Справа № 820/19821/14
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

03 березня 2015 р. справа №820/19821/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Біленського О.О.

при секретарі судового засідання Рябченко Є.А.

за участю:

представників позивача - Овдієнко Ю.В., Межова К.П.,

представника відповідача - Таран М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Р-Стіл" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Р-Стіл" (далі - ТОВ "Компанія Р-Стіл") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі - Західна ОДПІ м.Харкова) про скасування податкових повідомлень - рішень від 03.12.2014 року № та №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що у період з 07.10.2014 року по 27.10.2014 року співробітниками Західної ОДПІ м.Харкова була проведена виїзна планова перевірка ТОВ «Компанія Р - Стіл» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складений акт №3934/20-33-22-01-07/36459496 від 03.11.2014 року. Відповідно до висновків даного акту перевірки, ТОВ «Компанія Р-Стіл» безпідставно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування по взаємовідносинах з ТОВ «Мет-Сплав» та ТОВ «Лідер-МТ» в деклараціях з податку на прибуток, що призвело до заниження податку на прибуток, що є порушенням приписів п.138.1, п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України. Крім того, перевіркою встановлено порушення підприємством положень ст.1 Указу Президента України від 12.06.1995р. за № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» - за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачами коштів розрахункових (платіжних) документів, які би підтверджували сплату покупцями готівкових коштів. 04 грудня 2014 року ТОВ «Компанія Р - Стіл» отримало податкові повідомлення - рішення: № та № від 03.12.2014 року, відповідно до яких підприємству збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток, нараховані штрафні (фінансові) санкції, застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення введення касових операцій. Позивач вказав, що висновки податкового органу зроблені на підставі помилкового висвітлення фактичних обставин, зокрема необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення щодо реальності господарських операцій. Посилаючись на положення законодавства, позивач вважає, що відповідачем були прийняті незаконні податкові повідомлення-рішення, що є підставою для їх скасування.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позовні вимоги задовольнити на підставі викладених у позові фактів.

Представник відповідача у запереченнях на адміністративний позов та у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на висновки акту №3934/20-33-22-01-07/36459496 від 03.11.2014 року «Про результати виїзної планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Р-стіл», , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року». Представник відповідача вважає, що позивачу було правомірно нараховано податкові зобов'язання та застосовано штрафні (фінансові) санкції.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ТОВ "Компанія Р-Стіл" зареєстровано в якості юридичної особи Виконавчим комітетом Харківської міської ради 04.06.2009 року.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Компанія Р-Стіл" перебуває на обліку в Західній ОДПІ м.Харкова, зареєстроване платником податку на додану вартість з 09.07.2009 року, має ліцензію Міністерства промислової політики України серія АВ №501443 на заготівлю, переробку металобрухту чорних металів строком дії з 24.11.2009 року по 24.11.2014 року.

На підставі направлень від 07.10.2014 року №1765, №1800, №1799, №1778, №1780, №1779, виданих начальником Західної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, наказу "Про проведення документальної планової перевірки ТОВ „Компанія Р-Стіл" від 25.09.2014 року №2080, виданого в.о. начальника Західної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, керуючись ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіку проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання фахівцями Західної ОДПІ м.Харкова з 07.10.2014 року по 27.10.2014 року була проведена планова перевірка фінансово - господарської діяльності ТОВ "Компанія Р-Стіл"з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами перевірки складено акт від 03.11.2014 року №3934/20-33-22-01-07/36459496, відповідно до якого встановлено порушення позивачем п.138.1, п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, ТОВ «Компанія Р-Стіл» безпідставно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування по взаємовідносинах з ТОВ "Мет-Сплав" () та ТОВ "Лідер-МТ" () в Деклараціях з податку на прибуток та ст.1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» передбачено застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів.

За наслідками акту перевірки від 03.11.2014 року №3934/20-33-22-01-07/36459496 Західною ОДПІ м.Харкова були прийняті податкові повідомлення - рішення: № та № від 03.12.2014 року, відповідно до яких підприємству збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток, нараховані штрафні (фінансові) санкції, застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення введення касових операцій.

Судом встановлено, що між ТОВ "Компанія Р-Стіл" та ТОВ "Мет-Сплав" () було укладено договір на виконання послуг від 26.09.2012 року №187.

Відповідно до умов укладеного договору предметом договору є виконання послуг згідно з вимогами договору. Найменування послуг визначається додатками до договору. Загальна сума по договору не може перевищувати 5 млн.грн. Місце складання договору м.Донецьк.

На підтвердження надання послуг з навантаження, порізки, пакетування та пресування металобрухту, між ТОВ "Компанія Р-Стіл" та ТОВ "Мет-Сплав" складались акти виконаних робіт.

