Справа № 820/17892/14
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 лютого 2015 р. № 820/17892/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

за участі секретаря судового засідання -Салацької Я.І.,

представника позивача -Федосєєва А.Т.,

представника відповідача -Поярко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМА-ПРОФІТ" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМА-ПРОФІТ" , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області , в якому просив суд визнати нечинним та скасувати податкове-повідомлення-рішення № від 04.06.2014 року Західної ОДПІ м. Харкова.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ТОВ «ІМА-ПРОФІТ» 05.07.2014 отримало податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області № від 04.07.2014 року про сплату штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1512,44 грн. на підставі акта фактичної перевірки від 17.06.2014р № бланка 001880 не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням -рішенням, ТОВ «ІМА-ПРОФІТ» оскаржило його за процедурою адміністративного оскарження у порядку визначеному ст.56 Податкового кодексу України. За результатами розгляду скарг ТОВ «ІМА-ПРОФІТ» рішенням ГУ Міндоходів у Харківській області №5837/10/20-40-10-04-17 від 05.09.2014р. про результати розгляду первинної скарги і рішенням Державної фіскальної служби України №3993/6/99-99-10-01-02-15 від 26.09.2014 про результати розгляду вторинної скарги, податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скарги без задоволення. ТОВ «ІМА-ПРОФІТ» не згоден с рішеннями ГУ Міндоходів у Харківській області і Державної фіскальної служби України, якими було залишено скарги без задоволення і податкове повідомлення - рішення без змін та вважає, що дані рішення є нечинними та підлягають скасуванню

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні та поданих до суду запереченнях проти позову заперечував, посилаючись на те, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області винесені відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, фахівцями ГУ Міндоходів у Харківській області 17.06.2014 проведена фактична перевірка аптеки, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 67, яка належить ТОВ «Іма - Профіт», щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Перевірка проведена в присутності завідуючої аптеки ОСОБА_3

За результатами фактичної перевірки складено Акт від 17.06.2014 № 921/20/40/22/24677747.

Перевіркою встановлено незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій в сумі 0,02 грн. (сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків складає 170,67 грн. з урахуванням покупки; сума готівкових коштів, і денному звіті реєстратора розрахункових операцій - 170,69 грн.); ведення обліку ТМЦ за місцем їх реалізації та зберігання з порушенням встановленого законом порядку, а саме: встановлено надлишок ТМЦ у розмірі 755,72 грн. (додаток № 3 до акту), чим порушено п.12 та 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». На момент перевірки накладну на товар, зазначений у додатку до акту перевірки № 3, а саме тонометр AND VA -670 завідуючою аптекою ОСОБА_3 не надано.

З результатами перевірки завідуюча аптекою ОСОБА_3 погодилась, про що свідчить її підпис на акті перевірки, та відомості до нього, які вона підписала без зауважень.(а.с. 60-61)

За результатами розгляду акту перевірки Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області до ТОВ «Іма - Профіт» податковим повідомленням - рішенням № від 04.06.2014 року застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі - 1512,44грн. (1,0 грн. - за незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сум коштів, яка зазначена в денному звіті РРО; та 1511,0 грн. (755,72 грн. * 2) - за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому законом порядку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень-рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті перевірки, на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.20 Податкового кодексу України податковий орган має право проводити перевірки платників податків.

Згідно з п.75.1. ст.75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Суд зазначає, що згідно пунктів 61.1, 61.2 статті 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин

Суд зазначає, що в ході проведення вищевказаної перевірки, працівниками ДПІ було встановлено, що на місці проведення перевірки відсутні первинні документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в реалізації.

Так, у відповідності до вимог п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівкові та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені у такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Стаття 6 Закону №265/95-ВР визначає, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва.

Відповідно п.2 ст. З Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Так, статтею 2 зазначеного Закону визначено, що він поширюється на юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм власності, а також на представництво іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність.

Згідно із пунктами 1, 3 і 5 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

З урахуванням вказаного суд приходить до висновку, що підприємством на підставі первинних документів, які підтверджують факти здійснення господарських операцій (зокрема, придбання товарів для подальшої реалізації), ведеться облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а підтвердити або спростувати правильність (повноту, своєчасність) такого обліку виявляється можливим лише при звірці даних обліку з первинними документами.

Так, судом встановлено, що на час проведення перевірки позивачем була відсутня накладна на товар, зазначений у додатку до акту перевірки № 3, а саме тонометр AND VA -670.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що накладна була надана після складання акту перевірки, але робітники ДПІ не зазначили її в акті, оскільки як акт перевірки так і відомість до нього підписані завідуючою аптекою ОСОБА_3 без зауважень. (а.с. 60-61)

Крім того вказане спростовується поясненнями головного ревізора інспектора Західної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області Попова Романа Володимировича, допитаного в судовому засіданні в якості свідка, який безпосередньо проводив спірну перевірку та зазначив, що під час перевірки аптека, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 67, та належить ТОВ «Іма - Профіт», накладна на тонометр AND VA -670 була відсутня, про що зазначено в акті перевірки та в додатку до нього. Після складання акту накладна також не була надана. Акт перевірки та додаток до нього підписала зав. аптекою без зауважень.

Ненадання платником податків при проведенні перевірки для огляду та звірки з даними бухгалтерського обліку накладних на товар, що знаходяться за місцем реалізації та/або на складах, позбавляє податковий орган дійти висновку про правильність, повноту та своєчасність ведення такого обліку в ході перевірки фахівцями ДПІ фіксується товар, що знаходиться за місцем реалізації, його найменування , кількість, а відсутність накладних на нього, або інших первинних документів, становить неможливим зробити висновки про його оприбуткування та відображення у відповідному обліку.

Відповідно до ст. 20 Закону України № 265/95-ВР до суб'єкта підприємницької діяльності, що здійснює реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподаткованих мінімумів громадян.

Таким, чином суд приходить до висновку, що відповідачем обґрунтовано застосовано до позивача фінансові санкції на підставі ст. 20 Закону України № 265/95-ВР, відповідно до встановлених під час перевірки порушень.

Крім того, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 13 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР, а саме, незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій в сумі 0,02 грн. (сума готівкових коштів на місці проведення розрахункових операцій складала 170,67 грн. з урахуванням покупки; сума готівкових коштів, зазначена в денному звіті РРО- 170,69 грн.)

Вказане підтверджується актом фактичної перевірки та додатком до акту - описом наявних купюр та монет.

Відповідно до п. 13 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі(із застосування платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечити відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, а у випадках використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

За вчинення вперше зазначеного порушення згідно положення п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР застосовується відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 1 грн.

Таким чином, встановлені в ході судового розгляду обставини свідчать про правильність висновків відповідача щодо порушення ТОВ "Іма-Профі" вимог податкового законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач, в порушення вимог ч.1 ст. 71 КАС України, не довів законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість відповідач, заперечуючи проти позову, відповідно до приписів ч.2 ст. 71 КАС України, надав беззаперечні докази на підтвердження правомірності прийнятого рішення, що є предметом оскарження позивачем, що кореспондується з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 04.07.2014р. №, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, в зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМА-ПРОФІТ" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без задоволення.

2. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 02.03.2015 р.

Суддя Рубан В.В.