Справа № 806/572/15
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Житомир справа № 806/572/15

категорія 10.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Капинос О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Новоград-Волинському Житомирської області про визнання дій незаконними, стягнення 1033,24 грн.,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконними дії Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Новоград-Волинському щодо відмови в узгодженні загальної суми витрат, що підлягають відшкодуванню в сумі 1033,24 грн.; стягнути з відповідача загальну суму витрат, що понесені Управлінням Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області в розмірі 1033,24 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області посилається на те, що відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженому спільною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4, витрати по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, виплачені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачем за вересень-грудень 2014 року в сумі 1033,24 грн.

Також позивач вважає, що Відділенням виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Новоград-Волинському не прийняло до заліку вказану суму, тому такі дії відповідача є незаконними.

Позивача до суду не прибув, направив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача прибув до суду, позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з мотивів наведених у письмових запереченнях та розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Матеріалами справи підтверджено, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області подано до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Новоград-Волинському акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за вересень-грудень 2014 року.

Вказані акти підписані керівниками Фондів. При підписанні актів, Відділенням виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Новоград-Волинському не було прийнято до заліку частини витрат Пенсійного фонду, що підлягають відшкодуванню за вересень-грудень 2014 року в сумі 1033,24 грн., внаслідок чого відповідачем були складені таблиця розбіжностей та список осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, не прийнятих за вересень-грудень 2014 року.

За вересень-грудень 2014 року не було прийнято, виплачених пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання по пенсіонеру ОСОБА_1 основного розміру пенсії - 247,48 грн., щомісячної цільової грошової допомоги - 119,72 грн. та витрат на доставку пенсії - 5,72 грн., всього - 372,92 грн.; по пенсіонеру ОСОБА_2 основного розміру пенсії у сумі 115,80 грн., щомісячної цільової грошової допомоги - 167,20 грн. та витрат на доставку пенсії - 4,40 грн., всього - 287,40 грн.; по пенсіонеру ОСОБА_3 основного розміру пенсії - 248,12 грн., щомісячної цільової грошової допомоги - 119,08 грн. та витрат на доставку пенсії - 5,72 грн., всього - 372,92 грн.

Відповідно до ст. 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - Основи), загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом (далі - роботодавець), громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Згідно із статтею 4 Основ, залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України.

Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Пунктом 4 частини 1 статті 25 Основ визначено, що за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення - страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків визначено статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-XIV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1105-XIV).

В силу приписів частини 1 цієї статті Закону № 1105-XIV, у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Ураховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Спільною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4 затверджено "Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання", (далі - Порядок), що встановив механізм погодження та відшкодування таких витрат.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6, 7 вказаного Порядку, відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів. Органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях. Головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Тобто, зазначеним Порядком встановлений обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснювати дії по підписанню акту щомісячної звірки по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії, у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

За таких обставин, коли акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за вересень-грудень 2014 року підписано керівниками Фондів, суд приходить до висновку, що сторони узгодили суми, що підлягають відшкодуванню Пенсійному фонду за вересень-грудень 2014 року.

Чинним законодавством не передбачений порядок, відповідно до якого спір з цього питання міг би вирішуватись між управліннями Пенсійного фонду України та Відділеннями виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на місцях.

Це питання додатково до названого вище Порядку врегульоване спільним листом Пенсійного фонду України та Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, підписаним, відповідно, 23 жовтня та 19 жовтня 2007 року. Ним узгодження вказаних вище розбіжностей віднесено до компетенції центральних органів відповідних Фондів, куди щомісячно повинні надсилатись таблиці розбіжностей і вирішуватись питання про їх узгодження та перерахування таких коштів чи їх стягнення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем у повному обсязі виконано свій, передбачений вищезазначеним Порядком, обов'язок щодо підписання та узгодження з позивачем актів щомісячної звірки за вересень-грудень 2014 року, а тому вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області про визнання незаконними дій відповідача щодо відмови в узгодженні суми витрат за вказаний період у розмірі 1033,24 грн. є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Також суд зазначає, що спір щодо розбіжностей у заявлених сумах відшкодувань між органами Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України належить вирішувати шляхом подання адміністративного позову про стягнення суми невідшкодованих витрат, а не про зобов'язання вчинити певні дії (прийняти до заліку, включити суми відшкодування в акти щомісячної звірки).

Стосовно вимог позивача щодо стягнення з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Новоград-Волинському витрат, понесених позивачем, у розмірі 1033,24 грн., то суд зазначає наступне.

Статтею 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічні положення закріплені у статті 24 Закону № 1105-XIV, зокрема, у пункті 5 частини 1 вказаної статті встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Судом встановлено, що пенсія по інвалідності пенсіонерам: ОСОБА_1 призначена на підставі акту розслідування нещасного випадку, який стався в побуті, в дорозі, на роботу чи з роботи (форма БТ); ОСОБА_2 - акту № 1 про нещасний випадок з учнем /вихованцем/, студентом навчально- виховного закладу; ОСОБА_3 - акту № 2 про розслідування обставин нещасних випадків невиробничого характеру.

У зв'язку з цим суд звертає увагу на те, що нещасний випадок, згідно із ч. 1 ст. 14 Закону № 1105-XIV, - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Відповідно до частини 2 цієї статті Закону № 1105-XIV, перелік обставин, за яких настає страховий випадок, визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Для встановлення інвалідності від трудового каліцтва немає значення чи наступив нещасний випадок по вині потерпілого чи інших осіб, важливо щоб нещасний випадок стався при виконанні працівником трудових обов'язків.

Враховуючи, що нещасні випадки, які сталися зі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не пов'язані з виробництвом, суд приходить до висновку, що у Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Новоград-Волинському не виникає обов'язку по відшкодуванню витрат у разі виплати такої пенсії органами Пенсійного фонду України, відтак у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача суми в розмірі 1033,24 грн., виплачених вказаним особам коштів основного розміру пенсій та витрат на виплату доставки до пенсії, слід відмовити.

Керуючись Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", ст.ст. 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

постановив:

В задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Новоград-Волинському Житомирської області про визнання дій незаконними та стягнення 1033,24 грн. відмовити за безпідставністю.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос