомосковською ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення від 11 травня 2010 року №/1 та №0/1.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у періоді, який перевірявся, ТОВ "Ервіс" мало господарські відносини з контрагентом ПП "Комінвест-Н" згідно договору купівлі-продажу сланцю №1/09-08 від 29 вересня 2008 року. Згідно первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, звітних і розрахункових податкових документів всього ТОВ "Ервіс" отримано товарно-матеріальних цінностей та послуг (сланець, послуги по перевезенню) на загальну суму 2214434, 48 грн., у т.ч. ПДВ 369072, 41 грн. В подальшому ТОВ "Ервіс" поставило придбаний сланець в адресу ВАТ "Львівська Вугільна Компанія".

Висновки Новомосковською ОДПІ про допущені порушення ґрунтуються на тому, що укладені між ТОВ "Ервіс" і ПП "Комінвест-Н" угоди є нікчемними.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг) та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону; протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою і подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно вимог пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями(іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ "Ервіс" на підставі даних бухгалтерського обліку відобразило у деклараціях з податку на прибуток підприємств валові витрати у розмірі вартості отриманого та оплаченого товару і на підставі отриманих податкових накладних у деклараціях з ПДВ відобразило податковий кредит на суму ПДВ, перерахованого на рахунки продавців.

На момент здійснення господарських операцій ПП "Комінвест-Н" знаходилося в Єдиному державному реєстрі.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку про те, що оскільки угоди, укладені ТОВ "Ервіс" з контрагентами, не були визнані недійсними і реальність господарських операцій підтверджена належними первинними документами, то ТОВ "Ервіс" не порушено вимог законодавства і правомірно віднесено суми до валових витрат і податкового кредиту, а тому податкові повідомлення-рішення Новомосковської ОДПІ є протиправними.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ТОВ "Ервіс".

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2010 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
М.О. Федоров