Справа № 204/5716/14-а(2а-204/193/14)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"25" лютого 2015 р.справа № 204/5716/14-а(2а-204/193/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Кругового О.О. Уханенка С.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнати дії управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська щодо зменшення позивачу загального проценту розрахунку пенсії від заробітку з 86 відсотків на 80 відсотків на виконання постанови Красногвардійського о районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2013 року - незаконними, скасовано розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському м. Дніпропетровська про перерахований розмір пенсії позивачу виходячи із 80 відсотків суми заробітної плати, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська починаючи з 25 червня 2013 року здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу у розмірі 86 відсотків сум заробітної плати з урахуванням у складі заробітної плати сум індексації. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а в задоволенні позовної заяви позивача відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2013 року за позовом до управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2013 року, зобов'язано відповідача на підставі довідок про заробітну плату від 10.07.2013 року № 04-11-05-19/8556 та від 21.06.2013 року № 04-11-05-19/7885 з урахуванням зазначених у них сум виплаченої 40 % винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення і соціально-побутові питання, компенсації за невикористану відпустку, а також сум індексації.

В ході виконання судового рішення відповідач зменшив розмір призначеної позивачці пенсії державного службовця з 86% на 80% і виконав судове рішення виходячи із загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку - 80%.

На заяву позивача від 18.06.2014 року (вх. 18.06.2014) переглянути пенсійну справу та повернути незаконно утриману з 25 червня 2013 року частину пенсії у розмірі 6 відсотків, листом від 01.07.2014 року № І - 41/08/09 «Про розгляд звернення» у вказаному було відмовлено з посиланням на лист головного управління Пенсійного фонду України від 04.04.2014 № 7799/09/29, яким повідомлено, що з 01.10.2012 року внесені зміни до статті 37Закону України «про державну службу», якою передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Перерахунок пенсії за рішенням суду необхідно було проводити у розмірі 80% суми заробітної плати з 25.06.2013 року..

Вищевказаною постановою суду встановлено, що позивач вийшла на пенсію державного службовця з 15.04.2011 року відповідно до Закону України «Про державну службу».

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інтонації посилався на наступне.

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції діючій на дату виходу позивачки на пенсію, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Виходячи із стажу державної служби 16 повних років, відповідним розпорядженням відповідачем призначена позивачці пенсія державного службовця загальним процентом розрахунку пенсії 86% від заробітку - довічно.

На виконання постанови суду першої інстанції від 25.10.2013 року відповідач зобов'язаний був здійснити перерахунок розміру пенсії позивачці починаючи з 25.06.2013 року виходячи із 86 відсотків заробітної плати з урахуванням у складі заробітної плати 40 відсотків винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, а також сум індексації, тобто виплат, які були предметом розгляду справи № 204/5722/13-а, (№ 2а/204/0152/2013).

Застосовуючи статтю 37 України «Про державну службу», в редакції, що почала діяти з 01.10.2011 року, відповідач не враховує, що для розрахунку розміру пенсії позивачці на виконання судового рішення від 25.06.2013 року, вказана норма цього Закону відношення не має, оскільки вона може бути застосована лише до державних службовців, яким призначається пенсія після внесених змін, тобто з 01.10 2011 року. Позивачка вийшла на пенсію у квітні 2011 року і їй, відповідно до вимог статті 37 Закону, в редакції, що діяла на дату виходу на пенсію, призначено пенсію в розмірі 86%.

При цьому відповідачем не враховано і те, що зменшення загального проценту розрахунку розміру пенсії від заробітку не передбачено самим судовим рішенням від 25.10.2013 року.

Позивач вийшла на пенсію державного службовця 15.04.2011 року, тобто до внесених у вказану норму цього Закону змін. Крім того внесені зміни для призначення пенсії, а не її перерахунку. А тому, вчинені дії, є порушенням відповідачем конституційного права позивача на розмір пенсії гарантованого їй державою.

Відповідно до вимог ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідачем порушені вимоги ст. 19 Конституції України відповідно до якої правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання відрахування з пенсії урегульовано частиною другою статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до якої відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно обставин справи, відповідач законодавчих повноважень щодо перепризначення розміру пенсії та зменшення загального проценту розрахунку пенсії від заробітку з 86 відсотків на 80 відсотків не мав. Судовими рішеннями, в ході виконання яких, здійснено зменшення розміру призначеної пенсії, питання зменшення позивачці пенсії не розглядалося, тобто такого предмету позову не було і, відповідно, судовими рішеннями не передбачено.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України обов'язок доказування про правомірність прийнятого рішення покладено на суб'єктів владних повноважень.

Так, 14 серпня 2014 року відповідачем подано до суду письмові заперечення (а.с. 31-32) в яких зазначено, що нарахування 80 % позивачці проведено у відповідності до діючого законодавства.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про Державну службу» в редакції, що діяла на дату виходу позивачки на пенсію (09.08.2011 року), на одержання пенсії державного службовця мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

При здійсненні позивачці перерахунку пенсії з 25.06.2013 року відповідач застосував норму ст. 37 Закону України "Про Державну службу" щодо призначення пенсії у розмірі 80%, до якої були внесені зміни, починаючи з 01.10.2011 року, тобто через певний час після призначення пенсії позивачці.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд першої інтонації правильно вважає, що відповідачем неправомірно був здійснений перерахунок пенсії позивачці відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2013 року у меншому розмірі - 80%, замість раніше призначеної пенсії у розмірі 86% від заробітної плати.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: С.А. Уханенко