Справа № 725/7163/14-а
Суддя: Вольська-Тонієвич О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/7163/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015 року.Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Бакун Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка у грудні 2014 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Посилалась на те, що вона у зв'язку із достроковим виходом на пенсію за станом здоров'я, на підставі наказу №179-0 від 12.12.2006 року державної податкової адміністрації в Чернівецькій області, звільнена з посади головного державного податкового ревізора - інспектора управління контрольно-перевірочної роботи.

Управлінням пенсійного фонду України в м.Чернівцях їй призначено пенсію державного службовця.

Для призначення пенсії вона подала Управлінню Пенсійного фонду України в м.Чернівцях заяву та відповідні документи, у зв'язку із чим, відповідачем було призначено їй пенсію та розраховано її розмір на підставі виданої роботодавцем довідок про складові заробітної плати.

Разом з тим, на момент призначення пенсії та її перерахунку вона не знала, що до довідки про складові заробітної плати, на підставі яких здійснювалося обчислення розміру пенсії, не включались інші виплати, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, які вона отримувала регулярно та з яких сплачувала внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Дізнавшись, що відповідачем було порушено її права, вона 25 листопада 2014 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях із заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії, надавши при цьому довідку Головного управління державної фіскальної служби у Чернівецькій області від 24.11.2014 року про складові заробітної плати.

Однак Управлінням Пенсійного фонду України в м.Чернівцях надано відповідь, якою відмовлено їй у здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії.

Вважає, що відмова відповідача у виконанні перерахунку пенсії та приведенні її розміру у відповідність до вимог чинного законодавства є неправомірною і такою, що не відповідає нормам чинного законодавства та грубо порушує її конституційне право на соціальне забезпечення.

На підставі вищевикладеного, уточнивши позовні вимоги, просила поновити строк для звернення до суду за захистом своїх прав, визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях щодо відмови здійснити перерахунок пенсії, виходячи із суми заробітної плати, до якої включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення матеріально-побутових питань та з яких сплачувались обов'язкові страхові внески. Зобов'язати відповідача врахувати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення матеріально-побутових питань, як невід'ємну частину складової заробітної плати, з якої наново обрахувати розмір пенсії, на підставі довідки Головного управління державної фіскальної служби у Чернівецькій області від 24.11.2014 року, відповідно до чинного законодавства, яке діяло на момент призначення та перерахунку пенсії.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Бірюк Г.В. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях. Просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працювала в державній податковій адміністрації в Чернівецькій області на посаді головного державного податкового ревізора - інспектора управління контрольно-перевірочної роботи.

На підставі наказу Державної податковій адміністрації в Чернівецькій області №179-0 від 12.12.2006 року, позивачка у зв'язку із достроковим виходом на пенсію та станом здоров'я звільнена із займаної посади.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Чернівцях та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

При призначенні пенсії ОСОБА_1, Управлінням Пенсійного фонду України в м.Чернівцях виконано розрахунок пенсії, в який не включено суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення.

25 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях із заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. При цьому нею було надано до заяви довідку Головного управління державної фіскальної служби у Чернівецькій області від 24.11.2014 року про складові заробітної плати (а.с.8-10).

Разом з тим, Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях листом від 15 грудня 2014 року № 184/К-11 відмовило позивачці у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не передбачені статтею 33 Закону України «Про Державну службу» як складові заробітної плати державного службовця (а.с.11).

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулює Закон України "Про державну службу". Цей же Закон визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Стаття 37 вказаного Закону регулює питання щодо пенсійного забезпечення і виплати грошової допомоги державним службовцям.

Вказаною статтею передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Стаття 33 Закону № 3723-ХІІ визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, а тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував грошову винагороду, то зазначений розмір цієї винагороди (надбавки) повинен бути врахований і при обчисленні пенсії державного службовця.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 вказаного Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Такий висновок закріплений в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

У відповідності до ч.1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, встановивши фактичні обставини та аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд вважає, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 При цьому, перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії слід здійснювати з 25 листопада 2014 року, тобто з моменту звернення її до Управління із заявою про перерахунок пенсії.

Разом з тим, суд вважає, що позивачкою ОСОБА_1 не пропущено строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, оскільки Управлінням Пенсійного фонду України в м.Чернівцях відмовлено позивачці у здійсненні перерахунку 05 грудня 2014 року, а до суду вона звернулася 10 грудня 2014 року, тобто, в межах шестимісячного строку.

На підставі Закону України "Про державну службу", Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", керуючись ст.ст. 11, 86, 99, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях щодо відмови здійснити перерахунок пенсії, виходячи із суми заробітної плати, до якої включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення матеріально-побутових питань та з яких сплачувались обов'язкові страхові внески.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях врахувати суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення матеріально-побутових питань, як невід'ємну частину складової заробітної плати, з якої наново обрахувати та провести доплату сум недоотриманої пенсії, на підставі довідки Головного управління державної фіскальної служби у Чернівецькій області від 24.11.2014 року, відповідно до чинного законодавства в розмірі 80% середньомісячного розміру виплат, починаючи з 25 листопада 2014 року із врахуванням виплачених сум.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дні її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О. В.