Розрахунки між суб'єктами господарювання за одержані послуги проводились у безготівковій формі.

Актом перевірки зафіксовано, що в ході детального аналізу фінансового-господарської діяльності підприємства, ТОВ "Мет-Сплав" обліковується в ДПI у Куйбишевському р-нi м.Донецька ГУ Мiндоходів у Донецькій області. Підприємство має стан 14 (визнано банкрутом). Керівником та засновником рахується одна особа. Вид діяльності - оптова торгiвля металами та металевими рудами.

Згідно 1 ДФ на підприємстві рахувались 3 особи. Основні засоби згідно балансу (за 2012 рік від 28.02.2013 року №, за 2013 року №) на підприємстві відсутні. Інформації щодо походження техніки використаної під час проведення робіт з навантаження, розвантаження, пресування та порізки металобрухту відсутні.

Під час розгляду справи, на вимогу суду представниками позивача не було надано жодного підтверджуючого документу щодо наявності у ТОВ "Мет-Сплав" технічної можливості надання послуг відповідно до умов договору від 26.09.2012 року №187.

Окрім цього, з наявних матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Компанія Р-Стіл" та ТОВ "Лідер-МТ" () було укладено договір на виконання послуг від 20.08.2011 року за №141.

Відповідно до умов укладеного договору предметом договору є виконання послуг згідно з вимогами договору. Найменування послуг визначається додатками до договору. Загальна сума по договору не може перевищувати 5 млн.грн. Місце складання договору м.Донецьк.

На підтвердження надання послуг з навантаження, порізки, пакетування та пресування металобрухту, між ТОВ "Компанія Р-Стіл" та ТОВ "Лідер-МТ" складались акти виконаних робіт.

Розрахунки між суб'єктами господарювання за одержані послуги проводились у безготівковій формі.

З акту перевірки вбачається, що ТОВ "Лідер-МТ" () обліковується в ДПI у Куйбишевському р-нi м.Донецька ГУ Мiндоходів у Донецькій області. Підприємство має стан 11 (припинено, але не знято з облiку (кор не пустi). Керівником та засновником рахується одна особа. Вид діяльності - оптова торгiвля металами та металевими рудами.

Згідно 1 ДФ на підприємстві рахувались 3 особи. Основні засоби згідно балансу на підприємстві (за 2011 рік відсутні, за 2012 рік - 11,0 тис. грн.) . Інформації щодо походження техніки використаної під час проведення робіт з навантаження, розвантаження та демонтажу металобрухту відсутні.

Згідно даних отриманих в ході проведення перевірки встановлено, що обсяг отриманих послуг навантаження, розвантаження, порізки від ТОВ «Мет-Сплав» - 13303,965 тонн металобрухту, ТОВ "Лідер-МТ" - 13566,280 тонн металобрухту неможливо було здійснити без наявності основних фондів та трудових ресурсів, що свідчить про ознаки нереальності товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно положень п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктами 1, 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п.2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Окрім цього, згідно Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України №742/11/13-11 від 02.06.2011 року «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України», доведено до відома суддів місцевих та апеляційних адміністративних судів для врахування при здійсненні правосуддя, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, і що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З наявних в матеріалах справи вбачається, що з приводу спірних операцій позивача з ТОВ "Лідер-МТ" та ТОВ "Мет-Сплав" щодо надання послуг із металообробки позивачем не надано первинних документів, які б засвідчували передачу матеріалів (металу) (для обробки) контрагентам позивача, та наступне повернення матеріальних цінностей, оформлення яких не може бути ототожнено з оформленням актів виконаних робіт.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що надані позивачем документи первинного обліку не можна вважати належно оформленими звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення позивачем відображених у таких первинних документах сум при формуванні валових витрат є безпідставними.

Також, на підтвердження позиції стосовно безтоварного характеру фінансово-господарських взаємовідносин між позивачем та його контрагентами, відповідачем не встановлено наявності у контрагентів обладнання, яке є об'єктивно необхідними для виконання обумовлених робіт. Окрім цього, під час розгляду справи не встановлено наявності у контрагентів технічного персоналу, наявність якого обумовлюється не лише специфікою обумовлених операцій, а також і умовами договорів щодо самостійного виконання контрагентами спірних операцій, враховуючи при цьому значний обсяг передбачених заявками до договорів робіт (послуг). При цьому, під час розгляду справи не встановлено наявності у контрагентів залучених на умовах підряду фахівців, або ж залучення інших підприємств для виконання спірних операцій на умовах субпідряду. Відносно наведеного не надано відповідних доказів.

У п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються, зокрема, із витрат операційної діяльності та інших витрат.

