Справа № 826/9869/14
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9869/14 Головуючий у 1-й інстанції: Костенко Д.А. Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шостака О.О.,

суддів Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

при секретарі Дроздовій М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від "14" серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2014 року в задоволені позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду від 14.08.2014 року та прийняте нове рішення, яким задовольнити позов. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Товариства ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2014 року - без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із зверненням (вх. від 07.01.2014 №Є226695 14/26, в якому просив проінформувати Президента про стан його сім'ї, викликане незаконними діями місцевої влади Солом'янського району м. Києві, а також повернути пись-мові докази, які були приєднані до його звернень. Листом від 13.08.2014 року № 92.1/7-Є226695.14-2/26-46, Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини повідомив позивачу про те, що його звернення від 21.03.2013 з додатками було направлено листом від 27.02.2013 №4.2.1/7-Є210066.13/26-46 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві для з'ясування обста-вин. Також у листі зазначено про неодноразові звернення до Головного управління юстиції у м. Києві з проханням повернути раніше направлені документи, однак одержано відповідь про неможливість їх повернення. Не погоджуючись із вищевикладеними обставинами, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Окружний адміністративний суд м. Києва прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволені позову. Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Згідно із ст. 1 Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самовря-дування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльнос-ті, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Статтею 15 цього Закону визначено, що органи державної влади, місцевого самовря-дування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (ч. 1). Відповідь за результа-тами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки (ч. 2). Відповідно до ст. 3 цього Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомен-дація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріп-лених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, органі-зацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів гро-мадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб. Як вбачається зі змісту звернення позивача від 07.01.2014, яке по суті є заявою (клопо-танням), порушені позивачем у даному зверненні питання щодо інформування Президента України про становище його сім'ї і щодо повернення додатків не стосуються розгляду Упов-новаженим Верховної Ради України з прав людини конкретного порушення прав і свобод позивача чи членів його сім'ї, що не передбачає відкриття відповідачем окремого провадження, передбаченого ч. 3 ст. 17 Законом №776/97. На вказане звернення відповідачем була надана відповідь листом від 13.08.2014 №92.1/7-Є226695.14-2/26-46. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлена позивачем вимога щодо інформування Президента України про становище його сім'ї не ґрунтується на нормі закону, оскільки ні Закон №776/97, а ні Закон України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян", не містять таких положень зобов'язального для відповідача характеру. Посилання позивача на можливість невідкладного прийому Президентом України Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, що передбачено п. 1 ст. 13 Закону №776/97 є необґрунтованим, оскільки це є право Уповноваженого, а не його обов'язок. Крім того, на підставі ст. 40 Конституції України позивач вправі особисто звернутися до Президента України. Також, необґрунтованою є вимога про повернення додатків, оскільки, листом від 13.08.2014 №9.2.1/7-Є226695.14-2/26-46 представником відповідача повернуто позивачу додатки у кількості 41 аркуш та 1 фото, які раніше надійшли зі зверненнями позивача і були в наявності у відповідача. Інші ж додатки у кількості 76 аркушів не були повернені позивачу з огляду на їх відсутність у відповідача. Так, згідно з наявною у справі копією листа Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 27.02.2013 №4.2.1/7-Є210066.13/26-46, відповідач направив начальнику Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Іванець Г.О. запит про надання пояснень та додатки у кількості 76 аркушів. Після надходження звернення позивача від 07.01.2014, відповідач неодноразово звертався до Головного управління юстиції у м. Києві з проханням повернути додатки до вищевказаного запиту, що підтверджується наявними у справі копіями листів від 27.02.2014 №9.2.1/7-Є226695.14/26-46, від 25.04.2014 №2/7-Є226695.14-1/26-46, від 13.06.2014 №9.2.1/7-Є226695.14-2/26-46. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від "14" серпня 2014 року - без змін. Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволені апеляційної скарги ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від "14" серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС України та може бути оскаржена в двадцятиденний термін шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Шостак

Судді Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.