Справа № 818/81/15
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 р. 13:04 Справа №818/81/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Михайленко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Сумцової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.12.2014 № 2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 20 809, 15 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскажуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів від 18.12.10 №0051/18/28/22/НОМЕР_1, яким встановлено порушення позивачем п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, а саме невикористання у своїй підприємницькій діяльності розрахункових документів встановленої форми, якими на думку податкового органу є розрахункові квитанції (форма № РК-1).

Позивач посилається на п. 4. ст. 9 Закону № 265/95-ВР, яким передбачено, що РРО та РК не застосовуються при продажу проїзних і перевізних документів на автомобільному транспорті з видачею талонів, квитанцій, квитків з нанесеними друкарським способом серією, номером, номінальною вартістю.

На переконання позивача, у даному випадку такий виданий квиток (квитанція, талон) прирівнюється до розрахункового документу за умови наявності на зазначених розрахункових документах заздалегідь друкарським способом нанесених серії, номера та номінальної вартості послуги.

Позивач зазначає, що актом перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у перевіряємому періоді здійснювала підприємницьку діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом (ліцензія № НОМЕР_4 від 18.05.2012) із застосуванням відривних квитків установленої форми (Тип II).

Таким чином, позивач вважає, що відповідно до положень п. 4 ст. 9 Закону № 265/95-ВР він звільняється від застосування реєстратора розрахункових операцій та розрахункової книжки, а тому податкове повідомлення рішення, яким застосовано штрафні санкції підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засідання проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.

У письмовому запереченні на адміністративний позов зазначив, що Державною податковою інспекцією у м. Сумах було проведено фактичну перевірку щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.

В ході проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 було встановлено порушення вимог п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в результаті чого застосовані штрафні санкції у розмірі 20 809, 15 грн.

Відповідач посилається на п. 1, п. 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, відповідно до яких суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок та видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

На думку відповідача, при наданні послуг перевезення пасажирським автомобільним транспортом суб'єкти господарювання при продажу квитків зобов'язані використовувати реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки та книги обліку розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених Законом № 265/95-ВР, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок та видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції (фіскальний касовий чек на товари послуги (форма № ФКЧ-1), розрахункова квитанція (форма №РК-1)).

Відповідач стверджує, що ФОП ОСОБА_1 при перевезенні пасажирів за маршрутом м. Суми - с. В.Писарівка (двома маршрутними таксі) за період з 01.01.2014 по 17.12.2014 за даними книг обліку розрахункових операцій г/1 від 20.11.2013р., г/1 від 18.11.2013 та звітів за формою ЗВР-1 (звіт про використання РРО та КОРО (РК)) не застосовувала розрахункові документи встановленої форми на суму 4 190, 43 грн. (фіскальний чек (форма № ФКЧ-1) розрахункова квитанція (форма №РК-1)).

На виконання п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР відповідачем були застосовані до позивача фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих з порушеннями товарів (послуг) у сумі 20 809, 15 грн.

Відповідач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення законним, обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

З 09.12.2014 по 18.12.2014 посадовою особою відповідача проведено фактичну перевірку щодо дотримання позивачем норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, за результатами якої складено акт від 18.12.2014 № 0051/18/28/22/НОМЕР_1 (а.с. 11-14).

Вказаним актом перевірки встановлено порушення позивачем пп. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, а саме: ФОП ОСОБА_1 при перевезенні пасажирів за маршрутом м. Суми - с. В.Писарівка (двома маршрутними таксі) за період з 01.01.2014 по 17.12.2014 за даними книг обліку розрахункових операцій г/1 від 20.11.2013, г/1 від 18.11.2013 та звітів за формою ЗВР-1 (звіт про використання РРО та КОРО (РК)) не застосовувала розрахункові документи встановленої форми на суму 4 190, 43 грн. (фіскальний чек (форма № ФКЧ-1) розрахункова квитанція (форма №РК-1)).

На підставі акту перевірки від 18.12.2014 Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.12.2014 № 2, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 20 809, 15 грн. (а.с. 9).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені у Законі України "Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР .

Згідно пунктів 1, 2, 5, 13 ст. 3 Закону № 265/96-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити, розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки із додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Разом з тим, п. 4. ст. 9 зазначеного Закону РРО та РК не застосовуються при продажу проїзних і перевізних документів на автомобільному транспорті з видачею талонів, квитанцій, квитків з нанесеними друкарським способом серією, номером, номінальною вартістю.

Тобто, у даному випадку, такий виданий квиток (квитанція, талон) прирівнюється до розрахункового документу за умови наявності на зазначених розрахункових документах заздалегідь друкарським способом нанесених серії, номера та номінальної вартості послуги.

Як встановлено судом позивач надає послуги по перевезенню пасажирів міжміським автомобільним транспортом із застосуванням відривних квитків з нанесеними друкарським способом серією, номером i номінальною вартістю (а.с. 177).

Отже, суд дійшов висновку, що у відповідності до п. 4 ст. 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" позивач у даному випадку не повинен застосовувати РРО та РК.

Крім того, суд зазначає, що вищезазначена обставина не звільняє позивача від обов'язку вести КОРО.

Так, абзацом першим ст. 9 Закону № 265/96-ВР не встановлено, що суб'єктів підприємницької діяльності, які користуються нормами цієї статті, звільнено від використання КОРО. За визначенням ст. 2 цього Закону ця книга містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг). Вищезазначені проїзні та перевізні документи відображають рух готівкових коштів та підтверджують факт оплати послуг. Отже, під час проведення розрахунків на автомобільному транспорті за нормами п. 4 ст. 9 Закону № 265/96-ВР суб'єкти підприємницької діяльності зобов'язані вести прошнуровану та належним чином зареєстровану в органах державної податкової служби книгу обліку розрахункових операцій (КОРО) з додержанням встановленого порядку її ведення та складати у ній щоденні звіти.

Як встанволено судом, ФОП ОСОБА_1 зареєстровано дві книги обліку розрахункових операцій (КОРО) № Г/1 та № Г/9 у кожній з яких зроблено запис про номери квитків до початку використання КОРО.

Дані КОРО відповідають звітам ФОП ОСОБА_1 про використання КОРО, наданих позивачем до податкового органу.

Порушень при веденні КОРО посадовими особами відповідача під час перевірки не встановлено.

Обставин та доказів щодо невидачі проїзних квитків пасажирам, акт перевірки, який є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства не містить.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача про застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області від 30.12.2014 № 2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 20 809, 15 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 Сумська область, 40000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, рахунок № НОМЕР_5 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805) судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст постанови складений та підписаний 27.02.2015.