Справа № 872/13309/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2015 рокусправа № 808/3614/13-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Технічний центр «Автопривод»

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 червня 2013 року у справі №808/3614/13-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Технічний центр «Автопривод» до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби, Мелітопольського управління Державної казначейської служби України Запорізької області про стягнення надмірно сплачених коштів,-

в с т а н о в и в :

04 квітня 2013 року ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю « Технічний центр «Автопривод» звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив стягнути з державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Технічний центр «Автопривод» суму податку на додану вартість у розмірі 174 268.50 грн., суму податку з власників наземних транспортних засобів у розмірі 6.48 грн., суму комунального податку у розмірі 188.40 грн..

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що постановою господарського суду Запорізької області від 04.12.2012 року ТОВ «Технічний центр «Автопривод» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. У зв'язку з викладеним ліквідатор товариства звернувся до відповідача із заявою про повернення надмірно сплачених коштів з податку на додану вартість, податку з власників наземних транспортних засобів та комунального податку, що обліковуються за підприємством. Однак, податковий орган безпідставно відмовив позивачу у поверненні надміру сплачених коштів, чим порушив права та законні інтереси позивача.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 червня 2013 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю «Технічний центр «Автопривод» звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить суд оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що листом від 18.02.2013 ліквідатор ТОВ «Технічний центр «Автопривод» Книшевська Т.С. звернулась до Мелітопольської ОДПІ Запорізької області з проханням надати інформацію про наявні переплати по податкам та зборам, а також інші належні кошти, які обліковуються на особових рахунках товариства.

У відповіді від 25.02.2013 вих. № 1406/203-014а податковий орган повідомив, що переплата по податкам ТОВ «Технічний центр «Автопривод» станом на 22.02.2013 становить: по податку на додану вартість в розмірі 174 268,50 грн.; по податку з власників наземних транспортних засобів в розмірі 6,48 грн. та по комунальному податку в сумі 188,40 грн.

04.03.2013 року листом вих№100 ліквідатор ТОВ «Технічний центр «Автопривод» Книшевська Т.С. звернулась до Мелітопольської ОДПІ Запорізької області із вимогою перерахувати переплату у розмірі 174463.38 грн. на р/р ТОВ «Технічний центр «Автопривод».

14.03.2013 року листом №1969/203-014а Мелітопольська ОДПІ Запорізької області повідомила позивача проте, що наразі повернення на розрахунковий рахунок підприємства не є можливим оскільки, вирішується питання щодо проведення податкової перевірки підприємства, що перебуває у процесі припинення.

Вважаючи зазначене рішення Мелітопольської ОДПІ Запорізької області, оформлене листом від 14.03.2013 року №1969/203-014а, про неможливість повернення грошових коштів неправомірним ліквідатор ТОВ «Технічний центр «Автопривод» звернулась до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено строки визначені ст. 102 ПК України на подання до податкового органу заяви про повернення переплати грошових коштів з податку на додану вартість, надміру ж сплачені кошти з податку з власників наземного транспорту та комунального податку були зараховані в рахунок обов'язкових платежів. Отже, підстави для повернення позивачу грошових коштів на розрахунковий рахунок фактично відсутні, крім того передчасним є адміністративний позов про стягнення грошових коштів без попереднього або одночасного оскарження рішення відповідача про відмову в поверненні коштів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно до ст. 43 ПК України визначені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, зокрема помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що згідно облікових карт платника податків встановлено у ТОВ «Технічний центр «Автопривод» податковий борг відсутній.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п.43.3 ст. 43 ПК України).

Відповідно до п. 102.5 ст. 102 ПК України, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Отже, виходячи з аналізу зазначених правових норм, поверненню підлягають грошові кошти, що обліковуються за платником податку як переплата з обов'язкових платежів, за умови подання заяви про повернення коштів на рахунок платника податків у визначений законом строк.

Як вбачається з особової картки платника податку на додану вартість ТОВ «Технічний центр «Автопривод», що протягом 1095 днів до дня звернення із заявою до податкового органу про повернення надміру сплачених коштів товариство здійснило сплату: по податку на додану вартість в 2011 році на суму 10,00 грн. та у 2012 році в сумі 3,00 грн., а всього на суму 13,00 грн., а сама переплата рахується у підприємства починаючи з 2009 року.

З огляду на те, що переплата з податку на додану вартість у розмірі 174 268,50грн. рахується за підприємством з 2009 року, то звернення ліквідатора ТОВ «Технічний центр «Автопривод» було здійснено поза межами 1095 денного строку, встановленого ст. 102 ПК України, що в свою чергу вказує на відсутність законних підстав для повернення коштів на рахунок позивача.

В той же час, то переплата по комунального податку та податку з власників наземних транспортних засобів рахується по підприємству з 01.01.2010. Платником податків здійснювались платежі по сплаті комунального податку та по податку з власників наземних транспортних засобів, проте вказані кошти були сплачені в рахунок оплати самостійно визначених грошових зобов'язань та не підпадають під визначення надмірно сплачених грошових зобов'язань визначене у п. п. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України. Вказане також підтверджується даними з особових карток платника податку відповідних податкових зобов'язнь.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача підстав для повернення грошових коштів з податку на додану вартість, податку з власників наземних транспортних засобів та комунального податку.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що вимоги про стягнення коштів переплати є передчасними.

Згідно з п.43.5 ст.43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові Державного казначейства України. На підставі отриманого висновку орган Державного казначейства України протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому Державним казначейством України. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі Державному казначейству України для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Згідно з п. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України державна казначейська служба України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. За п. 10 Порядку № 974 на підставі отриманих висновків органи Державного казначейства України здійснюють повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 № 226 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.12.2002 за № 1000/7288 (в редакції наказу Державного казначейства України від 29.05.2008 № 181).

Механізм повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів визначається Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 № 226. Відповідно до пункту 5 глави 1 зазначеного Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за заявою платника та поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Пунктом 41.1.1 статті 41 ПК України органи державної податкової служби визначено контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.

21.01.2011 набрав чинності наказ Державної податкової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 21.12.2010 № 974/1597/499 «Про затвердження Порядку взаємодії органів державної податкової служби, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань» (далі - порядок № 974), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.12.2010 за №1386/18681.

Цей Порядок регламентує взаємовідносини органів державної податкової служби, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань. За п. п. 5 - 7 Порядку № 974 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених податковим законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку, яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Заява подається платником податку до органу державної податкової служби за місцем перебування на податковому обліку в довільній формі. Обов'язковим реквізитом заяви є визначення платником податку напрямів перерахування коштів, що повертаються як помилково та/або надміру сплачені: на поточний рахунок платника податку в банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи державної податкової служби, незалежно від виду бюджету; готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Орган державної податкової служби на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Згідно із зазначеними реєстрами орган державної податкової служби України, відповідний місцевий фінансовий орган та орган Державного казначейства України проводять приймання-передавання висновків про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань.

Отже, повернення надміру або помилково сплачених коштів відбувається із дотримання визначеного законом механізму, а саме органом, що здійснює казначейське обслуговування на підставі висновку податкового органу про можливість здійснення такого повернення коштів.

В даному випадку, позивачем було отримано лист від 14.03.2013 р. інформативного характеру, в якому податковим органом зазначено про неможливість повернення заявлених позивачем платежів, у зв'язку з необхідністю проведення податкової перевірки підприємства, що перебуває в процесі припинення.

В свою чергу, невідповідність зазначеного рішення вимогам чинного податкового законодавства свідчить лише про можливість повторного розгляду заяви позивача, у разі скасування рішення, оформленого листом від 14.03.2013 року, а не про необхідність стягнення грошових коштів в судовому порядку.

Оскільки позивачем не отримано та не оскаржено рішення суб'єкта владних повноважень про відмову в наданні та направленні до казначейського органу висновку про можливість повернення грошових коштів на рахунок позивача із посилання на норми чинного Закону, підстави для вирішення питання про можливість стягнення грошових коштів - відсутні.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо передчасності позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету грошових коштів з податку на додану вартість, податку з власників наземних транспортних засобів та комунального податку.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим, підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Технічний центр «Автопривод» - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 червня 2013 року у справі №808/3614/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим