Справа № 818/2808/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 р.Справа № 818/2808/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представників позивача Потапенко Н.І., Мороз А.І.

представника відповідача Орлової М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2014р. по справі № 818/2808/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер"

до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, визнаня протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

15 жовтня 2014 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер", звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного Управління Міндоходів у Полтавській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив суд:

- визнати протиправним наказ керівника Державної податкової інспекції в м.Полтава від 14 серпня 2014 року № 1844 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Агрохім-партнер";

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в м.Полтава по проведенню позапланової невиїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Агрохім-партнер" на підставі наказу № 1844 від 14 серпня 2014 року;

- визнати протиправним дії Державної податкової інспекції в м.Полтава по внесенню інформації про результати перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-партнер" до електронних систем Міністерства доходів і зборів України, в тому числі в автоматизовану систему "Результати співставлення податкових зобов"язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" відомостей щодо заявлених позивачем податкового кредиту, податкових зобов"язань, витрат по операціях з придбання товарів та доходу по їх реалізації;

- зобов"язати Державну податкову інспекцію в м.Полтава поновити дані податкової звітності відносно податкових зобов"язань та податкового кредиту з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-партнер" за період березень-квітень 2014 року відповідно до поданих податкових декларацій з податку на додану вартість за березень 2014 року та квітень 2014 року, відображену в електронних системах Міністерства доходів і зборів України, в тому числі в автоматизованій системі "Результати співставлення податкових зобов"язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України";

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Полтава від 24 вересня 2014 року № про збільшення товариству з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" суми грошового зобов"язання з податку на додану вартість в розмірі 216000 грн. 00 коп.

В обгрунтування заявленого позову зазначив, що за відсутності визначених пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України підстав для призначення відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Агрохім-Партнер" та недотримання відповідачем обов'язкових умов для проведення зазначеної перевірки позивача, спірний наказ №1844 від 14 серпня 2014 року, винесений керівником Державної податкової інспекції в м. Полтава є протиправним.

Не визнання права позивача на податковий кредит з податку на додану вартість за травень 2014 року по його господарських операціях з ТОВ «Рокфор Маркет» відбулось в наслідок не відповідності, на думку контролюючого органу, наданих останнім на користь ТОВ «Агрохім- партнер» послуг (послуги з пошуку постачальників засобів захисту рослин, інформаційно- консультаційні послуги з питань агрономії, послуги з організації та супроводження сільськогосподарського виробництва) основному виду діяльності ТОВ «Рокфор Маркет» (роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами). Позивач зазначає, що укладені між позивачем та ТОВ «Рокфор Маркет» угоди та здійснені в їх межах господарські операції повністю відповідають вимогам Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та Податкового кодексу України. Реальність виконання вказаних угод в повній мірі підтверджується відповідною первиною документацією.

Посилаючись на акт ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 28.07.2014 року №1759/26-59-22-03/38124130 «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірок» ДПІ у м. Полтава робить висновок щодо неправомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість по господарських операціях з вказаним постачальником, а відповідно і податкових зобов'язань з ПДВ по операціям з продажу сільгоспвиробникам придбаних позивачем у ТОВ «Трейдбор» агрохімікатів через «нереальність здійснення господарських операцій». Позивач зазначає, що акт ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 28.07.2014 року №1759/26-59-22-03/38124130 не містить вказівок щодо встановлення нікчемності конкретних угод з конкретними покупцями, або постачальниками. Укладена між ТОВ «Агрохім-партнер» та ТОВ «Трейдбор» угода №01/03 від 21.03.2014 р. та здійснені в її межах господарські операції повністю відповідають вимогам Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та Податкового кодексу України. Реальність виконання вказаних угод в повній мірі підтверджується відповідною первиною документацією.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного Управління Міндоходів у Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов"язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Визнано протиправним наказ керівника Державної податкової інспекції в м.Полтава від 14 серпня 2014 року № 1844 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Агрохім-партнер".

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції в м. Полтава по проведенню позапланової невиїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Агрохім-партнер" на підставі наказу № 1844 від 14 серпня 2014 року.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції в м.Полтава по внесенню інформації про результати перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-партнер" до електронних систем Міністерства доходів і зборів України , в тому числі в автоматизовану систему "Результати співставлення податкових зобов"язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" відомостей щодо заявлених позивачем податкового кредиту , податкових зобов"язань, витрат по операціях з придбання товарів та доходу по їх реалізації.

Зобов"язано Державну податкову інспекцію в м.Полтава поновити дані податкової звітності відносно податкових зобов"язань та податкового кредиту з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-партнер" за період березень-квітень 2014 року відповідно до поданих податкових декларацій з податку на додану вартість за березень 2014 року та квітень 2014 року, відображену в електронних системах Міністерства доходів і зборів України, в тому числі в автоматизованій системі "Результати співставлення податкових зобов"язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України ".

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Полтава від 24 вересня 2014 року № про збільшення товариству з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" суми грошового зобов"язання з податку на додану вартість в розмірі 216000 ( двісті шістнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представники позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 14 серпня 2014 року керівником Державної податкової інспекції в м. Полтава було винесено наказ №1844 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Агрохім-партнер», з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках з ТОВ «Трейдбор» за березень- квітень 2014 року, ТОВ «Спектр-Агро» за квітень 2014 року, ТОВ «Грін- Лайф» за квітень 2014 року, ІП «БЕСТ» за травень 2014 року, ТОВ «Рокфор Маркет» за травень 2014 року та з покупцями за березень-травень 2014 року (т.1 а.с.12).

В період з 15.08.2014 р. по 21.08.2014 р. відповідачем була проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ "Агрохім-Партнер" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках з ТОВ «Трейдбор» за березень- квітень 2014 року, ТОВ «Спектр-Агро» за квітень 2014 року, ТОВ «Грін-Лайф» за квітень 2014 року, ІП «БЕСТ» за травень 2014 року, ТОВ «Рокфор Маркет» за травень 2014 року та з покупцями за березень-травень 2014 року.

За результатами вказаної перевірки було складено акт позапланової невиїзної перевірки від 29 серпня 2014 року №4888/16-01-22-02/38397547 (т.1 а.с.13-33).

Відповідно до висновків вказаного акту перевірки відповідачем встановлені порушення: п.44.1 ст.44, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.201 Податкового Кодексу України ТОВ «Агрохім-Партнер» завищено суму податкового кредиту за рахунок неправомірного віднесення до його складу ПДВ з придбання товару у постачальників: ТОВ «Трейдбор» за березень, квітень 2014 р., ТОВ «Спектр-Агро» за квітень 2014р., ТОВ «Грін-Лайф» за квітень 2014 р., ІП «БЕСТ» за травень 2014 р., ТОВ «Рокфор Маркет» за травень 2014 р. В порушення ст.44, п.п.185.1 п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187 Податкового Кодексу України, ТОВ «Агрохім-Партнер» завищено суму податкового зобов'язання за рахунок неправомірного віднесення до його складу ПДВ при реалізації покупцям товару, придбаного у ТОВ «Трейдбор», ТОВ «Спектр-Агро», ТОВ «Грін-Лайф», ІП «БЕСТ», ТОВ «Рокфор Маркет» за березень, квітень, травень 2014 р.

З результатами перевірки позивач не погодився. Акт підписано із запереченнями.

За результатами розгляду заперечень, заступником начальника ДПІ в м. Полтава ГУ Міндоходів в Полтавській області внесено зміни до вказаного вище акту документальної позапланової невиїзної перевірки - лист від 19.09.2014 року №12987/10/16-01/22-02-23 (т.1 а.с.222-226).

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ в м. Полтава ГУ Міндоходів у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення від 24.09.2014 року №, яким збільшено грошове зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 216000,00 грн., в т.ч. основного платежу - 172800 грн., штрафних (фінансових) санкцій - 43200 грн. (а.с.53).

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав належних доказів правомірності своїх тверджень, викладених в запереченні при винесенні оскаржуваного наказу та податкового повідомлення - рішення, оскільки, як вбачається з наявних письмових доказів, факт порушення позивачем вимог податкового законодавства не знайшов свого підтвердження.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

У відповідності до вимог п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, передбачений вичерпний перелік обставин, за наявності яких податковий орган вправі призначити проведення позапланової перевірки платника податків.

Підставою у вказаному вище наказі на проведення документальної позапланові невиїзної перевірки зазначено п.п.78.1.1, 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України. Дана норма закону передбачає, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту або виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, обов'язковою умовою для призначення позапланової документальної перевірки є відправлення органом податкової служби письмового запиту та ненадання платником податків відповіді на такий запит протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України визначено, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Запити відповідача всупереч абз. 2 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України не містять жодного конкретного факту, які б свідчили про порушення самим позивачем, або його контрагентами податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Таким чином, спірний наказ №1844 від 14 серпня 2014 року винесений керівником Державної податкової інспекції в м. Полтава за відсутності визначених пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України підстав для призначення відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агрохім-партнер» також відповідачем не було дотримано обов'язкових умов для проведення зазначеної перевірки позивача.

Окрім того, приймаючи спірний наказ від №1844 від 14 серпня 2014 року про проведення документальної невиїзної перевірки, відповідач не зазначив, ненадання яких саме документів або письмових пояснень, які мав надати платник на письмовий запит податкового органу стало підставою для призначення перевірки.

Також слід зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України №160 від 21 травня 2014 року реорганізовано шляхом перетворення Міністерство доходів і зборів. Натомість утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України

Постановою Кабінету Міністрів України №236 від 21 травня 2014 року затверджено Положення про Державну фіскальну службу України.

Даним документом наділено Державну фіскальну службу України певними функціями, повноваженнями, правами та обов'язками. Зокрема, згідно частини 1 п. 3 даного положення, основними завданнями ДФС є: реалізація державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів, митних та інших платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, державної політики з адміністрування єдиного внеску, а також боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

Таким чином, наказ керівника Державної податкової інспекції в м. Полтава від 14 серпня 2014 року №1844 є документом, виданим установою, яка вже припинила своє існування в зв'язку з реорганізацією і намагається всупереч чинного законодавства виконувати функції, яким наділено інший державний орган.

Відповідно до п.15 Положення про Державну фіскальну службу Україні затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №236 від 21 травня 2014 року, ДФС є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

У відповідності до ст.31 Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року №1622-VII установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня - грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Отже, проводити перевірки підприємств за власною ініціативою контролюючого органу має право виключно Державна фіскальна служба України.

Згідно Наказу Державної фіскальної служби України від 18.07.2014 р. № 2 "Про початок діяльності Державної фіскальної служби України", у зв'язку із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17 липня 2014 року N 651-р "Питання Державної фіскальної служби" та, керуючись Положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, наказано розпочати виконання Державною фіскальною службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236 "Про Державну фіскальну службу України" функцій і повноважень Міністерства доходів і зборів України, що припиняється. Також наказано керівникам структурних підрозділів ДФС забезпечити виконання повноважень та функцій структурних підрозділів Міндоходів, на базі яких вони утворені.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позовна вимога щодо визнання протиправним наказу керівника Державної податкової інспекції в м. Полтава від 14 серпня 2014 року № 1844 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Агрохім-партнер" є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У зв'язку з викладеним, позовна вимога щодо визнання протиправними дій Державної податкової інспекції в м. Полтава по проведенню позапланової невиїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Агрохім-партнер" на підставі наказу № 1844 від 14 серпня 2014 року також є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо інших позовних вимог, слід зазначити наступне.

Між ТОВ «Агрохім-партнер» (Замовник) та ТОВ «Рокфор Маркет» (Виконавець) було укладено договори й по мірі їх виконання сторонами підписано акти-приймання-передачі виконаних послуг:

- договір № 15 від 03.03.2014 року на надання послуг з пошуку постачальників засобів захисту рослин - акт надання послуг №25 від 29.05.2014 року на суму 282000,00грн., в т.ч. ПДВ - 47000,00грн.;

- договір № 15 від 03.03.2014 року на надання інформаційно-консультаційних з агрономії - акт надання послуг №10 від 27.05.2014 року на суму 462000,00грн., в т.ч. ПДВ - 77000,00грн.;

- договір №22 від 10.04.2014 року на надання послуг з організації та супроводження сільськогосподарського виробництва - акт надання послуг №45 від 30.05.2014 року на суму 292800,00грн., в т.ч. ПДВ - 48800,00грн.;

Право на податковий кредит з даних господарських операції надано ТОВ «Агрохім- партнер» на підставі отриманої від виконавця податкових накладних:

№511 від 27.05.2014 року на суму 462000,00грн., в т.ч. ПДВ - 77000,00грн.;

№544 від 29.05.2014 року на суму 282000,00грн., в т.ч. ПДВ - 47000,00грн.;

№605 від 30.05.2014 року на суму 292800,00грн., в т.ч. ПДВ - 48800,00грн.

Вказані податкові накладні зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних ГУ Міндоходів України.

Оплата вартості отриманих послуг відбулась з поточного рахунку ТОВ «Агрохім-партнер», про що свідчать платіжні доручення:

- №960 від 12.06.2014 року на суму 93312,00грн.

Вартість наданих послуг по вирощуванню сільськогосподарських культур та агрономії було віднесено на збільшення собівартості незавершеного виробництва - посівів зернових культур ТОВ «Агрохім-партнер», а вартість послуг з пошуку постачальників засобів захисту рослин - до адміністративних витрат позивача.

Укладені між позивачем та ТОВ «Рокфор Маркет» угоди та здійснені в їх межах господарські операції повністю відповідають вимогам Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та Податкового кодексу України.

Стаття 204 Цивільного кодексу України передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено загальні вимоги, додержання яких необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Перелічені факти свідчать, що ТОВ «Агрохім-партнер» обґрунтовано використало своє право на податковий кредит з податку на додану вартість з вказаних вище господарських операцій.

Первинні бухгалтерські документи, а також податкові накладні, що підтверджують здійснення господарських операцій та право платника податку позивача на формування податкового кредиту з ПДВ відповідають вимогам чинного законодавства.

Використання придбаних ТМЦ в оподатковуваних операціях ТОВ «Агрохім-партнер» підтверджується складськими документами, актами списання матеріалів на виробництво, виробничими звітами, накладними на реалізацію.

Сума сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), підтверджена податковими накладними, які в свою чергу оформлені згідно з вимогами ст. 201 Податкового кодексу України.

Податкові накладні складені у двох примірниках в момент виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної надано покупцю ТОВ «Агрохім-Партнер», копії залишились у продавців ТМЦ (робіт, послуг).

Податкові накладні виписані на кожну поставку ТМЦ (робіт, послуг).

Відображення господарських операцій ТОВ «Агрохім-партнер» з зазначеним контрагентом в бухгалтерському та податковому обліку відбувалось на підставі товарних накладних, товарно-транспортних накладних, актів виконаних робіт, податкових накладних, банківських платіжних документів, договорів та податкових накладних, що відповідає вимогам Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. та зареєстрованому Міністерством юстиції України 05.06.1995р. №168/704.

Частина 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачає, що податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Пунктом 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Крім того, п.2 ст.9 вказаного Закону зазначає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналогічні вимоги до наявності обов'язкових реквізитів на первинних бухгалтерських документах для надання їм юридичної сили викладено в п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. та зареєстрованому Міністерством юстиції України 05.06.1995р. №168/704.

Всі вище перелічені вимоги чинного податкового та господарського законодавства виконані позивачем під час здійснення господарських операцій з ТОВ «Рокфор Маркет».

Таким чином, платник податків, ТОВ «Агрохім-партнер», обґрунтовано використав своє право на податковий кредит з ПДВ, відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Посилаючись на акт ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 28.07.2014 року №1759/26-59-22-03/38124130 «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірок» ДПІ у м. Полтава робить висновок щодо неправомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість по господарських операціях з вказаним постачальником, а відповідно і податкових зобов'язань з ПДВ по операціям з продажу сільгоспвиробникам придбаних позивачем у ТОВ «Трейдбор» агрохімікатів через «нереальність здійснення господарських операцій».

Акт ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 28.07.2014 року №1759/26-59-22-03/38124130 не містить вказівок щодо встановлення нікчемності конкретних угод з конкретними покупцями, або постачальниками.

Укладена між ТОВ «Агрохім-партнер» та ТОВ «Трейдбор» угода №01/03 від 21.03.2014 р. та здійснені в її межах господарські операції повністю відповідають вимогам Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та Податкового кодексу України.

Настання правових наслідків для правочинів, укладених ТОВ «Агрохім-партнер» з ТОВ «Трейдбор» підтверджується наступними обставинами та наявними і належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, документами податкового обліку - податковими накладними, регістрами бухгалтерського обліку, фінансовою звітністю підприємства та результатами господарської діяльності ТОВ «Агрохім-партнер».

Господарські операції між позивачем та ТОВ «Трейдбор» підтверджуються наступним.

Між ТОВ «Трейдбор» (продавець) та ТОВ «Агрохім-партнер» було укладено договір №01/03 від 21.03.2014 року.

На виконання умов даного договору відбулась поставка засобів захисту рослин по накладній №ТР-36 від 21.03.2014 року на суму 2664360грн., в т.ч. ПДВ - 444060грн.

Оплата за поставлений товар відбулась безготівковим розрахунком з поточного рахунку ТОВ «Агрохім-партнер» платіжними дорученнями:

- №698 від 21.03.2014 року на суму 1350390,96грн.;

- №734 від 01.04.2014 року на суму 65417,00грн.;

- №740 від 02.04.2014 року на суму 194700,50грн.;

- №746 від 04.04.2014 року на суму 652124,50грн.

У відповідності з вимогами Податкового кодексу України формування податкового кредиту з ПДВ відбулось на підставі належним чином зареєстрованої в Державному реєстрі податкової накладної від 21.03.2014 року №36 на суму 2664360,00грн., в т.ч. ПДВ - 444060,00грн.

Укладені між позивачем та ТОВ «Трейдбор» угоди та здійснені в їх межах господарські операції повністю відповідають вимогам Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та Податкового кодексу України.

Крім вказаних вище первинних бухгалтерських документів, позивачем працівникам ДПІ в м. Полтава для перевірки було надано копії сертифікатів якості на товар, товарно-транспортні накладні, що підтверджують доставку товару до ТОВ «Агрохім-партнер» (т.1 а.с.129-134).

Перелічені факти свідчать, що ТОВ «Агрохім-партнер» обґрунтовано використало своє право на податковий кредит з податку на додану вартість з вказаних вище господарських операцій, що відповідає вимогам Податкового кодексу України.

Первинні бухгалтерські документи, а також податкові накладні, що підтверджують здійснення господарських операцій та право платника податку позивача на формування податкового кредиту з ПДВ відповідають вимогам чинного законодавства, надано в належним чином завірених копіях відповідачу та оригінали було представлено йому для ознайомлення.

Використання придбаних ТМЦ в оподатковуваних операціях ТОВ «Агрохім-партнер» підтверджується складськими документами, актами списання матеріалів на виробництво, виробничими звітами, накладними на реалізацію.

Податкові накладні складені у двох примірниках в момент виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної надано покупцю ТОВ «Укрнафтозапчастина», копії залишились у продавців ТМЦ (робіт, послуг).

Податкові накладні виписані на кожну поставку ТМЦ (робіт, послуг).

Відображення господарських операцій ТОВ «Агрохім-партнер» з зазначеним контрагентом в бухгалтерському та податковому обліку відбувалось на підставі товарних накладних, товаротранспортних накладних, актів виконаних робіт, податкових накладних, банківських платіжних документів, договорів та податкових накладних, що відповідає вимогам Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. та зареєстрованому Міністерством юстиції України 05.06.1995р. №168/704.

Зменшення податкового кредиту позивача та зменшення податкового зобов'язання з податку на додану вартість за наслідками оскаржуваної перевірки відображено ДПІ в м. Полтава по особовому рахунку ТОВ «Агрохім-партнер» в розрізі контрагентів покупців та постачальників. Таким чином, при співставленні показників податкової звітності позивача та його контрагентів-покупців існують розбіжності в декларуванні сум податкового кредиту (покупцями) та податкового зобов'язання (ТОВ "Агрохім-партнер») по вказаних вище господарських операціях.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 179.5 ст.179 Податкового кодексу України, податкова декларація заповнюється платником податку самостійно або іншою особою, нотаріально уповноваженою платником податку здійснювати таке заповнення, у порядку, передбаченому главою 2 розділу II цього Кодексу.

