Справа № 821/227/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/227/15-а
09 год. 34 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Южбабенка І.В., представника відповідача Яцемирського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт-Херсон"

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю " Агропродукт-Херсон» (далі - позивач, ТОВ «Агропродукт-Херсон») звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі - відповідач, ДПІ), у якому просить визнати недійсним податкове повідомлення-рішення від 13.01.15 № про збільшення грошових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 2988 грн. 33 коп. та застосування штрафу у розмірі 144 грн. 17 коп. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що факт придбання позивачем ремонтних робіт підтверджується належним чином оформленими документами податкового та бухгалтерського обліку, і деякі недоліки цих документів не спростовують статусу їх як первинних документів. На думку позивача, відповідно до Податкового кодексу України (далі - ПК України) підставою для віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту є підтвердження придбання товарів (послуг, робіт) у юридичної особи - платника податків податковими накладними, бухгалтерськими документами та використання цих товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов.

Представник відповідача заперечив проти позову, мотивуючи тим, що податковою інспекцією правомірно зменшено податковий кредит позивача за липень 2014 року, сформований за наслідками господарських відносин з ПП «Холдинг-Будпроект». Первинні документи, які б підтверджували факт придбання ремонтних робіт, оформлені з недоліками, ці документи є юридично дефектними, що унеможливлює їх ідентифікацію як первинних документів. Саме тому відповідач вважає висновки акту перевірки обґрунтованими та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

В грудні 2014 року ДПІ у м. Херсоні складено акт від 22.12.14 № 461/21-03-22-06/33590624 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агропродукт - Херсон» з питання дотримання податкового законодавства щодо відображення правових відносин з платником податків контрагентом ПП «Холдинг-Будпроект» за липень 2014 року. При проведенні перевірки ТОВ «Агропродукт Херсон» було виявлено порушення: п.44.1 ст.44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2988,33 грн.

Податковою інспекцією встановлено, що ТОВ "Агропродукт - Херсон" було укладено договір з ПП „Холдингбудпроект" №15/14 від 09.07.2014 „Про поточний ремонт дороги"; ТОВ "Агропродукт - Херсон" за липень 2014 року сформовано податковий кредит на підставі податкових накладних № 25 від 14.07.14, № 34 від 22.07.14 від здійснення фінансово-господарської діяльності з ПП „Холдинг-Будпроект" на суму податку на додану вартість в розмірі 2988,33 грн. Факт ремонтних робіт оформлено актом виконанних робіт від 31.07.14, платіжними дорученнями № 1486 від 14.07.14 та № 1572 від 22.07.14. Для виконання ремонтних робіт підрядником ПП „Холдинг-Будпроект" складений дефектний акт на поточний ремонт дороги за адресою: м.Херсон, Бериславське шосе, буд. 38-В, без номера та дати, в якому перелічений перелік виконаних робіт та обсяг проведених робіт і не вказані дефекти у дорожному покритті шосе, які необхідно усунути під час проведення ремонтних робіт. Складений локальний кошторис на будівельні роботи №-01 та звідний кошторисний розрахунок, обидва не містять дат складання.

Передача виконаних ремонтних робіт здійснена відповідно акту здачі-приймання виконаних робіт від 31.07.2014 без номеру, в цьому акті здачі-приймання виконаних робіт, локальному кошторису, звідному кошторису та дефектному акті відсутня його номер та дата складання, відсутній підпис особи, яка перевірила його складання, відсутні призвіще, імя та по-батькові особи, яка його склала.

Ці порушення унеможливлюють ідентифікацію осіб, які його склали та перевірили, що є порушенням Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердж. наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, первинні документи є дефектними, тому податковий кредит, сформований на підставі цих документів, є неправомірним. Перевіркою встановлено, що ПП «Холдинг-Будпроект» здійснювало операції з документування ремонтних робіт, які вчинені без мети реального настання правових наслідків, з метою надання податкової вигоди ТОВ «Агропродукт-Херсон». Платником податків не надано на перевірку доказів наявності у власності, орендні та використання в підприємницькій діяльності дороги, ремонт якої здійснено ПП «Холдинг-Будпроект».

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення N від 13.01.15 про збільшення грошового зобоязання з податку на додану вартість у сумі 2988,33 грн та штрафними санкціями у сумі 1494,17 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Порядок формування податкового кредиту врегульовано Податковим кодексом України. Відповідно до пп. 14.1,181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Згідно з п. 198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштіц з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Приписами п.198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. При цьому, відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою додаткову накладну, в якій зазначаються в окремих рядках певні обов'язкові реквізити. Відповідно до п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Згідно з п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу). У разі, якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби руми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, податкова інспекція повинна аналізувати реальність господарської діяльності платника податків на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку угодах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Суд дослідив документи, на підставі яких позивач відніс сплачений в ціні придбання робіт податок на додану вартість до податкового кредиту, та встановив, що видані покупцю приватним підприємством «Холдинг-Будпроект» податкові накладні, заповнені без порушень вимог чинного законодавства. На час виконання робіт, ПП «Холдинг-Будпроект» було діючим підприємством, платником податку на додану вартість, звітувало до податкової інспекції, мало право видавати податкові накладні.

З обставин справи вбачається, що факт виконання робіт на поточний ремонт дороги підтверджено актом здачі-приймання виконаних робіт від 31.07.14, який має підписи відповідальних осіб, завірені печатками. Відсутність в акті прізвищ, імя та по-батькові осіб, які його підписали, не позбавляють цей документ сили первинного бухгалтерського документа. Крім того, факт виконання ремотних робіт приватним підприємством «Холдинг-Будпроект» для позивача підтверджується і іншими документами - договором, кошторисами, дефектним актом. ПП «Холдинг-Будпроект» не заперечує факту виконання робіт. Розрахунки за отриманий товар здійснюються ТОВ в безготівковій формі, що підтверджується копією платіжного доручення.

Суд критично оцінює аргументи контролюючого органу про не реальність господарський операцій на підставі дефектності первинних документів. Наявність у контролюючого органу претензій до заповнення первинних документів не позбавляє господарську операцію її реального змісту, з урахуванням наявних податкових накладних, документу, що засвідчує оплату за придбані роботи, та інших документів, які у своїй сукупності підтверджують отримання робіт, оприбуткування їх вартості та правомірність віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ. Дефектний акт не можна вважати первинним документом, що підтверджує факт виконання робіт, а є документом, що засвідчує наявність дефектів у дорожному покритті, яку необхідно було усунути, тому його недоліки суд не приймає до уваги.

Посилання податкової інспекції в акті перевірки на те, що платником податків не надано на перевірку доказів наявності у власності, орендні та використання в підприємницькій діяльності дороги, ремонт якої здійснено ПП «Холдинг-Будпроект», суд вважає необґрунтованим, оскільки перевірка мала характер невиїздної, документи надавались на запит податкової інспекції. ДПІ не довела тієї обставини, що витребувала ці документи, а позивач їх не надав. Згідно наданого суду договору купівлі продажу нерухомого майна та балансової довідки позивач придбав у свою власність дорогу за адресою Бериславське шосе, 38 В, і вони враховуються у позивача на балансі в бухгалтерському обліку первісною вартістю 7772 грн. 29 коп.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З наданих суду доказів, суд не вбачає порушень позивачем вимог податкового законодавства під час формування податкового кредиту.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням доведеності позивачем наданими до матеріалів справи первинними документами доказів вчинення господарських операцій з ПП "Холдінг-Будпроект», доведеності використання придбаних робіт у власній господарській діяльності та враховуючи те, що контролюючим органом не надано до суду належних доказів, що інформація, яку містять первинні бухгалтерські та податкові документи, не відповідає дійсності, а також, що позивач отримував податкову вигоду з порушенням приписів податкового законодавства, з'ясовані обставини господарської діяльності позивача не дають суду підстав вважати, що головною метою позивача було одержання доходу саме за рахунок податкової вигоди, за відсутності наміру здійснювати реальну підприємницьку діяльність.

Суд, виходячи з наявних у справі доказів, приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку із чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету в повному обсязі.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт-Херсон".

Визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 13.01.2015 № .

Відшкодувати з Державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт-Херсон" () витрати по сплаті судового збору в сумі 182 (сто вісімдесят дві гривні) 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 27 лютого 2015 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.3