Справа № 826/2068/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 березня 2015 року 09:14 № 826/2068/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Адвоката ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві (надалі - відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо надання неповної відповіді на адвокатський запит від 14.01.2015 № 11;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві надати відповідь на питання щодо факту можливого існування розбіжностей задекларованих ТОВ «РІШЕННЯ КОМ» за жовтень 2014 у деклараціях з податку на додану вартість показників податкових зобов'язань із контрагентами, зазначене в адвокатському запиті від 14.01.2015 № 11.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2015 відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 03.03.15.

Позивач в судове засідання не прибула, про дату час та місце проведення судового засідання була повідолмена належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. Звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем неправомірно відмовлено в наданні вказаної в адвокатському запиті інформації/документів, адже вказана інформація/документи, на переконання позивача, не є службовою інформацією.

Представник відповідача проти позову заперечував, при цьому посилаючись на те, що витребувана позивачем інформація/документи є внутрішньою службовою інформацією суб'єкта владних повноважень, з урахуванням чого просив суд в позові відмовити повністю.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Адвокат ОСОБА_1 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_2 від 25.09.2008) звернулася до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві з адвокатським запитом від 14.01.2015 № 11 в порядку, передбаченому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Разом із запитом відповідачу було надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію договору про надання адвокатських послуг між Адвокатом ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рішення Ком» від 12 червня 2014 № Р14-12.06.1.

Відповідно до умов договору про надання адвокатських послуг від 12.06.2014 № Р14-12.06.1 ТОВ «Рішення Ком» (клієнт) доручає, а адвокат бере на себе зобов'язання представляти інтереси клієнта в державних та інших підприємствах, установах, організаціях.

Підпунктом 2.1.2 договору про надання адвокатських послуг передбачено, що адвокат бере на себе зобов'язання по наданню клієнту послуг, в тому числі, з подання від імені клієнта заяв та одержання необхідних довідок і документів.

В адвокатському запиті від 14.01.2015 № 11 Адвокат ОСОБА_1, діючи від імені та в інтересах ТОВ «Рішення Ком», просила:

- повідомити щодо факту можливого існування розбіжностей задекларованих ТОВ «Рішення Ком» за жовтень 2014 у деклараціях з податку на додану вартість показників податкових зобов'язань із контрагентами;

- повідомити щодо відновлення задекларованих ТОВ «Рішення Ком» податкових зобов'язань та податкового кредиту за період жовтень-грудень 2013 та січень 2014 на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2014 по справі № 826/7914/14, які були відкориговані податковим органом на підставі акта від 28.04.2014 № 296/3-26-50-22-07-37723707.

Листом Державна податкова інспекція у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві № 226 від 21.01.2015 відмовила позивачу в наданні відповіді шодо факту можливого існування розбіжностей задекларованих TOВ «Рішення Ком» за жовтень 2014 у деклараціях з податку на додану вартість показників податкових зобов'язань із контрагентами, оскільки запитувана інформація є інформацією з обмеженим доступом і не може бути надана на адвокатський запит, на підставі ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Разом з тим, у зазначеному листі відповідачем надано відповідь щодо виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2014 по справі №826/7914/14 та відновлення задекларованих підприємством показників.

Позивач вважає відмову Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві у наданні відповіді щодо факту можливого існування розбіжностей задекларованих ТОВ «РІШЕННЯ КОМ» за жовтень 2014 у деклараціях з податку на додану вартість показників податкових зобов'язань із контрагентами неправомірною, внаслідок чого звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, його посадових та службових осіб, про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Орган державної влади, його посадові та службові особи, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з листа відповідача від 21.01.2015 № 226, підставою для відмови в наданні витребуваної інформації в частині стало те, що вказана витребувана інформація є службовою, а отже не може бути надана.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь - якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною 2 ст.1 цього Закону встановлено, що публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку коли інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є службова інформація.

Частина 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлює, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Стаття 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб'єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.

Наведені правові норми свідчать про тк, що Закон України «Про доступ до публічної інформації» не визначає вичерпного переліку службової інформації; в свою чергу перелік відомостей, що становлять службову інформацію, складається відповідними органами державної влади.

Перелік відомостей, що містять службову інформацію та яким присвоюється гриф обмеження доступу «Для службового користування» в органах Державної фіскальної служби України, затверджений наказом Державної фіскальної служби України від 28.08.2014 № 88, що є чинним на час існування спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли в сфері, що стосується надання інформації стосовно податкової iнформацiї та перевiрочної роботи.

Відповідно до п. 1 вказаного Переліку, до службової віднесена наступна інформація у сфері перевірочної роботи та податкової інформації:

- План-графiк проведення документальних планових перевiрок суб'єктiв господарювання (протягом дiї запланованих заходiв).

- Методичнi рекомендацiї щодо складання плану-графiка проведення документальних планових перевiрок суб'єктiв господарювання.

- Iнформацiя, яка мiстить вiдомостi про термiни та обсяги запланованих перевiрочних заходiв конкретних суб'єктiв господарювання (до початку перевiрки).

- Iнформацiя, яка мiстить вiдомостi щодо фiнансових операцiй, що можуть бути пов'язанi з легалiзацiєю (вiдмиванням) доходiв, одержаних злочинним шляхом, надана Державною службою фiнансового монiторингу України, а також запити i повiдомлення ДФС про хiд i результати опрацювання таких вiдомостей.

- Iнформацiя, яка мiстить вiдомостi про надання пiльг з податку на прибуток по пiдприємствах вiйськово-промислового комплексу, Мiнiстерству оборони, МВС, СБУ.

- Вiдомостi щодо Базової системи оперативного реагування та подолання проявiв тiньової економiки (без перелiку пiдприємств).

- Iдентифiкацiйнi ознаки суб'єкта (для резидентiв - код ЄДРПОУ або ДРФОУ, назва, мiсцезнаходження, для нерезидентiв - назва, адреса) iз зазначенням обсягiв операцiй у вартiсних або кiлькiсних показниках, якщо вони не є предметом вiдповiдi на запити компетентного органу iноземної держави згiдно з положенням мiжнародних договорiв України в галузi оподаткування.

Крім цього, згідно з пп. 21.1.6. п. 21.1. ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи.

Виходячи з аналізу встановлених фактичних обставин справи на підставі наведених норм законодавства, суд приходить до висновку, що запитувана позивачем інформація не відноситься до службової, Перелік якої затверджений наказом наказ ДФС України від 28.08.2014 № 88, є чинним на час існування спірних правовідносин, а тому відмова у наданні такої інформації є протиправною.

Посилання представника відповідача, викладені в письмових запереченнях, на те, що запитувана позивачем інформація є комерційною таємницею, та, як наслідок такою, що не може бути надана, судом відхиляються, адже, представником контролюючого органу при обгрунутванні власної позиції, залишено поза увагою той факт, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.1993 № 611 «Про перелік відомостей, що не становлять комерційної таємниці» документи про сплату податків і обов'язкових платежів не є камерційною таємницею.

При цьому, Наказ Державної фіскальної служби України від 28.08.2014 № 88 (який є обов'язковим для всіх органів і посадових осіб ДФС) містить вичерпний перелік відомостей, які відносяться до інформації з обмежений доступом, чого представником відповідача до уваги не прийнято, внаслідок чого зроблено хибний висновок про неможливість надання повної відповіді на адвокатський запит позивача.

Крім того, як встановлено судом, в рамках досліджуваних правовідносин, ОСОБА_1 діяла як адвокат від імені та в інтересах ТОВ «РІШЕННЯ КОМ», на підставі договору про надання адвокатських послуг. А оскільки зазначеним договором про надання адвокатських послуг прямо передбачено право позивача на одержання необхідних довідок і документів в інтересах клієнта, то відмова Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві в наданні відповіді щодо факту можливого існування розбіжностей, задекларованих ТОВ «РІШЕННЯ КОМ» за жовтень 2014 у деклараціях з податку на додангу вартість показників податкових зобов'язань із контрагентами є неправомірною.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов адвоката ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві щодо надання неповної відповіді на адвокатський запит від 14.01.2015 № 11;

3. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві надати відповідь на питання щодо факту можливого існування розбіжностей задекларованих ТОВ «РІШЕННЯ КОМ» за жовтень 2014 у деклараціях з податку на додану вартість показників податкових зобов'язань із контрагентами, зазначене в адвокатському запиті від 14.01.2015 № 11.

4. Судові витрати в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. присудити на користь адвоката ОСОБА_1 (код платника податків НОМЕР_1) з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.М. Кобилянський