Справа № 607/17349/13-а
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2013-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2013 Справа №607/17349/13-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Яцина О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УДАІ УМВС України в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови серії ВО1№189056 від 14.09.2013 року у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 грн.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що інспектором при притягненні його до адміністративної відповідальності не враховано всі обставини справи, його пояснень. Вказує, що 14.09.2013 року рухався на своєму транспортному засобі марки "Опель Комбо" по вул.. С. Бандери в м. Тернополі та маючи на меті здійснити поворот ліворуч зайняв ліву смугу руху, тому вважає, що вимог ПДР України не порушував. Був безпричинно зупинений інспектором ДПС,який не врахувавши його пояснень та пояснень свідка ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення а надалі й постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Тому вважає, що до адміністративної відповідальності його притягнено неправомірно, просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, а провадження по даній справі закрити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених у адміністративному позові, просив його задовольнити.

Представник відповідача УДАІ УМВСУ в Тернопільській області Бучинський В.Я. у судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти нього та пояснив, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху України за ч.2 ст.122 КУпАП і не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення ВО1№189056 від 14.09.2013 року інспектором ДПС ВДАІ ТМВ встановлено, що ОСОБА_1 14.09.2013 року о 17.25 год. керував транспортним засобом марки "Опель Комбо", державний номерний знак "НОМЕР_1", в м. Тернополі по вул..С. Бандери на дорозі з двостороннім рухом, що має дві смуги руху в одному напрямку, виїхав на крайню ліву смугу руху в цьому ж напрямку коли крайня права смуга руху була не зайнята, внаслідок чого на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 500 грн. за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2№124559 від 14.09.2013 року, інспектором ДПС ВДАІ ТМВ Гусєв В.В. встановлено, що ОСОБА_1 14.09.2013 року о 17.25 год. керував транспортним засобом марки "Опель Комбо", державний номерний знак "НОМЕР_1", в м. Тернополі по вул..С. Бандери на дорозі з двостороннім рухом, що має дві смуги руху в одному напрямку, виїхав на крайню ліву смугу руху в цьому ж напрямку коли крайня права смуга руху була не зайнята, чим порушив вимоги п.11.2, п. 11.5 ПДР України.

У відповідності до п. 11.2 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., передбачено, що нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини.

П. 11.5 вказаних Правил визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП встановлено, що порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині є адміністративним правопорушенням і тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення та накладенні стягнення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1. ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Як встановлено судом, про вчинення позивачем адмінправопорушення, а саме - порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині доріг, інспектором ДПС складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА2№124559 від 14.09.2013 року, який є одним із доказів відповідно до ст.251 КУпАП.

У графі даного протоколу "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності" ОСОБА_1 зазначив, що ПДР України не порушував.

Із доводів позивача ОСОБА_1, викладених ним у адміністративному позові та пояснень останнього наданих в судовому засіданні вбачається, що 14.09.2013 року рухався на своєму транспортному засобі марки "Опель Комбо" по вул.. С. Бандери в м. Тернополі та маючи на меті здійснити поворот ліворуч зайняв ліву смугу руху, тому вважає, що вимог ПДР України не порушував. Був безпричинно зупинений інспектором ДПС,який не врахувавши його пояснень та пояснень свідка ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення а надалі й постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Тому вважає, що до адміністративної відповідальності його притягнено неправомірно.

Пояснення позивача у судовому засіданні повністю підтримала свідок ОСОБА_2, яка є дружиною позивача та була пасажиром транспортного засобу 14.09.2013 року.

Однак, у процесі розгляду справи представником відповідача не представлено та відповідно судом не здобуто жодних доказів, які б підтвердити вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_1, а також не спростовано доводів позивача щодо неправомірності винесеної постанови.

З врахуванням наведених обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що у діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, однак враховуючи конкретні обставини, за яких було вчинено правопорушення, особу порушника, характер вчиненого правопорушення, яким не було створено перешкод іншим учасникам дорожнього руху, вважає, що дане правопорушення слід визнати малозначним.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, враховуючи малозначність вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку, що постанову серії ВО1№189056 від 14.09.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності необхідно скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Однак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВО1№189056 від 14.09.2013 року незаконною, оскільки в процесі розгляду справи судом не здобуто доказів на підтвердження викладених у позові обставин щодо незаконності вказаної постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 22, 122, 245, 251, 287- 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВО1№189056 від 14.09.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - провадженням закрити, у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши йому усне зауваження.

В задоволенні решти вимог - відмовити

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан