Справа № 816/190/15-а
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м.ПолтаваСправа № 816/190/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Христич О.С.,

представника позивача - Балика Ю.О.,

представника відповідача - Карпенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава Міністерства Оборони України до Головний державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Карпенко Тетяни Олександрівни, Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2015 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтава Міністерства Оборони України звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Карпенко Тетяни Олександрівни, Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов від 23 грудня 2014 року про накладення штрафу в розмірі 680 грн. та від 15 січня 2015 року про накладення штрафу в розмірі 1360 грн. у ВП №45506085.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання вимог постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 01 березня 2013 року №2а-1670/5180/12 останнім на адресу Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції направлено матеріали за №5078 від 12 грудня 2014 року та №5302 від 29 грудня 2014 року про результати виконання вищевказаного рішення суду, щодо відшкодування коштів, використаних за рахунок спеціального фонду Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава Міністерства Оборони України та вирішення питання у судовому порядку шляхом позовів до боржників. Вказував, що позивачем з метою відшкодування коштів по виконавчому документу протягом 2012 року направлено боржникам 261 претензію-попередження про сплату заборгованості за квартплату, у період з 2013 по 2014 рік направлено до Зарічанського районного суду м. Суми направлено заяви про видачу судових наказів на стягнення заборгованості. Крім того, стверджував, що судові накази направлені до відділу ДВС Сумського міського управління юстиції, разом з тим виконані в примусовому порядку лише на суму 12143,09 грн. А тому, вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню постанови відповідача про накладення штрафу за невиконання рішення суду, оскільки позивачем, як неприбутковою організацією вчинені всі можливі дії по надходженню коштів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідачі проти позову заперечували, мотивуючи правомірністю прийнятих постанов про накладення штрафу на позивача, оскільки доводи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава Міністерства Оборони України викладені в поясненнях не підтверджені документально.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідачів заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12 листопада 2014 року Державна фінансова інспекція в Полтавській області звернулася із заявою до Київського відділу державної виконавчої служби України Полтавського міського управління юстиції про примусове виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №2а-1670/5180/12 (а.с. 110)

19 листопада 2014 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Федотовою Іриною Юріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №45506052 (а.с. 11), вищевказану постанову отримано позивачем 04 грудня 2014 року, що підтверджується вхідним штампом (а.с. 12).

23 грудня 2014 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Карпенко Тетяною Олександрівною, за невиконання рішення суду, винесено постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 680 грн. (а.с. 14), вищевказану постанову останнім отримано 16 січня 2015 року, що підтверджується вхідним штампом (а.с. 15).

15 січня 2015 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтава Міністерства Оборони України в розмірі 1360 грн. (а.с. 17), вищевказану постанову позивачем отримано 21 січня 2015 року, що підтверджується вхідним штампом (а.с.18).

Позивач не погодився із винесеними постановами про накладення штрафу від 23 грудня 2014 року та від 15 січня 2015 року у ВП №45506085 та оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи оцінку оскаржуваним постанова, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" 21 квітня 1999 року №606-XIV (далі - Закон України №606-XIV), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України №606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини першої та другої статті 25 Закону України №606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як встановлено в ході судового розгляду відповідачем 19 листопада 2014 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №45506085 та надано строк для добровільного виконання до 26 листопада 2014 року.

На виконання вищевказаної постанови 12 грудня 2014 року Квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтава Міністерства Оборони України направлено на адресу відповідача пояснення вих. №5078 (а.с. 13) про вчинені дії щодо забезпечення надходження коштів заборгованості в розмірі 65154,26 грн., яке отримано Київським ВДВС 15 грудня 2014 року.

Після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення (частини перша та друга статті 75 Закону України №606-XIV).

Відповідно до частини першої статті 89 Закону України №606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

23 грудня 2014 року відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 680 грн. ( а.с. 14).

29 грудня 2014 року Квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтава Міністерства Оборони України направлено на адресу відповідача пояснення вих. №5302 (а.с. 16) про вчинені дії щодо забезпечення надходження коштів заборгованості в розмірі 65154,26 грн., яке отримано Київським ВДВС 29 грудня 2014 року.

Відповідно до частини другої статті 89 Закону України №606-XIV у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Так, 15 січня 2015 року відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 1360 грн. (а.с. 17).

При цьому, як встановлено в ході судового розгляду на виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2012 року №2а-1670/5180/12 (а.с. 126-127) Квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтава Міністерства Оборони України вчинялися дії щодо забезпечення надходження коштів дебіторської заборгованості за квартирну плату Будинкоуправління №2 в загальній сумі 65154,26 грн., а саме: направлено заяви до Зарічанського районного суду м. Суми про видачу судових наказів по яким в подальшому прийняті постанови про відкриття виконавчих проваджень (а.с. 53-101), направлено скарги на бездіяльність державних виконавців (а.с. 40-52). Також, позивачем надано довідки по боржникам, які сплатили заборгованість по квартплаті та комунальним послугам протягом 2012-2014 років (а.с. 19-23).

Крім того, суд окремо зазначає, що в порушення частини першої статті 89 Закону України №606-XIV відповідачем у постанові про накладення штрафу від 23 грудня 2014 року ВП№45506085 не встановлено новий строк виконання.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, незважаючи на вимогу частини другої статті 71 цього Кодексу щодо процесуального обов'язку відповідача, останні в ході судового розгляду справи правомірності винесених постанов про накладення штрафу від 23 грудня 2014 року та від 15 січня 2015 року ВП№45506085 не довів, а відтак позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава Міністерства Оборони України є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність законних підстав для задоволення адміністративного позову про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу від 23 грудня 2014 року та від 15 січня 2015 року ВП№45506085.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Як свідчать наявні у матеріалах справи платіжні доручення від 22 січня 2015 року №30 та від 03 лютого 2015 року №35, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом Квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтава Міністерства Оборони України сплачено 10 відсотків розміру ставки судового збору, що становить 182,70 грн.

Отже, стягненню з Державного бюджету України на користь позивача підлягає сума фактично сплаченого судового збору в розмірі 182,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава Міністерства Оборони України до Головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Карпенко Тетяни Олександрівни, Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 23 грудня 2014 року про накладення штрафу в розмірі 680 грн. у ВП №45506085,

Визнати протиправною та скасувати постанову від 15 січня 2015 року про накладення штрафу в розмірі 1360 грн. у ВП №45506085.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава Міністерства Оборони України судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 182,70 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 10 березня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко