Справа № 826/15958/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Рипік О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційними скаргами Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.12.2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 16 вересня 2014 року № ; зобов'язати Державну податкову інспекцію у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві надати позивачу податкову знижку на підставі поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік (від 23.06.2014 № ); повернути з рахунків надходжень бюджету міста Києва на користь позивача сплачену у 2013 році суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 7818,02 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.12.2014 року позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 16 вересня 2014 року № ; постановлено стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ОСОБА_2 суму помилково утриманого податок з доходів фізичних осіб у розмірі 7818,02 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві також подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.12.2014 року в частині стягнення спірних коштів з Державного бюджету України та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у вказаній частині.

В засідання з'явились учасники процесу. Представник Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві наполягав на задоволенні його апеляційної скарги. Позивач просила залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідач повідомлений належним чином про час та місце апеляційного розгляду, що не перешкоджає вирішенню спірного питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заявлених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 червня 2013 року між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал», укладено договір № 15-1006/2013-2 про участь у Фонді фінансування будівництва, за умовами якого за ОСОБА_2 закріплюється об'єкт інвестування, а саме квартира АДРЕСА_1 у Дніпровському районі м. Києва (І черга).

14 червня 2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» було укладено кредитний договір № 111-Ф/06-13.

Згідно з умовами вказаного кредитного договору, кредит надається для фінансування в об'єкт будівництва яким є однокімнатна квартира № 130 в житловому будинку з підземним паркінгом, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (1 черга будівництва), секція-2, шляхом внесення коштів ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» відповідно до умов договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 15-1006/2013-2 від 10 червня 2013 року.

Також, 14 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (Банк) з однієї сторони та Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (Одержувач) з другої сторони, та позивачем (Позичальник) укладено Договір № 396к про надання часткової компенсації процентів.

Відповідно до умов цього договору, згідно із Порядком здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, Одержувач від імені Держави відшкодовує частину процентів за Кредитом, що надається Позичальнику на будівництво (реконструкцію) або придбання житла. Кредит надається в Порядку та на умовах, визначених кредитним договором від 14 червня 2013 року № 111-Ф/06-13.

На підставі пункту 1.2.6 договору від 14 червня 2013 року № 396к внесок, який Позичальник повинен сплатити за рахунок власних коштів на будівництво (реконструкцію) чи придбання Житла (майнових прав), до надання Банком Кредиту визначено у розмірі 148600 (сто сорок вісім тисяч шістсот) гривень 00 копійок.

Сплата позивачем вказаного обов'язкового першого власного внеску Позичальника підтверджено квитанцією № 3878766 від 14 червня 2013 року.

Враховуючи вищевикладене, позивачем, як громадянином, який потребує поліпшення житлових умов, було придбано квартиру (об'єкт інвестування) АДРЕСА_1 (І черга) за державною програмою «Здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують уліпшення житлових умов» (КПКВК 2751470), що реалізується в рамках постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 343.

Саме тому, 23 червня 2014 року позивачем задекларовано право на отримання податкової знижки згідно із підпунктом 166.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України шляхом подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік (реєстраційний номер ), а також додатку 6 до декларації до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві з документальним підтвердженням витрат, включаються до податкової знижки відповідно до пункту 166.2 статті 166 Податкового кодексу України.

За результатом проведеної камеральної перевірки вищезазначеної податкової декларації та додатку № 6, складено акт перевірки від 01 вересня 2014 року № 2386/26-52-17-03/НОМЕР_3, яким зазначено, що згідно наданих ОСОБА_2 копій документів, вона придбала житло в межах дії Постанови КМУ від 25 квітня 2012 року № 343 та має право включити до податкової знижки за наслідками звітного податкового року суму процентів, фактично сплачених за користування іпотечним житловим кредитом. З посиланням на пункт 175.1 статті 175 Податкового кодексу України, контролюючим органом зазначено, що оскільки ОСОБА_2 за рахунок іпотечного житлового кредиту придбаваються майнові права на квартиру АДРЕСА_1, а основне місцем проживання, згідно з позначкою в паспорті про реєстрацію, визначено за адресою: АДРЕСА_3, тому вона не може скористатись правом на податкову знижку за наслідком 2013 року, зокрема, за користування іпотечним житловим кредитом.

На підставі вищезазначених доводів, податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 16 вересня 2014 року № позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатом річного декларування у розмірі 7818,02 грн.

З приводу наведеного, колегія суддів зазначає, що ст. 166 Податкового Кодексу України регулює правовідносини, які пов'язані із наданням платнику податкової знижки.

