Справа № 802/3885/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3885/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

03 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

секретар судового засідання: Лозінська Н.В.

за участі:

представника позивача: Марченко С.І.,

представника відповідача: Маковія О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької митниці Державної фіскальної служби України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сфера" до Вінницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2014 року товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Сфера" (далі - ТОВ "Еко-Сфера", позивач) звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Вінницької митниці Державної фіскальної служби України (далі - Вінницька митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представники позивача заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 08 серпня 2013 року між фірмою "I.M.Moldo-Rusa" Coval & Co "SRL", Молдова (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Сфера" (Покупець) укладено контракт №20130808, згідно з умовами якого Продавець зобов'язується продавати сировину для виробника по ціні 500,00 дол. США за 1 тону, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлену сировину.

З метою здійснення митного оформлення товару, що постачався Продавцем, ТОВ "Еко-Сфера" 06 травня 2014 року подано до Вінницької митниці вантажно-митну декларацію №401090000/2014/008812.

У вантажно-митній декларації декларантом визначено вартість товару, що склала 9717,50 дол. США (в національній валюті - 110779,50 грн.).

Митна вартість товару визначена декларантом за основним методом, тобто за ціною, що передбачена контрактом.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у вантажно-митній декларації №401090000/2014/008812 митної вартості товарів та обраного методу її визначення позивач надав митному органу наступні документи: міжнародну автомобільну накладну (CMR) №0127367 від 05 травня 2014 року; книжку МДП (Carnet TIR) №VX.76005580 від 05 травня 2014 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 05 травня 2014 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №0019 від 06 травня 2014 року; розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 05 травня 2014 року; рахунок-фактуру (інвойс) №6 від 05 травня 2014 року; пакувальний лист б/н від 05 травня 2014 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 20130808 від 08 серпня 2013 року; додаток №1 від 08 серпня 2013 року до Договору № 20130808 від 08 серпня 2013 року; додаток №2 від 08 серпня 2013 року до Договору № 20130808 від 08 серпня 2013 року; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №2730 від 05 травня 2014 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 05 травня 2014 року; резервну позицію №915 від 26 липня 2001 року; сертифікат про проходження товару форми СТ-1 №А053932 від 05 травня 2014 року; інформаційний лист №25 від 05 травня 2014 року; якісне посвідчення №83 від 05 травня 2014 року; копію митної декларації країни відправлення №2502 І 293 від 05 травня 2014 року.

06 травня 2014 року Вінницькою митницею позивачу відмовлено у митному оформленні товару та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №401090000/2014/00048. Картка обґрунтована тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару та невірно обрано метод визначення митної вартості товару. До таких висновків митний орган дійшов з огляду на те, що "по даному товару за цим самим зовнішньоекономічним договором було винесено рішення про коригування митної вартості 401000003/2013/000193/1 від 05.11.2013 р., яке станом на 06.05.2014 р. не скасовано у встановленому порядку".

ТОВ "Еко-Сфера" подало до Вінницької митниці вантажно-митну декларацію №401090000/2014/008828 від 06 травня 2014 року із врахуванням висновків, що викладені у картці відмови у митному оформленні товару та звернулось до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позов ТОВ "Еко-Сфера", суд першої інстанції виходив з того, що Вінницькою митницею допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у неприйнятті рішення про коригування митної вартості товарів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за вантажно-митною декларацією №401090000.2014.008812 від 06 травня 2014 року. Як наслідок, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №401090000/2014/00048, що сформована Вінницькою митницею 06 травня 2014 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із вказаними висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під і час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частини 1 - 3 статті 54 Митного кодексу України).

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1 - 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Згідно з частинами 1 - 4 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Отже, у разі виявлення митним органом в ході контролю правильності визначення митної вартості товарів неповних відомостей про митну вартість товару останнім приймається рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару, що ввозиться на митну територію України. Більше того, виходячи із вимог, що ставляться до такого рішення, а також з урахуванням підстав, за яких таке рішення формується, можливо дійти висновку, що рішення про коригування митної вартості товару оформлюється відносно конкретної поставки, адже навіть поставки однойменного товару за одним і тим же контрактом може мати свої особливості.

Разом з цим, в ході митного за вантажно-митною декларацією №401090000.2014.008812 від 06 травня 2014 року відповідачем не приймалося окреме рішення про коригування митної вартості товару, що завозився на митну територію України.

Посилання відповідача на рішення про коригування митної вартості від №401000003/2013/000193/1 від 05 листопада 2013 року, що приймалося ним під час контролю правильності визначення митної вартості товару, що ввозився у 2013 році, колегія суддів вважає безпідставними адже вказане рішення скасоване постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року у справі №802/4810/13-а, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2014 року.

Відповідно до матеріалів справи, декларуючи митну вартість товару за основним методом (за ціною, що визначена у контракті), позивач керувався умовами зовнішньоекономічного контракту № 20130808 від 08 серпня 2013 року.

Для підтвердження митної вартості товару позивачем надано митному органу всі документи, передбачені статтею 53 МК України, що дають можливість визначити митну вартість за основним методом.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Проте, жодних додаткових документів відповідачем у позивача не вимагалися.

Слід звернути увагу на те, що відповідач жодним чином не аргументує за яких підстав він дійшов висновку про те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару та, як наслідок, ним невірно обрано основний метод визначення митної вартості.

В даному випадку при прийнятті картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України митним органом не виконані наведені вище вимоги Митного кодексу України, що призвело до безпідставного формування картки відмови у митному оформленні товару.

Так, за наявності у митного органу сумнівів щодо подання декларантом повних відомостей про митну вартість товару слід було прийняти рішення про коригування заявленої митної вартості товару, що ввозиться на митну територію України, а не посилатися на скасоване рішення про коригування митної вартості.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 10 березня 2015 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С.

Сушко О.О.