За змістом Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012 р. № 516, за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою (п.4.9. Методичних рекомендацій). Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом приймання та обробки податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію (п.4.9. Методичних рекомендацій).

За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків, несуть відповідальність підрозділи ведення та захисту податкової звітності (п.4.9. Методичних рекомендацій).

Таким чином, обов'язок платника податків подати декларацію з податку на додану вартість узгоджується з обов'язком податкового органу прийняти таку декларацію та, при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності.

У свою чергу, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків, які відображаються в Деталізованій базі співставлення, формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з податку на додану вартість з додатком № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, і повинні їм відповідати.

Відповідно до пп. 54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Отже, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, а у випадку заниження або завищення ним суми податкових зобов'язань, обов'язок визначати податкове зобов'язання платника податків або повідомляти про необхідність внесення відповідних змін до податкової звітності покладено на податковий орган шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, до інформаційних баз даних податкових органів мають включатися або дані, задекларовані платником податків (самостійно узгоджені), або показники, визначені контролюючим органом, але які пройшли відповідну процедуру узгодження в адміністративному чи судовому порядку.

Висновки, зазначені в акті перевірки від 29 серпня 2014 року №4888/16-01-22- 02/38397547, відображені податковим органом у електронній базі даних, в тому числі в системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України.

Статтею 74 Податкового кодексу України встановлено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Оскільки за наслідками перевірки щодо взаємовідносин позивача та ТОВ «Трейдбор», ТОВ «Агро-поліс», ТОВ «Юрівка», ТОВ «Агродмитрівське», ТОВ «Аграрне», ТОВ «Хлібодар» не приймались податкові повідомлення-рішення, відповідно, податкові зобов'язання не узгоджувались, перевірка проведена з порушенням вимог пп.85.9 ст.85 ПК України, відповідачем безпідставно здійснено внесення результатів перевірки до своїх електронних баз та розповсюдження даних результатів перевірки платника податків на рівні ДПА України.

Відповідно, будь-які зміни до облікових даних платника податків, а також інформаційних баз, мають визнаватися протиправними, якщо відповідні дані не співпадають із узгодженими сумами (або іншими показниками) податкового обліку.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного, відповідачем не доведено правомірності своїх рішень та дій, заперечення відповідача є необгрунтованими.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивача щодо визнання протиправним наказу керівника Державної податкової інспекції в м.Полтава від 14 серпня 2014 року № 1844 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Агрохім-партнер"; визнання протиправними дій Державної податкової інспекції в м. Полтава по проведенню позапланової невиїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Агрохім-партнер" на підставі наказу № 1844 від 14 серпня 2014 року; визнання протиправними дій Державної податкової інспекції в м. Полтава по внесенню інформації про результати перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-партнер" до електронних систем Міністерства доходів і зборів України , в тому числі в автоматизовану систему "Результати співставлення податкових зобов"язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України " відомостей щодо заявлених позивачем податкового кредиту, податкових зобов"язань, витрат по операціях з придбання товарів та доходу по їх реалізації; щодо зобов"язання Державної податкової інспекції в м.Полтава поновити дані податкової звітності відносно податкових зобов"язань та податкового кредиту з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-партнер" за період березень-квітень 2014 року відповідно до поданих податкових декларацій з податку на додану вартість за березень 2014 року та квітень 2014 року, відображену в електронних системах Міністерства доходів і зборів України , в тому числі в автоматизованій системі "Результати співставлення податкових зобов"язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України "; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Полтава від 24 вересня 2014 року № про збільшення товариству з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" суми грошового зобов"язання з податку на додану вартість в розмірі 216000 (двісті шістнадцять тисяч) грн. 00 коп. є обгрунтованими та такими, підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 04.12.2014 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2014р. по справі № 818/2808/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 06.03.2015 р.