Відповідно до підпункту 166.3.1 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України, платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, фактично здійснені ним протягом звітного податкового року, зокрема частину суми процентів, сплачених таким платником податку за користування іпотечним житловим кредитом, що визначається відповідно до статті 175 цього Кодексу.

В свою чергу стаття 175 Податкового України регулює визначення суми процентів, сплачених платником податку за користування іпотечним житловим кредитом з метою нарахування податкової знижки.

Разом з тим, згідно підпунктом 163.3.8 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України до переліку витрат, дозволених до включення до податкової знижки, також відносяться суми витрат платника податку на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, у тому числі на погашення пільгового іпотечного житлового кредиту, наданого на такі цілі, та процентів за ним.

З аналізу норм вищенаведених статей вбачається, що Податковий Кодекс окремо врегульовує питання надання платнику податкової знижки під час користування ним іпотечним житловим кредитом та пільговим іпотечним житловим кредитом.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, посилання відповідач на застосування у даному випадку приписів підпункту 166.3.1 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України - є помилковим.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано висновками акту перевірки, що позивач скористався своїм правом на отримання пільгового житла за державною програмою «Здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов» (КПКВК 2751470) в рамках постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 343.

Відповідно до положень Порядку № 343 визначено механізм здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом відшкодування частини процентів за кредитами, отриманими на будівництво (реконструкцію) чи придбання в об'єктах незавершеного будівництва або не реалізованого замовниками (управителями) в об'єктах, прийнятих в експлуатацію після 2009 року, житла (квартири в багатоквартирних житлових будинках, індивідуальні житлові будинки або майнові права на них).

Сплата позивачем вказаного обов'язкового першого власного внеску Позичальника підтверджено квитанцією № 3878766 від 14 червня 2013 року.

Так, з метою здійснення контролю за дотриманням платниками норм чинного законодавства відповідно до підпункту 165.1.34 пункту 165.1 статті 165 Кодексу, в якості документального підтвердження участі в бюджетних програмах забезпечення доступним житлом, обов'язковим є надання платником податків: в рамках реалізації бюджетної програми КПКВК 2751190 - договору про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла, укладеного між громадянином та регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву»; в рамках реалізації бюджетної програми КПКВК 2751470 - договору про надання часткової компенсації процентів, укладеного між громадянином, регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та банківською установою, якою надається іпотечний кредит.

Як вже зазначалось, 14 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (Банк) з однієї сторони та Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (Одержувач) з другої сторони, та позивачем (Позичальник) укладено Договір № 396к про надання часткової компенсації процентів.

Відповідно до підпункту 166.3.8 статті 166 Податкового кодексу України до переліку витрат, дозволених до включення до податкової знижки, відносяться суми витрат платника податку на сплату видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, у тому числі на погашення пільгового іпотечного житлового кредиту, наданого на такі цілі, та процентів за ним.

З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що у першу чергу у даному випадку йдеться про всі видатки на будівництво (придбання) доступного житла. Зазначені видатки крім інших витрат, пов'язаних із придбанням доступного житла, також включають у себе і користування пільговим кредитом та відсотки за ним. Тобто, у контексті даної норми поняття видатків на будівництво є загальним, яке також включає у себе і видатки по пільговому кредиту.

Разом з тим, суд окремо звертає увагу на те, що дана норма пов'язана з придбання доступного житла, визначеного законом, що у даному випадку є визначальними.

Оскільки, позивач придбавав житло за державною програмою «Здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов» (КПКВК 2751470) в рамках постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 343, до видатків на будівництво (придбання) доступного житла, визначеного законом, крім суми пільгового іпотечного кредиту, також відноситься і сума першого внеску, яку позивач просив включити до податкової знижки.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 08 жовтня 2014 року № К/800/13974/13 (номер в ЄДРСР 40949830).

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкове повідомлення - рішення від 16 вересня 2014 року № є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Стосовно посилань податкового органу на те, що позивач не зареєстрований в даній квартирі, згідно положень п.175.1 ст.175 ПК України, таке право виникає в разі якщо за рахунок іпотечного житлового кредиту будується чи купується житловий будинок (квартира, кімната), визначений платником податку як основне місце його проживання, зокрема згідно з позначкою в паспорті про реєстрацію за місцезнаходженням такого житла.

Колегія, суддів зазначає, що положення вказаної норми, а саме «зокрема згідно з позначкою в паспорті про реєстрацію за місцезнаходженням такого житла» не означає, що особа має право на податкову знижку лише та виключно за наявності факту реєстрації за місцезнаходженням такого житла, а набуває його в тому числі за наявності реєстрації.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення заявлених вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.12.2014 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.12.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А.Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 10.03.2015 року

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.