Справа № 826/1523/15
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

10 березня 2015 року № 826/1523/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Катющенка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього

ОСОБА_2

до Київської міської ради,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання чинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- зобов`язати Київську міську раду в порядку та спосіб, визначений діючим законодавством, на підставі поданої заяви ОСОБА_1 , вчинити дії щодо вирішення питання забезпечення її земельною ділянкою;

- зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є членом сім`ї загиблого 06.08.2014 учасника антитерористичної операції на сході України ОСОБА_3 , з метою реалізації права неповнолітнього на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель комунальної власності міста Києва для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), вона у листопаді 2014 року звернулась до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована в Деснянському районі міста Києва (хутір Биківня) на землях, що за рішенням Київської міської ради відводяться для надання у власність учасникам антитерористичної операції або членам сімей загиблих. Позивач вказує, що відповіді на свою заяву станом на час звернення до суду з даним позовом вона не отримала, що вважає бездіяльністю з боку відповідача.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.02.2015 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні 16.02.2015 представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання 16.02.2015 не забезпечив, подавши клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу в порядку письмового провадження у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, в судовому засіданні 16.02.2015 суд ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28.11.2014 (згідно поштової квитанції) ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , який є членом сім`ї загиблого 06.08.2014 учасника антитерористичної операції на сході України ОСОБА_3 , звернулась до Київської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,10 гектара, цільове призначення земельної ділянки вказала - землі житлової та громадської забудови.

До вказаного клопотання позивачем додано: графічні матеріали, копію паспорту та ідентифікаційного коду позивача, копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копію посвідчення члена сім`ї загиблого серія НОМЕР_1 , виданого 27.06.2014, та витяг з наказу від 10.08.2014 № 121 по стройовій частині командира військової частини пп НОМЕР_2 .

Позивач вказує, що відповіді на свою заяву вона не отримала, у зв`язку з чим вважає бездіяльність відповідача протиправною та такою, що суперечить вимогам статей 118, 122 Земельного кодексу України, нормам Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та звернулася до суду з даним позовом за захистом прав неповнолітнього сина.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

ОСОБА_2 згідно матеріалів справи є сином ОСОБА_3 , який приймав участь в антитерористичній операції та загинув 06.08.2014.

Згідно статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 (далі по тексту Закону № 3551-ХІІ) на неповнолітнього сина позивача ОСОБА_2 поширюються гарантії, встановлені даним законом.

Абзацом другим пункту 15 частини першої статті 15 Закону № 3551-ХІІ встановлено, що органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобов`язані подавати допомогу інвалідам війни і сім`ям загиблих військовослужбовців у будівництві індивідуальних жилих будинків. Земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться зазначеним особам у першочерговому порядку.

Згідно частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі по тексту Закон № 280/97-ВР) органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.
Так, відповідно до пункту «б» частини першої статті 9 Земельного кодексу України до повноважень, зокрема, Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до пункту «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються, зокрема, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина 7 статті 118 Земельного кодексу України).

Статтею 140 Конституції України передбачено, що особливості здійснення місцевого самоврядування в м. Києві та м. Севастополі визначаються окремими законами України.

Відповідно до пункту 2 статті 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» від 15.01.1999 № 401-XIV у зв`язку зі здійсненням м. Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право, зокрема, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Згідно підпункту 1 пункту а) частини 1 статті 33 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження, а саме, підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

Статтею 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

З метою визначення порядку передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність із земель комунальної власності Київська міська рада Рішенням «Про Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві» від 28.02.2013 № 63/9120 затвердила Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві (далі Тимчасовий порядок).

Відповідно до частин першої та другої статті 21 зазначеного Порядку громадяни, зацікавлені в одержанні земельної ділянки у межах м. Києва для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального гаражного та дачного будівництва чи ведення садівництва, подають безпосередньо до Київської міської ради клопотання про передачу земельної ділянки у власність, а у разі наміру одержати земельну ділянку для зазначених цілей в оренду - клопотання в довільній формі про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою. У клопотанні про передачу земельної ділянки у власність, а у разі наміру одержати земельну ділянку в оренду - у клопотанні про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зазначаються цільове призначення ділянки, орієнтовний розмір і місце розташування земельної ділянки (далі - клопотання). У клопотанні відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» також зазначається в довільній формі згода громадянина на обробку в ПК «Кадастр» його персональних даних, зазначених у клопотанні та доданих до нього документах.

До клопотання додаються: викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали у масштабі не менше 1:2000, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки; витяг з містобудівного кадастру; витяг з міського земельного кадастру; нотаріально посвідчена письмова згода землекористувача на вилучення земельної ділянки чи її частини при формуванні нової земельної ділянки (у разі необхідності вилучення земельної ділянки) або припинення права користування земельною ділянкою чи її частиною при формуванні нової земельної ділянки (у разі добровільної відмови від права користування земельною ділянкою) із зазначенням розмірів передбаченої для вилучення (припинення права користування) земельної ділянки та умов її вилучення, а також документи, що посвідчують правонаступництво землекористувача, якщо таке було, або у разі ненадання чи відмови у наданні такої згоди - рішення суду про вирішення цього питання; нотаріально посвідчені копії документів щодо правового статусу об`єктів нерухомого майна (житлового будинку та інших будівель, споруд) та копія матеріалів технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (житлового будинку та інших будівель, споруд), якщо такі розташовані на земельній ділянці; копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки в користування (у разі подачі клопотання щодо земельної ділянки, яка надавалась в користування до 15.03.91 - до введення в дію Земельного кодексу Української РСР) або довідка Департаменту містобудування та архітектури про відсутність в архіві документів щодо відведення відповідної земельної ділянки (крім подачі клопотання щодо передачі сформованої земельної ділянки без зміни її цільового призначення); копії документів, що посвідчують право на земельну ділянку (за наявності, а у разі подачі клопотання щодо передачі сформованої земельної ділянки без зміни її цільового призначення - обов`язково); копія реєстраційного номера облікової картки платника податку (крім громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку (ідентифікаційного номера), офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України); копія паспорта громадянина; довіреність або засвідчена в установленому порядку її копія, на підставі якої інтереси заявника (громадянина) представляє його уповноважена особа (у разі якщо клопотання подається представником) (частина 3 статті 21 Тимчасового порядку).

Відповідно до частини четвертої статті 21 Тимчасового порядку Секретаріат Київської міської ради разом з дорученням (резолюцією) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київради у день надходження клопотання або протягом наступного робочого дня надсилає його через приймальню Київради з земельних питань для опрацювання до Департаменту земельних ресурсів.

Частиною п`ятою статті 21 Тимчасового порядку передбачено, що у разі невідповідності клопотання та складу доданих до нього документів вимогам цього Порядку клопотання по суті не розглядається Департаментом земельних ресурсів, про що громадянин інформується відповідним листом протягом семи робочих днів з дня надходження клопотання з секретаріату Київської міської ради.

Згідно Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 №182/342, Департамент є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та згідно з законодавством забезпечує виконання повноважень Київської міської ради та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сфері земельних відносин, є підзвітним та підконтрольним Київській міській раді та виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), безпосередньо підпорядковується Київському міському голові, а з питань управління землями державної власності, розпорядження якими здійснює виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) - виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації).

Згідно частини 6 статті 21 Тимчасового порядку підставами для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою можуть бути невідповідність ініціативи щодо місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законодавством порядку, подання зацікавленою особою неповного складу пакета документів, необхідних для одержання дозволу на розроблення документації із землеустрою, виявлення в документах, поданих зацікавленою особою, недостовірних відомостей та інші підстави, встановлені законодавством.

Частиною 8 Тимчасового порядку визначено, що Департамент земельних ресурсів за результатами опрацювання клопотання та висновку Департаменту містобудування та архітектури готує проект рішення Київської міської ради про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою або проект відмови у наданні такого дозволу, який приймається Київською міською радою в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради, та у строки, встановлені законодавством.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, станом на час звернення позивача до суду з даним позовом (26.01.2015) відповіді на своє звернення позивач не отримала.

Разом з тим, під час розгляду справи сторонами надано відповідь від 31.01.2015 № 057023-08/П-6007-1623 на адресу ОСОБА_1 , з якої вбачається, що заява ОСОБА_1 про надання земельної ділянки члену сім`ї загиблого учасника антитерористичної операції на сході України за дорученням заступника міського голови секретаря Київради Резнікова О.Ю. від 02.12.2014 за № 08/П-6007 розглянуто Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У даній відповіді позивача повідомлено, що враховуючи важливість забезпечення підтримки та організації вирішення питань соціального захисту осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали участь в антитерористичній операції на сході України, Київською міською радою прийнято рішення від 13.11.2014 № 355/355 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» в с. Биківня у Деснянському районі м. Києва для житлового будівництва (малоповерхового до 4-х наземних поверхів) для учасників АТО (поранених і членів родин, в яких учасники антитерористичної операції загинули при проведенні АТО) та для соціально-побутового будівництва». Розпорядженням Київського міського голови від 11.11.2014 № 397 створена робоча група з опрацювання питання соціального захисту у сфері житлового забезпечення киян-учасників антитерористичної операції та сімей киян, які загинули під час проведення антитерористичної операції на сході України, до складу якої увійшли представники 12 батальйону та громадськості. На робочу групу покладені обов`язки вибору територій відповідно до існуючої містобудівної ситуації (документації) під багатоповерхове, малоповерхове або індивідуальне будівництво житла та опрацювання порядку виділення земельних ділянок під індивідуальне будівництво для забезпечення соціального захисту у сфері житлового забезпечення киян-учасників антитерористичної операції та сімей киян, які загинули під час проведення антитерористичної операції на сході України.

Аналізуючи наведену відповідь, суд приходить до висновку, що остання не містить у собі ні задоволення заяви позивача, ні відмови у її задоволенні. Крім того, відповідь надана з порушенням строків, визначених законодавством.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Київської міської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У частині позовних вимог про зобов`язання Київської міської ради в порядку та спосіб, визначений діючим законодавством, на підставі поданої заяви ОСОБА_1 , вчинити дії щодо вирішення питання забезпечення її земельною ділянкою, суд приходить до наступних висновків.

Як зазначалось вище, відповідь відповідача від 31.01.2015 № 057023-08/П-6007-1623 на адресу позивача не містить у собі ні задоволення заяви позивача, ні відмови у її задоволенні. При цьому прийняття рішення за зверненням позивача належить саме до повноважень відповідача, а суд, у даному випадку, позбавлений можливості надати оцінку такому рішенню, оскільки останнє відповідачем не прийнято.

Частиною другою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, з метою захисту прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині шляхом зобов`язання Київської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, встановленому діючим законодавством України.

У частині вимог про зобов`язання Київської міської ради подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, приписами наведеної статті суду надано право, а не обов`язок зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За встановлених у даній справі обставин, судом не вбачається підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

На стягненні судових витрат представник позивача ні у позовній заяві, ні в судовому засіданні не наполягав.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зобов`язати Київську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, встановленому діючим законодавством України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.П. Катющенко