Справа № 562/2041/14-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2015 р. м. Київ К/800/63408/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про перерахунок розміру пенсії, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду першої інстанції з позовом, в якому просила зобов'язати УПФ України в Здолбунівському районі Рівненської області провести перерахунок та виплату її пенсії у розмірі 90% заробітної плати відповідно до Закону України «Про державну службу» та довідки Здолбунівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області №73/05-26 від 10.02.2014 року з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення в сумі 4134,56 грн. починаючи з 01.03.2014 року.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 липня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, надбавки та індексація заробітної плати є складовими заробітної плати, які враховуються при призначенні та обчисленні пенсії.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року апеляційну скаргу відповідача задоволено, постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 липня 2014 року скасовано та ухвалено нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових проблем та матеріальна допомога на оздоровлення не є складовими частинами заробітної плати і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбаченому частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу», а тому, не можуть бути включені до заробітку, який враховується при обчисленні пенсій позивачу як державному службовцю.

У поданій касаційній скарзі позивач заявив вимоги про скасування рішення суду апеляційної інстанції, як такого, що ухвалене із порушенням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

У доводах касаційної скарги, позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для вирішення справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даного спору.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до пункту другого частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4 є пенсіонером, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області та отримує пенсію відповідно до Законом України «Про державну службу» у розмірі 90% заробітної плати.

18.02.2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплату її пенсії з 01.02.2008 року з розрахунку 90% заробітної плати з урахуванням указаних вище виплат, які при перерахунку пенсії у 2008 році не були враховані, оскільки не були включені у довідку, що видана Здолбунівською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Рівненській області.

Листом від 07.13.2014 року № Г-11 відповідач відмовив позивачу у здійснені вказаного перерахунку пенсії.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а позивача - задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» в структуру заробітної плати входить додаткова заробітна плата, а це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Також до заробітної плати відносяться інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (далі Закон № 3723-XII), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ст. 37-1 Закону № 3723-XII, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно статті 33 Закону № 3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМ України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Згідно частини 2 ст. 37-1 Закону № 3723-XII перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

В постанові Верховного Суду України від 20.02.2012 року в справі № 21-430а11 (за аналогічним позовом) визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Таким чином, перерахунок пенсії, призначеної до 01.10.2011 року, проводиться в разі підвищення заробітної плати відповідних категорій державних службовців, виходячи з розміру, встановленого на час призначення пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на соціально-побутові потреби та індексація заробітної плати включаються до складу заробітної плати державного службовця, повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії позивача, а тому відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивача є протиправною.

Враховуючи те, що позивачу призначено пенсію до 01.10.2011 року в розмірі 90 % заробітної плати, то саме цей розмір необхідно враховувати при перерахунку вищевказаної пенсії, що не було враховано судом апеляційної інстанції.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що з рішення суду першої інстанції вбачається, що при його ухвалені, суд не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення, та воно ухвалено відповідно до закону і скасоване помилково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 226, 230, 231 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року у справі № 562/2041/14-а скасувати, а постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 липня 2014 року в даній справі залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: І.Я. Олендер

С.Є. Амєлін

М.Г. Кобилянський