Справа № 2а-5015/12
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року Справа № 9104/148013/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ільчишин Н.В., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі, відділу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі про стягнення та перерахунок соціальних виплат,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі, відділу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в якому просила провести перерахунок пенсії, зобов'язати відділ з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі провести її перерахунок, встановивши період для розрахунку пенсії з 01 січня 1976 року по 22 грудня 1980 року, провести розрахунок коефіцієнтів заробітної плати за 48 місяців фактичної заробітної плати згідно з довідками, зарахувати до загального стажу 2 роки 11 місяців роботи в сільському господарстві «Острівське», провести пільгове обчислення страхового стажу з 5 років 4 місяців 11 днів роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, і пільговий стаж врахувати при розрахунку пенсії. Після проведення перерахунку пенсії недоотримані кошти за період із січня 2010 року до проведення перерахунку, а також пеню на суму недоотриманих коштів просила стягнути з управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі в її користь, виключити зі страхового стажу ОСОБА_2 на підставі ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період з 22 квітня 2002 року по 27 листопада 2002 року (7 місяців 5 днів), покликаючись на те, що в зазначений період заробітна плата йому не нараховувалась і страхові внески не сплачувались, суму 99,28 (82,00) з відміткою про сплату страхових внесків внести в індивідуальні відомості про застраховану особу (персоніфікований облік) ОСОБА_2 по сільському господарству «Острівське» за І -ІІ квартал 2002 року, зарахувати період сезонної роботи з 22 жовтня 1974 року по 19 травня 1975 року за рік роботи відповідно до ч. 2 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язати відділ з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі визначити розмір недонарахованої суми пенсії та повернути їй за період з дня призначення пенсії 11 січня 2010 року до дня прийняття постанови недоотриману суму збитків на підставі ч. 2 ст. 46, ч. 2 ст. 107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням пені на недоотриману суму збитків за вказаний період, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України. Просила визначити період із вищим коефіцієнтом заробітної плати з періодів із 01 квітня 1977 року по 01 квітня 1982 року та з 01 січня 1976 року по 22 грудня 1980 року з урахуванням коефіцієнта заробітної плати до п'яти цифр після коми, у зв'язку з цим провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 05 грудня 2002 року по 27 грудня 2009 року з дотриманням вимог абз.1 ст.65 , абз. 2 ст.69 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням інфляції за вказаний період, встановити суму збитків за період з 05 грудня 2002 року по 27 грудня 2009 року і з 11 січня 2010 року до прийняття постанови, визначити розмір недонарахованої допомоги на поховання за разовим дорученням № 12 від 11 січня 2010 року і встановити суму збитків з урахуванням індексу інфляції та зобов'язати відділ з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі повернути їй визначені суми збитків відповідно до ч. 2 ст. 46, ч. 2 ст. 107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», включити при перерахунку пенсії на підставі вимог ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення» надбавку на утримання неповнолітнього сина, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі провести перерахунок пенсії з проведенням індексації пенсій за минулий період на підставі ст. 97 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розподілити суми нарахувань за час відпусток, що припадає на місяці відпусток, та вирахувати з отриманих сум коефіцієнт заробітної плати в періоді з 25 грудня 1975 року по 22 грудня 1980 року, а також у місяцях тимчасової непрацездатності (січень і лютий 1978 року та грудень 1980 року) - середній заробіток, що зберігається за працівником. Після проведення вказаних розрахунків встановити суму збитків, яку включити до загальної суми збитків і стягнути в її користь, провести індексацію її, пенсії в подальшому, визнати архівну довідку № 240 від 11 серпня 2009 року і довідку № 62 фермерського господарства «Семеха» від 27 грудня 2002 року - фальшивими, дані персоніфікованого обліку ОСОБА_2 за 2002 рік - недостовірними і такими, що не дають права до зарахування періоду з 23 квітня 2002 року по 27 вересня 2002 року до трудового стажу, а перерахунок пенсії ОСОБА_2 в серпні 2009 року зі зняттям 2 років 11 місяців із загального стажу, а відтак зменшення пенсії ОСОБА_2 на 99 гривень на підставі архівної довідки № 240 від 11 серпня 2009 року незаконним.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2012 року позов задоволено частково, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, із урахуванням пільгового обчислення його страхового стажу за періоди роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі - з 25 грудня 1975 року по 01 березня 1977 року, з 01 квітня 1977 року по 22 грудня 1980 року та з 19 січня 1983 року по 01 липня 1983 року, починаючи з 17 березня 2011 року, постанову в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі, оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд не звернув увагу на те, що з 07.01.2010 р. позивач отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника, призначену згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст.40 зазначеного Закону, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. За вибором особи, яка звернулась за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше 10 відсотків тривалості страхового стажу. При цьому, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, для призначення пенсії надається довідка про заробітну плату (дохід) особи, яка видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та виплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

При цьому, всі види заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії, включаються в місяці їх отримання, тобто в тому місяці, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю.

Крім того апелянт зазначає, що позивачу пенсію у зв'язку з втратою годувальника обчислено з урахуванням заробітної плати годувальника, визначеної за 89 місяців роботи з 25.12.1975 р. по 30.11.1980 р. (на підставі довідок) та з 01.07.2000р. по 27.11.2002р. (за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку). З підрахунку заробітку виключено 29 місяців з 01.07.2000р. по 27.11.2002 р. (період з найменшою заробітною платою). Виключення більшої кількості місяців з підрахунку заробітної плати призведе до порушення законодавства, оскільки для обчислення пенсії залишиться менше 60 місяців.

В довідках про заробіток, які були надані позивачем для призначення пенсії, за період з січня 1977 р. по березень 1977 р., з січня 1978 р. по квітень 1978 р., з червня 1979 р. по липень 1979 р. та з травня 1980 р. по червень 1980 р. заробітна плата не зазначена, хоч дані місяці зараховані до страхового стажу, як робота. Тому при обчисленні пенсії заробітну плату за вказані місяці враховано нульовим значенням. При цьому, за матеріалами пенсійної справи обрано найбільш вигідний період заробітку.

Щодо визначення права на пільгове обчислення страхового стажу за період роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, то відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до Інструкції про порядок надання пільг, затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 р. № 520/П-28, пільги передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, Указу від 10.02.1960р., з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967 р., надавались незалежно від наявності письмового трудового договору.

Пільги, передбачені пунктом 5 зазначеного Указу, зокрема, щодо пільгового обчислення стажу, надавались при умові укладення строкових трудових договорів про роботу в цих районах на строк не менше 3 років.

З документів, що містяться в матеріалах пенсійної справи позивача, не підтверджено факт укладення її чоловіком строкових трудових договорів, тому період його роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі врахований до страхового стажу відповідно до записів трудової книжки календарно. Та щодо періоду роботи чоловіка позивача в с/г ТОВ «Острівське», то апелянт зазначає, що цей період зараховано згідно записів трудової книжки повністю.

На підставі наведеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що з 07.01.2010 року позивач отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника - її чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_1 обчислено з урахуванням заробітної плати ОСОБА_2, визначеної за 89 місяців роботи (з 25 грудня 1975 року по 30 листопада 1980 року та з 01 липня 2000 року по 27 листопада 2002 року), з яких виключено період з 01 липня 2000 року по 27 листопада 2002 року (29 місяців). Таким чином для обчислення пенсії ОСОБА_2 враховано заробітну плату (дохід) за 60 місяців страхового стажу з 25 грудня 1975 року по 30 листопада 1980 року.

Суд вірно зазначив, що оскільки страховий стаж ОСОБА_2 до 01 липня 2000 року становив більше 60 календарних місяців підряд, порушень вимог абз. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії ОСОБА_2 не допущено.

