Справа № 2а-8882/10/1070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2015 р. м. Київ К/9991/1936/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула в письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРА» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2011 по справі №2а-8882/10/1070 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРА» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання нечинним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19.04.2011 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРА» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання нечинним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій - задоволено. Скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 17.06.2010 №002652302.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2011 постанову Київського окружного адміністративного суду від 19.04.2011 скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРА» 22.12.2011 звернулось з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який своєю ухвалою від 11.01.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просив скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2011, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРА» посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема пункту 12 статті 3, статті 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою адміністрацією в Київській області проведено перевірку магазину Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора», розташованого за адресою: м. Ірпінь, вул. Шевченка, 3, з питань дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

Перевіркою встановлено, зокрема, порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Фора» пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме у магазині відсутні будь-які облікові документи (податкові накладні, товарно-транспортні накладні) на товар - алкогольні напої (горілка) на загальну суму 28481,54грн.

За наслідками перевірки складено акт від 21.05.2010 та прийнято рішення від 17.06.2010 №002652302 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора» штрафних (фінансових) санкцій на суму 56963,08грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно застосовано до позивача штрафні санкцій на суму 56963,08грн., оскільки відсутність первинних документів за місцем реалізації товарно-матеріальних цінностей не можна вважати відсутністю обліку в розумінні пункту 12 статті 3 та статті 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а матеріалами справи підтверджується, що позивачем здійснюється реалізація товарів, які обліковані належним чином.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суб'єкти господарювання зобов'язані вести облік товарних запасів саме за місцем їх реалізації, відсутність відповідних первинних документів, що підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей є порушенням норм встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

Проте, з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо), при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до статей 1, 4, частини п'ятої статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, яка уособлює сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності. Одним з принципів бухгалтерського обліку та фінансової звітності є принцип послідовності, який передбачає постійне (із року в рік) застосування підприємством обраної облікової політики. Зміна облікової політики можлива лише у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, і повинна бути обґрунтована та розкрита у фінансовій звітності.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора» від 08.01.2008 №1-Б «Про організацію бухгалтерського обліку та облікової політики підприємства» первинні документи бухгалтерського обліку, після їх первинної бухгалтерської обробки в місцях приймання товару від постачальників (у магазинах), зберігаються в офісному приміщенні бухгалтерії підприємства за адресами: місто Київ, вулиця Академіка Бутлерова, 1 (бухгалтерія), а також місто Київ, вулиця Стальського, 23 та місто Київ, вулиця Кібальчича, 23/35.

Бухгалтерський облік позивача здійснюється із застосуванням машинного оброблення документів бухгалтерського обліку - комп'ютерної програми бухгалтерського обліку «SAP», адаптованої до національних стандартів бухгалтерського та податкового обліку.

Судом першої інстанції встановлено, що всі необхідні первинні документи, зокрема, видаткові накладні, на підставі яких проводиться бухгалтерський облік товарних запасів, є у наявності підприємства.

Враховуючи вищезазначене, а також за наявності первинних бухгалтерських документів на товар, стосовно якого відповідачем зроблено висновок про відсутність облікових документів, висновок суду першої інстанції щодо протиправності рішення про застосування штрафних санкцій від 17.06.2010 №002652302 є правильним.

Оскільки апеляційний суд під час розгляду справи неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, а суд першої інстанції вирішив спір з додержанням норм матеріального та процесуального права, то зазначена обставина відповідно до частини першої статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухваленої у справі постанови апеляційного суду та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 222, 223, 226, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРА» задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2011 по справі №2а-8882/10/1070 скасувати, залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 19.04.2011.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв