Справа № 807/3237/14
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2015 рокум. Ужгород№ 807/3237/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващилін Р. О.

при секретарі судового засідання - Меренич І.А.

за участю осіб, які беруть участь участь у справі:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , представник - ОСОБА_2,

відповідача: Мукачівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області , представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України 25 лютого 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 02 березня 2015 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.10.2014 № .

06.11.2014 р. від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог у справі, в якій просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.10.2014 р., яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 92372,00 грн.; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.10.2014 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 65634,00 грн. та застосовано штрафну санкцію 32817,00 грн.

27.11.2014 р. від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог у справі, в якій просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.10.2014 р., яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 92372,00 грн.; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.10.2014 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 65634,00 грн. та застосовано штрафну санкцію 32817,00 грн. 3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.11.2014 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 21667,00 грн. та застосовано штрафну санкцію 10833,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані наступним. За висновками податкового органу, зробленими у актах перевірки № 4913/1703/НОМЕР_4 від 19.09.2014, № 5401/1703/НОМЕР_4 від 14.10.2014 р. та № 6218/1703/НОМЕР_4 ВІД 03.11.2014 р. у позивача були відсутні підстави для включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та відповідно до сум, що підлягають бюджетному відшкодуванню, оскільки останній, будучи фізичною особою - підприємцем, не набув права власності на транспортні засоби як суб'єкт господарювання. Однак, позивач зазначає, що він у даному випадку є фізичною особою, яка здійснює діяльність віднесену законодавством до підприємницької, є платником ПДВ у розумінні ст.ст. 14 та 180 Податкового кодексу України, зареєстрований у встановленому порядку платником ПДВ, тому на нього повною мірою поширюються правові норми, які визначають порядок обчислення і сплати ПДВ, включення сум до податкового кредиту з ПДВ та визначення бюджетного відшкодування. Висновки відповідача про те, що позивач як фізична особа - підприємець не має права на формування податкового кредиту за рахунок сум податку сплаченого в ціні придбаних транспортних засобів та заявляти вказані суми до бюджетного відшкодування є безпідставними, не ґрунтуються на нормах діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства України, а тому податкові повідомлення-рішення № від 03.10.2014 р., яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 92372,00 грн., № від 28.10.2014 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зоб'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 65634,00 грн. та застосовано штрафну санкцію 32817,00 грн. та № від 24.11.2014 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 21667,00 грн. та застосовано штрафну санкцію 32817,50 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач надав суду письмові заперечення та додаткові заперечення проти позову, в яких зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та такими, що прийняті відповідно до норм чинного законодавства. Зазначає, що статтею 51 Цивільного кодексу України визначено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не впливає із суті відносин. Визначальним фактором для формування податкового кредиту суб'єктами господарювання - фізичними особами, зареєстрованими платниками податку на додану вартість, при ввезенні на митну територію України основних засобів є, як і для платників податку на додану вартість - юридичних осіб, взяття на облік такого майна в якості основних фондів та подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

В судове засіданні відповідач не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заступником начальника управління - начальником відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Мукачівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Закарпатській області Балега Т.М. проведено документальну позапланову виїзну перевірку суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за червень 2014 р., що виникло в результаті декларування від'ємного значення за травень 2014 р.

За наслідками перевірки складено Акт від 19.09.2014 р. № 4913/1703/НОМЕР_4, яким встановлено, що в порушення п.198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, позивачем завищено розмір від'ємного значення за червень 2014 р. на суму 92372,00 грн.

За результатами перевірки 03.10.2014 Мукачівською об'єднаною державною податковою інспекцію Головного управління Міндоходів у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 92372,00 грн. грн.

Також, головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Мукачівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Закарпатській області Лозан Ю.Ю. проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень 2014 р., що виникло в результаті декларування від'ємного значення за червень 2014 р.

За насідками перевірки складено акт № 5401/1703/НОМЕР_4 від 14.10.2014 р., яким в встановлено, що в порушення п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст.200 Податкового кодексу завищено розмір від'ємного значення за червень 2014 р. на суму 92372,00 грн. (встановлено актом перевірки від 19.09.2014 р. № 4913/1703/НОМЕР_4), зменшено розмір залишку від'ємного значення (ряд. 24) по декларації за липень 2014 р. на суму 28538,00 грн., завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 65634,00 грн. по декларації за липень 2014 р.

За результатами перевірки 28.10.2014 р. Мукачівською об'єднаною державною податкової інспекцією Головного управління Міндоходів у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 65634,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 32817,00 грн.

Крім того, головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Мукачівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Закарпатській області Лозан Ю.Ю. проведено документальної позапланової виїзної перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за серпень 2014 р., що виникло в результаті декларування від'ємного значення за червень-липень 2014 р.

За наслідками перевірки складено Акт № 6218/1703/НОМЕР_4 від 03.11.2014 р., яким встановлено, що в порушення п. 198.6 ст. 198, п. 200 ст. 200 Податкового кодексу України позивачем завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 21667,00 грн. по декларації за серпень 2014 р.

За результатами перевірки Мукачівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 24.11.2014 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 21667,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 10833,50 грн.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу в кредит з відстроченням платежу № 2014/011/05/05 від 05.05.2014 р. позивач придбав за ціною 1074582,24 грн. транспортний засіб - трьохмісний сідельний напівпричіп-рефрижератор, Schmitz Cargobul, тип SCB*S3B, модель SKO 24/L -13/4 FP 60 Cool, серійний номер WSM9166, рік випуску 2014, що підтверджується актом приймання-передачі від 12.06.2014 р. та видатковою накладною № 1022 від 12.06.2014 р.

Вказаний транспортний засіб був зареєстрований Мукачівським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області за фізичною особою ОСОБА_1 під номером НОМЕР_6, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу за № НОМЕР_7.

Приймаючи рішення про завищення позивачем сум податкового кредиту та суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню з ПДВ посадові особи відповідача виходили з того, що придбаний ОСОБА_1 транспортний засіб зареєстровано на фізичну особу, тому, враховуючи вимоги ст. 325 Цивільного кодексу України та постанову Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", така обставина не дає можливості вважати майно, яке перебуває у приватній власності фізичної особи, основними фондами суб'єкта господарювання - фізичної особи.

Разом з тим, суд не може погодитися з такою позицією відповідача, з огляду на наступне.

У відповідності до п.1.1 ст. 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 - VI (діє з 01.01.2011, далі - ПК України), ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу (пп.14.1.18 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Тобто, податковим законодавством передбачено сальдовий метод визначення податкових зобов'язань та кредиту із цього податку. Цей метод передбачає необхідність врахування як надходжень сум податку (разом із вартістю товарів (послуг), що поставляються платником податку), так і витрат цього платника на сплату сум податку на додану вартість у складі ціни товарів (послуг).

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до абз."а" п.198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду (п.198.2 ст. 198 ПК України).

Згідно з п.198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У відповідності до пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з наведеними приписами ГК України та ПК України обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; вона спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (п.44.1 ст. 44 ПК України).

З акту перевірки вбачається, що фактичним видом діяльності ОСОБА_1 є вантажний автомобільний транспорт.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлюється Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі - Порядок).

Згідно п.6 Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції Транспортні засоби, що належать фізичним особам - підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Відповідно до п. 7 вказаного Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно до п.8 зазначеного Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Таким чином, законодавство України, що регулює порядок реєстрації транспортних засобів не передбачає можливості реєстрації транспортних засобів окремо за фізичними особами - підприємцями.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, зі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів сідельний напівпричіп-рефрижератор, Schmitz Cargobul, тип SCB*S3B, модель SKO 24/L -13/4 FP 60 Cool, серійний номер WSM9166, рік випуску 2014, новий зареєстрований за ОСОБА_1.

Водночас норми податкового законодавства України не обмежують право платника податку на податковий кредит залежно від суб'єктного складу сторін у правовідносинах за договорами на придбання товарів (робіт, послуг), в тому числі і транспортних засобів та визначають одинакові права та обов'язки як для юридичних, так і для фізичних осіб, платників податку (в тому числі і фізичних осіб - підприємців), виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 325 Цивільного кодексу України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи.

Згідно пп.14.1.139 п.14.1 ст. 14 ПК України термін "особа" для цілей розділу V цього Кодексу, зокрема, вживається в такому значенні: фізична особа (громадянин України, іноземець та особа без громадянства), яка здійснює діяльність, що належить згідно із законодавством до підприємницької (крім фізичних осіб, що знаходяться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва відповідно до законодавства), та/або ввозить товари на митну територію України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, який здійснює діяльність, віднесену законодавством до підприємницької, є платником ПДВ у розумінні ст.ст. 14 та 180 ПК України, зареєстрований у встановленому порядку платником ПДВ, тому на нього повною мірою поширюються правові норми, які визначають порядок обчислення і сплати ПДВ, включення сум до податкового кредиту з ПДВ та визначення бюджетного відшкодування, у зв'язку з чим при придбанні транспортних засобів з метою використання їх у власній господарській діяльності у повній відповідності до вказаних норм податкового законодавства отримав право на віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту, що підтверджується видатковою накладною № 1022 від 12.06.2014 р. та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу за № НОМЕР_7.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, умови щодо формування податкового кредиту, визначаються Податковим кодексом України, який право на віднесення сум податків до податкового кредиту ставить в залежність від 2-х обставин: використання придбаних основних засобів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності та наявність податкової накладної.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, вимоги позивача щодо визнання їх протиправними та скасування відповідають вимогам законодавства та встановленим в судовому засіданні обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами.

За наведених обставин, позов слід задовольнити, визнавши протиправними та скасувавши податкові повідомлення-рішення Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області № від 03.10.2014 р. ; № від 28.10.2014 р. та № від 24.11.2014 р.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Такими є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 184,74 грн. (відповідно до платіжного доручення № 504 від 14.10.2014), в розмірі 196,91 грн. (згідно квитанції № ПН54902 від 06.11.2014 р.) та в розмірі 182,70 грн. (згідно квитанції № від 27.11.2014 р.), та які підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 128, 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Збільшені позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.10.2014 р., яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 92272,00 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення № від 28.10.2014 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 65634,00 грн. та застосовано штрафну санкцію 32817,00 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.11.2014 р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 21667,00 грн. та застосовано штрафну санкцію 10833,50 грн.

3.Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 564,35 (п'ятсот шістдесят чотири гривні тридцять п'ять копійок) грн.

4.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд, який ухвалив постанову. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СуддяР.О. Ващилін