Справа № 641/12690/14-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 р.Справа № 641/12690/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.01.2015р. по справі № 641/12690/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова

про визнання неправомірними і протиправними дій та дій щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинитипевні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова, в якому просила: визнати неправомірною відмову відповідача в здійснені донарахування до раніше призначеної пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, виплат, що здійснюються відповідно до ПКМУ № 212 та компенсації за невикористану відпустку; зобов"язати відповідача здійснити нарахування пенсії державного службовця згідно з довідками ГУ ДКС України в Харківській області від 04.11.2012 року за № 14-70/362-17053 та від 04.11.2014 року№ 14-70/363-17054, з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, виплат які здійснюються відповідно до Постанови КМУ № 212 та компенсації за невикотистану відпустку та виплачувати її з дня фактичного звільнення позивача з посади державного службовця; зобов"язати відповідача при здійснені перерахунку пенсії державного службовця у зв"язку з підвищенням заробітної плати та у зв"язку зі звільненням позивача з посади державного службовця врахувати в розмір пенсії фактично отримані суми матеріальної допомоги на оздоровлення , індексації заробітної плати, виплат , які здійснюються відповідно до постанови КМУ № 212 та компенсації за невикористані відпустки відповідно до довідок про складові заробітної плати, які зазначені у колонці " інші виплати"; стягнути з відповідача заборгованість пенсійних виплат з 10.10.2009 року до часу прийняття рішення суду за даним позовом.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2014 року адміністративний позов в частині позовних вимог щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії за вислугу років та зобов'язання здійснити певні дії, в частині стягнення заборгованості пенсійних виплат за період з 10.10.2009 року по 26.05.2014 року залишено без розгляду.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.01.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання неправомірними і противоправними дій та дій щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова в здійсненні ОСОБА_1 донарахування до раніше призначеної пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням складових заробітної плати: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, згідно з довідками ГУ ДКС України в Харківській області від 04.11.2012 року за № 14-70/362-17053 та № 14-70/363-17054 від 04.11.2014 року, починаючи з 26.05.2014 року.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 73 грн. 08 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Представники сторін в судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

Відповідно до статті 197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Згідно зі статтею 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що з 10.10.2009 року позивач перебуває на обліку в УПФ України в Комінтернівському районі м. Харкова та отримує пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідно до наданих позивачкою довідок про складові заробітної плати, остання отримує пенсію державного службовця в розмірі 6108 грн. 84 коп.

Згідно з довідками про складові заробітної плати Головного Управління Державного казначейства України в Харківської області від 04.11.2014 року за № 14-70/362-17053, № 14-70/363-17054 від 04.11.2014 року та довідкою № 13-71/16-192 від 12.01.2015 року встановлено ,що заробітна плата ОСОБА_1, серед іншого, включає також матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, індексацію заробітної плати та компенсацію за невикористану відпустку, як складові заробітної плати.

Колегія суддів зазначає, що на всі виплати, що зазначені в довідках, нараховані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

05.11.2014 року позивач звернулась із заявою до УПФ України в Комінтернівському районі м. Харкова, в якій просила здійснити донарахування до раніше призначеної їй пенсії державного службовця, з моменту її призначення, з урахуванням сум виплачених премій до державних професійних свят та ювілейних дат, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, індексацію заробітної плати та компенсацію за невикористану відпустку.

10.11.2014 року відповідач надав відповідь ОСОБА_1, відповідно до якої їй було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

Позивач не погодився із таким рішенням пенсійного фонду та звернувся із позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач, відмовляючи у перерахунку позивачу пенсії, діяв неправомірно та порушив права позивача.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У частині 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

На підставі наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, індексацію заробітної плати та компенсацію за невикористану відпустку слід враховувати при призначенні пенсії позивача, оскільки всі ці виплати входили до складової заробітної плати ОСОБА_1 та на них нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2012 року (справа №21-430а11).

За приписами ч. 2 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційних скарг не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.01.2015р. по справі № 641/12690/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.