Стосовно тверджень позивача, що для обчислення пенсії ОСОБА_2 більш доцільним було врахування заробітної плати за період з 01.01.1976 року по 22.12.1980 року, а не з 25.12.1975 року по 30.11.1980 року, однак відповідно до вказаних вище правил ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв за бажанням пенсіонера, то суд вірно зазначив, що позивачем не наведено, що ОСОБА_2 звертався до органів Пенсійного фонду України з проханням врахувати при обчисленні його заробітної плати саме цей період.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги щодо визначення періоду роботи ОСОБА_2 з вищим коефіцієнтом заробітної плати з періодів із 01.04.1977 року по 01.04.1982 року та з 01.01.1976 року по 22.12.1980 року з урахуванням коефіцієнта заробітної плати до п'яти цифр після коми, та проведення у зв'язку з цим перерахунку пенсії з 05.12.2002 року по 27.12.2009 року з дотриманням вимог абз. 1 ст. 65, абз. 2 ст. 69 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, в порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням визначається виключно Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 69 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонерам, які пропрацювали після призначення пенсій за віком або інвалідністю не менш як 2 роки з більш високим заробітком ніж той, з якого було обчислено пенсію, новий розмір пенсії встановлюється за заявою пенсіонера. Оскільки таких обставин - ні продовження ОСОБА_2 трудової діяльності після призначення пенсії, ні його звернення до органів Пенсійного фонду України із заявою про обчислення нового розміру пенсії позивач не довела.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Вірним є висновок суду першої інстанції, що вимоги про врахування при обчисленні пенсії ОСОБА_2 заробітної плати за період з 01.01.1976 року по 22.12.1980 року, за виключенням місяців, у яких відсутній заробіток, зокрема січень, лютий, березень 1977 року, січень, лютий, березень, квітень 1978 року, червень, липень 1979 року, травень, червень 1980 року, не підлягають задоволенню.

Також судом з'ясовано, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_2, 20.07.1993 року його прийнято на роботу токарем в селянську спілку «Острівська» Тернопільського району, з 18.02.1997 року у зв'язку з реорганізацією він прийнятий токарем у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Острівське» та 22.04.2008 року звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП. Згідно довідки № 60, виданою в грудні 2002 року головою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Острівське», ОСОБА_2 перебував членом колгоспу з 20.07.1993 року по 22.04.2002 року. Відповідно до відомостей про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь у колгоспному виробництві, у 1993 році ОСОБА_2 вироблено 153 трудодні, в 1994 - 342, в 1995 - 332, в 1996 - 262, в 1997 - 132, в 1998 - 163, в 1999 - 49, в 2000 - 163, в 2001 - 119, в 2002 - 9. Відповідно до архівної довідки № 273 від 07.09.2009 року, відповідно до книг обліку розрахунків з оплати праці в сільському господарстві «Острівське» за 2000 рік ОСОБА_2 вироблено 163 людинодні, а в 2001 році - 119 (при нормі 250). За 2002 рік документи в архівний відділ Тернопільської райдержадміністрації не здавалися.

Розглядаючи спір, суд вірно зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Згідно з ч. 1 ст. 40 цього Закону заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Також судом з'ясовано, що згідно відповіді № 22571/Т-11 Пенсійного фонду України, наданої ОСОБА_2 31.12.2009 року, нарахування йому пенсії здійснене з дотриманням зазначених вимог, зокрема за періоди роботи з 25.12.1975 року по 30.11.1980 року - згідно з наданими ним довідками, а з 01.07.2000 року по 27.11.2002 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Відповідно до відповіді управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі № 10/Т-11 від 25.09.2009 року, під час розгляду звернення ОСОБА_2 виявлено помилку при обчисленні страхового стажу, а тому витребувано архівну довідку про стаж роботи в період з 01.01.1997 року по 22.04.2002 року в сільськогосподарському ТОВ «Острівське» із зазначенням відпрацьованих трудоднів. В результаті розгляду звернення ОСОБА_2 з урахуванням зазначених обставин з 01.09.2009 року пенсійну справу приведено у відповідність до чинного законодавства шляхом здійснення перерахунку страхового стажу, а відтак розміру пенсії.

Тому вірним є висновок суду, що не підлягає задоволенню вимога про зарахування в загальний стаж ОСОБА_2 2 роки 11 місяців роботи в сільському господарстві «Острівське» та про визнання перерахунку пенсії в серпні 2009 року зі зняттям 2 років 11 місяців із загального стажу, а відтак зменшення пенсії незаконним, оскільки його стаж у вказаному господарстві визначений відповідно до вимог закону.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_2, 25.12.1975 року він прийнятий на роботу токарем 5 розряду на дорожню дільницю СЧ-920 тресту «Тюменьдорстрой» Ханти-Мансійського національного округу, з якої звільнений 01.03.1977 року за власним бажанням. 01.04.1977 року прийнятий на роботу токарем 4 розряду з господарської служби в Сургутську центральну базу виробничого обслуговування з прокату і ремонту бурового і нафтопромислового обладнання об'єднання «Сургутнафтогаз» в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та 22.12.1980 року звільнений за власним бажанням. 19.01.1983 року прийнятий машиністом 3 розряду і Східно-Мегіонську нафторозвідувальну експедицію м. Мегіон Ханти-Мансійського автономного округу (район, прирівняний до районів Крайньої Півночі) та 01.07.1983 року звільнений за власним бажанням. Відповідно до довідки, яка уточнює роботу в особливих умовах праці, що дає право на дострокове призначення пенсії за віком № 40-01-30-617 від 17.03.2011 року, з 01.04.1977 року по 14.11.1980 року працював токарем 4 розряду з господарської служби, з 15.11.1980 року по 15.12.1980 року повний робочий день при повному робочому тижні на Сургутській центральній базі виробничого обслуговування з прокату і ремонту бурового і нафтопромислового обладнання ВАТ «Сургутнафтогаз» в м. Сургуті Ханти-Мансійського автономного округу - Югри, в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі.

Суд вірно зазначив, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Відповідно до Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, Ханти-Мансійский автономний округ Тюменської області РФ відноситься до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Вірним є висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_2 працюючи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої півночі, мав право на пільгове обчислення страхового стажу, тому йому має бути проведено пільгове обчислення страхового стажу за періоди роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, а збільшення його страхового стажу впливатиме на збільшення пенсії, яка мала б йому нараховуватись, відтак - на збільшення пенсії позивача у зв'язку з втратою годувальника.

Також з'ясовано, що відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, в період із січня 2000 року по травень 2002 року, страхові внески за ОСОБА_2 сплачувались сільськогосподарським ТОВ «Острівське» та «Семеха». Згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів № 53080/7/29-110 від 28.08.2009 року, ОСОБА_2 отримував доходи з сільськогосподарського ТОВ «Острівське» та ФГ «Семеха». Відповідно до архівної довідки № 240 від 11.08.2009 року ОСОБА_2 з 1997 року по 2002 рік працював у ТОВ «Острівське», згідно архівної довідки № 263 від 26.08.2009 року упродовж 2000 - 2001 р.р. йому нараховувалась заробітна плата в сільському господарстві «Острівське». Відповідно до довідки, виданої фермерським господарством «Семеха», він працював у зазначеному господарстві з 22.04.2002 року по 27.11.2002 року, отримавши у квітні заробітну плату в розмірі 52 гр., у травні - 30 грн., і до 27 листопада перебував у відпустці без збереження заробітної плати . ОСОБА_2 звертався з заявами від 11.06.2009 р., 01.07. та 30.07.2009 року, та від 20.08.2009 р. з приводу незгоди із зарахуванням в страховий стаж періоду роботи у ФГ «Семеха». 24.11.2009 року звернувся до прокуратури Тернопільського району Тернопільської області з приводу неправильності перерахунку управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільському районі належної йому пенсії. Відповідно до відповіді прокуратури Тернопільського району Тернопільської області № 231-09 від 24.12.2009 року, в ході перевірки скарги ОСОБА_2 встановлено, що факт його роботи у фермерському господарстві «Семеха» підтверджено записом про роботу в трудовій книжці, уточнюючою довідкою про стаж за період з 22.04.2002 року по 27.11.2002 року та індивідуальними відомостями про застраховану особу, поданими у відділ персоніфікованого обліку. Крім того, фермерським господарством «Семеха», надано копію платіжної відомості за вересень 2002 року з підписом ОСОБА_2 про одержання сум заробітку та копії відомостей про нарахування заробітної плати з квітня по вересень 2002 року. Факт роботи ткача Б.Р. у фермерському господарстві «Семеха» підтвердився. Порушень управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільському районі закону при перерахунку пенсії ОСОБА_2 прокуратурою Тернопільського району Тернопільської області не встановлено.

Вірним є висновок суду, що немає підстав виключення зі страхового стажу ОСОБА_2 періоду з 22.04.2002 року по 27.11.2002 року на підставі ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки не доведено, що за вказаний період страхові внески щомісяця не сплачувались, або сплачувались у меншій сумі, ніж мінімальний страховий внесок. Також суд підставно відмовив в задоволенні вимоги про внесення в індивідуальні відомості про застраховану особу (персоніфікований облік) ОСОБА_2 суми 99,28 (82,00) з відміткою про сплату страхових внесків по сільському господарству «Острівське» за І -ІІ квартал 2002 року, а також про визнання архівної довідки № 240 від 11 серпня 2009 року і довідки № 62 фермерського господарства «Семеха» від 27.12. 2002 року - фальшивими, дані персоніфікованого обліку за 2002 рік - недостовірними і такими, що не дають права до зарахування періоду з 23.04.2002 року по 27.09.2002 року до трудового стажу, оскільки вони є взаємопов'язаними, були предметом перевірки прокуратури Тернопільського району Тернопільської області, в ході проведення якої підтвердження не знайшли.

Суд вірно зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота протягом повного сезону на підприємствах і в організаціях сезонних галузей промисловості, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств і організацій, - за списком, що затверджується Кабінетом Міністрів України, зараховується до стажу роботи за рік роботи.

За «Списком сезонних робіт, зайнятість на яких протягом повного сезону зараховується до стажу для призначення пенсії за рік роботи», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. N 583, до таких робіт віднесено роботу на підприємствах цукрової та консервної галузей промисловості. Проте обов'язковою умовою зарахування сезонної роботи до стажу для призначення пенсії за рік роботи є виконання такої роботи протягом повного сезону.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_2, 22.10.1974 року його прийнято на сезонну роботу в Цукровий завод «Поділля» трактористом 4 розряду. 19.05.1975 року його звільнено за власним бажанням.

Тому суд вірно вважав, що немає відстав для зарахування до стажу ОСОБА_2 періоду сезонної роботи з 22.10.1974 року по 19.05.1975 року за рік роботи відповідно до ч. 2 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відсутні.

Суд також вірно вважав, що при виплаті позивачу допомоги на поховання її чоловіка управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільському районі не порушено вимог закону щодо обчислення її розміру, оскільки відповідно до ст. 53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. Відповідно до відповіді № 22571/Т-11 Пенсійного фонду України, станом на 01.12.2009 року розмір його пенсії становив 1171, 02 грн. Відповідно до разового доручення № 12 від 11 січня 2010 року, управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільському районі виплачено позивачу 2342, 04 грн. допомоги на поховання померлого ОСОБА_2

Згідно ст. ст. 21, 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї, якими в тому числі є діти, які не досягли 18 років, до пенсії за віком встановлюється надбавка на кожного непрацездатного члена сім'ї в розмірі соціальної пенсії, передбаченої для відповідної категорії непрацездатних.

Згідно з п. 6. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» для призначення надбавок, передбачених статтею 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заяви про призначення пенсії за віком додається довідка про перебування на утриманні в заявника непрацездатних членів сім'ї.

Оскільки встановити факт порушення відповідачами права ОСОБА_2 на надбавку на неповнолітнього сина не можливо та доказів подання ним до управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі такої довідки чи відмови в нарахуванні йому відповідної надбавки позивач суду не надала, тому суд вірно вважав, що вимога про перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням надбавки на непрацездатного члена сім"ї є безпідставною.

Відповідно до розрахунку індексації пенсії позивача, їй щомісячно з квітня 2010 року по даний час при нарахуванні пенсійної виплати нараховується сума індексації на суму, що індексується відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Також судом вірно зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, тому суд вірно вважав безпідставними покликання позивача на вимоги ст. 97 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки доказів, що індексація пенсійних виплат ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не проводилась.

З урахуванням наведеного не підлягають до задоволення вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі провести перерахунок її пенсії та пенсії ОСОБА_2 з проведенням індексації пенсій за минулий період на підставі ст. 97 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що пенсію ОСОБА_2 нараховано на підставі наданих ним довідок про заробітну плату (дохід), а з липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Суд вірно зазначив, що відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у заробіток для обчислення пенсії включається за відповідні періоди допомога по тимчасовій непрацездатності чи середній заробіток, що зберігається за працівником.

Однак позивачем не надано доказів про те, що згідно з наданими ОСОБА_2 довідками в його дохід не враховано заробітної плати за час відпусток та тимчасової непрацездатності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимога про визнання дій неправомірними та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі дорахувати до збитків недонараховані суми надбавки учаснику війни ОСОБА_2 - 40% мінімальної пенсії, та ОСОБА_1 1/2 від 40% мінімальної пенсії є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищуються пенсії інвалідам війни, яким встановлено II групу інвалідності. Відповідно до ст. 14 даного Закону учасникам війни пенсії підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 р. № 835-VI та «;Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 р. № 1646-VI на період з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2009 року для осіб, які втратили працездатність, розмір прожиткового мінімуму встановлено 498 гривень.

Відповідно до відповідей управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі № 739/09 від 16 вересня 2009 року, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 234/Т-11 від 13 серпня 2009 року, № 343/Т-11 від 01 жовтня 2009 року та відповіді Пенсійного фонду України № 22571/Т-11 від 31 грудня 2009 року, до складу пенсії ОСОБА_2 поряд з іншими виплатами щомісячно входили підвищення як учаснику війни, в розмірі 49,80 грн.

Відповідно до ст. 107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом несуть відповідальність згідно із законом.

Судом встановлено, що при нарахуванні пенсії ОСОБА_2 не проведено пільгового обчислення страхового стажу за періоди роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до заяви ОСОБА_1. від 13.01.2010 року, вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі з вимогою провести розрахунок її пенсії у зв'язку з втратою годувальника згідно з довідками, виданими ОСОБА_2 за період 1975 - 1980 р.р. без урахування періоду з 01.07.2000 року по 27.11.2002 року відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а оскільки із заявою про виплату їй належних ОСОБА_2 коштів вона не зверталася, відтак суд вірно вважав, що права на їх отримання не має. Пільгове обчислення страхового стажу ОСОБА_2 за періоди роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі впливатиме на розмір пенсії позивача у зв'язку з втратою годувальника, однак не дає їй права на отримання тих коштів, на які мав право ОСОБА_2

З огляду на викладене колегія судді погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову, а саме, що позивач, отримуючи пенсію у зв'язку з втратою годувальника, має право на отримання її в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого ОСОБА_2 із урахуванням пільгового обчислення його страхового стажу за періоди роботи: з 25 грудня 1975 року по 01 березня 1977 року, з 01 квітня 1977 року по 22 грудня 1980 року та з 19 січня 1983 року по 01 липня 1983 року, в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2012 року по справі № 1915/5015/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.В. Ільчишин

О.М. Довгополов