Згідно пп. 138.1.1 п. 138.1, п.138.6 наведеної статті витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати. Собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

За приписами п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Відповідно до п. 138.4 та п. 138.5 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку, з урахуванням того, що датою здійснення витрат, нарахованих платником податку у вигляді сум податків та зборів, вважається останній день звітного податкового періоду, за який проводиться нарахування податкового зобов'язання з податку та збору.

За приписами п.139.1.9 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат - витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, умовами реалізації права платника на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є, зокрема, фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з наміром одержати економічний ефект від їх використання у господарській діяльності та підтвердженність цих витрат необхідними документами, оформленими з дотриманням вимог чинного законодавства.

Податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись ті чи інші господарські операцій. Однак, критерієм зменшення бази оподаткування податку на прибуток є можливість на підставі наявних документів зробити беззаперечний висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання доходу. А відтак, на підтвердження витрат, понесених у зв'язку з оплатою послуг з переробки брухту чорних металів (які були предметом оспорюваних договорів), позивач повинен був надати, зокрема, документи, що свідчать про фактичне виконання його контрагентами конкретних видів послуг за допомогою матеріалів та інструментів ТОВ "Лідер-МТ" та ТОВ "Мет-Сплав" (виконавців), необхідних для надання вказаних послуг, що передбачено пунктом 3.1.1 договорів.

Згідно постанови Верховного суду України від 08.09.2009 у справі № 21-737во09 про необґрунтованість податкової вигоди може свідчити відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів.

Відповідно до ч.2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позивачем не доведено факт реального виконання умов договорів, через відсутність у ТОВ "Мет-Сплав" та ТОВ "Лідер-МТ" можливостей для вчинення господарських операцій в межах договорів, укладених з позивачем, та як наслідок відсутність у ТОВ "Компанія Р-Стіл" права на формування валових витрат по вказаним взаємовідносинам.

Окремо суд зазначає, що докази подальшого руху товару не беруться судом до уваги, оскільки такі факти не є самостійним та достатнім доказом того, що роботи виконувались саме вказаними контрагентами позивача.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 19.11.2014 року у справі №К/9991/16009/11.

Згідно з ч.1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищенаведене, Західною ОДПІ м.Харкова було доведено правомірність визначення суми податкового зобов'язання ТОВ "Компанія Р-Стіл" з податку на прибуток, вірно визначено законодавчі підстави застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення - рішення Західної ОДПІ м.Харкова від 03.12.2014 року № є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо правомірності винесення Західною ОДПІ м.Харкова податкового повідомлення - рішення від 03.12.2014 року №, суд зазначає наступне.

Підставою для визначення суми штрафних (фінансових) санкцій за вказаним податковим повідомлення - рішенням слугували висновки перевірячих відносно того, що перевіркою встановлено проведення готівкових розрахунків без подання одержувачами (підзвітними особами ТОВ "Компанiя Р-Стiл") коштів розрахункових (платіжних) документів встановленої форми (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), які би підтверджували сплату покупцями готівкових коштів, на загальну суму 18018,80 грн., а саме виплачено кошти без підтверджуючих документів: ОСОБА_4 у розмірі 3450,56 грн., ОСОБА_5 у розмірі 4131,01 грн., ОСОБА_6 у розмірі 6048,42 грн. та ОСОБА_7 у розмірі 4388,81 грн., чим порушено вимоги п.2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320.

На підставі ст.1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» передбачено застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів.

Однак, факт сплати покупцями готівкових коштів, на загальну суму 18018,80 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових касових ордерів, звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт та квитанцій.

Отже, висновки податкового органу не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та спростовуються наданими позивачем доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування податкового повідомлення - рішення Західної ОДПІ м.Харкова від 03.12.2014 року №.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення, щодо нарахування позивачу податкового зобов'язання з податку на додану вартість та зменшення суми від'ємного значення з податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Компанія Р-Стіл" документально і нормативно обґрунтовані та підлягають задоволенню щодо скасування податкового повідомлення - рішення Західної ОДПІ м.Харкова від 03.12.2014 року №.

В іншій частині підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Згідно ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до положень ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з позивача решту суми судового збору пропорційно до відхиленої частини майнової вимоги у розмірі 4210,94 грн.

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Р-Стіл" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 03.12.2014 року №.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Р-Стіл" (вул. Полтавський шлях, 52, Харків, 61052, код 36459496) судовий збір у розмірі 4210,94 грн. (чотири тисячі двісті десять гривень 94 копійки) на користь Державного бюджету України (р/р: 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код: 37999628, МФО: 851011, банк: ГУДКСУ у Харківській області)

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі виготовлена 10.03.2015 року.

Суддя Біленський О.О.