Справа № 816/419/15-а
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року м. Полтава Справа № 816/419/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик О.І.,

представника позивача - Спіріної Н.В.,

представника відповідача - Боровик Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчукм'ясо" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство "Кременчукм'ясо" (далі - ПАТ "Кременчукм'ясо", позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі - Кременчуцька ОДПІ, відповідач) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.01.2015 №/165.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що висновки Кременчуцької ОДПІ в акті перевірки від 14.01.2015 №44/16-03-22-01-08/30068026 щодо порушення ним вимог податкового законодавства, в результаті чого занижено ПДВ на суму 113812,00 грн, є безпідставними. Наполягав на тому, що здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ "Грант Тайм" у січні 2013 року повністю підтверджується наявними первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності. В зв'язку з цим, позивач просить визнати нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.01.2015 №/165.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях №193 від 24.02.2015 (а.с. 46-47).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ПАТ "Кременчукм'ясо" (ідентифікаційний код 30068026) 14.07.1998 зареєстроване в якості юридичної особи, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про проведення державної реєстрації 0002776 (а.с. 37-41). Позивач перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ та є платником податку на додану вартість.

У період з 25.12.2014 по 31.12.2014 Кременчуцькою ОДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПАТ "Кременчукм'ясо" (код 30068026) з питань взаємовідносин з ТОВ "Гран Тайм" (код 38123047) за період січень 2013 року.

За результатами перевірки контролюючим органом 14.01.2015 складено акт №44/16-03-22-01-08/30068026, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 113812,00 грн по загальній декларації за січень 2013 року (а.с. 9-19).

На підставі висновків акту перевірки від 14.01.2015 №44/16-03-22-01-08/30068026 Кременчуцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №/165 від 27.01.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 170718,00 грн, в тому числі 113812,00 грн - за основним платежем та 56906,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 8).

Позивач, не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з вимогою про визнання вказаного рішення протиправним та його скасування.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ПАТ "Кременчукм'ясо", суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу положень статті 198 Податкового кодексу України слідує, що для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг) платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Судовим розглядом встановлено, що ПАТ "Кременчукм'ясо" віднесено до податкового кредиту січня 2013 року (а.с. 66-73) ПДВ у розмірі 113812,00 грн в результаті господарської операції з придбання у січні 2013 року в ТОВ "Грант Тайм" товару (м'яса свинини свійської /окіст/ б/к, обвал. заморож. ВRF-BRASIL FOODS S.A. в кількості 20000 кг) загальною вартістю 682872,00 грн згідно договору поставки №ГТ-0000002 від 02.01.2013, з урахуванням протоколу розбіжностей до нього (а.с. 22-26).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції з придбання у ТОВ "Грант Тайм" вказаного товару, позивачем надано до матеріалів справи належним чином завірені копії податкової накладної №66 від 02.01.2013 та видаткової накладної №ГТ-0000002 від 02.01.2013 (а.с. 27, 59).

Дослідивши податкову накладну, виписану ТОВ "Грант Тайм" на користь ПАТ "Кременчукм'ясо" в результаті здійснення спірної господарської операції, суд не має підстав для визнання її такою, що не відповідає вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, а саме, податкова накладна містить адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру товару, кількість проданих товарів, ціну продажу. Будь-яких порушень щодо оформлення податкової накладної судом не встановлено.

Перевірючі у акті від 14.01.2015 №44/16-03-22-01-08/30068026 вказують на те, що у виписаній ТОВ "Грант Тайм" на користь позивача податковій накладній №66 від 02.01.2013 маються посилання на ввезення в Україну товару (м'яса свинини) на підставі ВМД №017758 від 01.11.2012, яка взагалі відсутня в переліку вантажно-митних декларацій.

Вказана обставина, за висновком суду, не впливає на правомірність включення ПАТ "Кременчукм'ясо" до складу податкового кредиту січня 2013 року зазначеної у податковій накладній №66 від 02.01.2013 суми ПДВ в розмірі 113812,00 грн, оскільки товар (м'ясо свинини) придбавався позивачем у постачальника-резидента ТОВ "Грант Тайм", а відтак не повинен нести відповідальність за можливі порушення контрагентом вимог митного законодавства.

Судом встановлено, що розрахунки між позивачем та його контрагентом ТОВ "Грант Тайм" за придбаний у січні 2013 року товар проведено в повному обсязі у безготівковій формі, що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою (а.с. 61).

Придбані товарно-матеріальні цінності отримувалися уповноваженою особою ПАТ "Кременчукм'ясо" ОСОБА_3 на підставі довіреності №22023 від 02.01.2013, що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з журналу реєстрації доручень за 2012-2013 роки (а.с. 165-167).

Згідно накладної №17549 на внутрішнє переміщення сировини (продукції) від 03.01.2013 старший комірник ПАТ "Кременчукм'ясо" ОСОБА_3 здав м'ясо у кількості 20000 кг вагару холодильного цеху підприємства ОСОБА_4 (а.с. 58).

Як слідує з товарно-транспортної накладної №ГТ-0000002 від 02.01.2013, транспортування придбаного позивачем у ТОВ "Грант Тайм" у січні 2013 року товару здійснювалося за рахунок контрагента-постачальника (а.с. 28).

Посилання контролюючого органу на те, що у вказаній товарно-транспортній накладній зазначено пункт навантаження - м. Дніпропетровськ, при тому, що податкова адреса контрагента-постачальника ТОВ "Грант Тайм" - м. Київ, судом оцінюються критично, оскільки відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведена відсутність у постачальника господарських можливостей на поставку товару саме з м. Дніпропетровська.

Крім того, як вбачається з преамбули наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені цим наказом (далі - Правила №363), розроблені у виконання цілого ряду державних документів, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів, захисту їх від розкрадання, безпеки пасажирів на транспорті, боротьби зі злочинністю.

Дотримання Правил №363, зокрема, вимоги про наявність ТТН під час перевезення вантажів є обов'язковим для перевізників. За їх порушення останні можуть бути притягнуті до відповідальності органами, що здійснюють контроль за дотриманням вимог законодавства про автомобільний транспорт у процесі виконання перевезень вантажів.

Правила №363, розроблені Міністерством транспорту України, стосуються, перш за все, порядку здійснення перевезень і не встановлюють правила ведення бухгалтерського й податкового обліку підприємств, які є відправниками вантажу й вантажоодержувачами.

Зі змісту Правил №363 вбачається, що товарно-транспортні накладні є документами, що регламентують взаємини перевізника й замовника як учасників транспортного процесу, і слугують, перш за все, для обліку витрат паливно-мастильних матеріалів та інших транспортних ресурсів.

В той же час, як зазначалось вище, в даному випадку позивачем сформовано податковий кредит не з вартості транспортних послуг, підставою для обліку яких є товарно-транспортна накладна, а з вартості придбаного і перевезеного товару, а тому зауваження щодо заповнення товарно-транспортної накладної не є підставою для позбавлення права позивача на віднесення вартості придбаного товару до складу податкового кредиту.

Судовим розглядом встановлено, що м'ясо свинини у кількості 20000 кг придбавалося позивачем у ТОВ "Грант Тайм" для використання його у власній господарській діяльності, а саме, для прямої статутної цілі, мети і діяльності ПАТ "Кременчукм'ясо", відображеної у довідці з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та статуті товариства (а.с. 35, 53-56) - виробництва м'ясних виробів (так як отримання м'ясної сировини є невід'ємним етапом при виробництві ковбасних виробів та м'ясних делікатесів).

Доводи перевіряючих у акті від 14.01.2015 №44/16-03-22-01-08/30068026 щодо не зберігання позивачем в порушення Порядку видачі ветеринарних свідоцтв, затвердженого наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 13.04.2009 №85 (далі - Порядок №85), та непредставлення на перевірку експертного висновку (ветеринарного свідоцтва) на придбане м'ясо, у зв'язку з чим неможливо встановити походження та виробника м'яса свинини свійської, придбаної у ТОВ "Грант Тайм", судом відхиляються з огляду на наступне.

Так, згідно розділу VI Порядку №85 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) заповнені корінці ветеринарних документів зберігаються протягом двох років в архіві державної установи ветеринарної медицини, яка відповідає за їх облік. Після закінчення терміну зберігання корінці виданих ветеринарних документів та бланки зіпсованих ветеринарних документів підлягають списанню та знищенню. В актах на списання корінців виданих ветеринарних документів, термін зберігання яких закінчився, указуються їх кількість і номери.

Ветеринарні свідоцтва, видані суб'єктам господарювання, громадянам, зберігаються протягом періоду реалізації харчових продуктів.

Після доставки харчового продукту ветеринарні документи зберігаються у власника (реалізатора) або у справах офіційного лікаря ветеринарної медицини, а при реалізації на агропродовольчих ринках - у державних лабораторіях ветеринарно-санітарної експертизи.

За доцільне відмітити, що аналогічні норми містяться у розділі IV Правил заповнення, зберігання, списання ветеринарних документів та вимог до їх обліку, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 01.08.2014 №288, у зв'язку з прийняттям якого втратив чинність наказ Державного комітету ветеринарної медицини України від 13.04.2009 №85.

Отже, з огляду на викладене у ПАТ "Кременчукм'ясо" відсутній обов'язок зберігати ветеринарні свідоцтва після реалізації м'ясних виробів.

Разом з тим, позивач на підтвердження своєї позиції щодо правильності ведення податкового обліку та правомірності включення суми ПДВ у розмірі 113812,00 грн до складу податкового кредиту січня 2013 року направив запит до Управління ветеринарної медицини в м. Дніпропетровську про отримання копії корінця ветеринарного свідоцтва ЕГ-04 №844794 на підтвердження якості поставленої продукції - м'яса свинини б/к (окіст) /а.с. 32/.

У відповідь на вказаний запит Управлінням ветеринарної медицини в м.Дніпропетровську листом від 15.01.2015 №8 (а.с. 33) надано ПАТ "Кременчукм'ясо" копію корінця ветеринарного свідоцтва ЕГ-04 №844794 від 02.01.2013, виданого ТОВ "Грант Тайм" на м'ясо свинини б/к (окіст) морожене вагою 20000 кг, походження Бразилія, виробник ВRF BRASIL FOODS, яке вивозилось з м. Дніпропетровськ в адресу ПАТ "Кременчукм'ясо" м.Кременчук. Зазначена копія корінця ветеринарного свідоцтва долучена позивачем до матеріалів справи (а.с. 34).

Твердження представника відповідача про безтоварність господарської операції обґрунтовувались також тим, що основним видом діяльності ТОВ "Грант Тайм" є рекламні агентства, в той час як в спірному випадку мала місце поставка продуктів харчування (м'яса свинини).

На підставі довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №20155533 від 24.02.2015 судом встановлено, що видами діяльності ТОВ "Грант Тайм" є також: 46.38 оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 46.39 неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля (а.с. 160-163).

Посилання контролюючого органу на обставини, встановлені згідно автоматизованої системи "Податковий блок" відносно ТОВ "Грант Тайм", є такими, що не ґрунтуються на нормах права, оскільки чинним законодавством України господарюючий суб'єкт не обтяжений обов'язком щоразу здійснювати перевірку своїх контрагентів на предмет дотримання ними вимог податкового законодавства. Навіть якщо контрагент не виконав свого обов'язку зі сплати податку, не знаходиться за місцем державної реєстрації або має взаємовідносини з постачальниками з ознаками сумнівності, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме відносно цієї особи. Чинне податкове законодавство не ставить право на формування податкового кредиту в залежність від правильності податкового обліку інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від стану розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Посилання Кременчуцької ОДПІ у акті перевірки від 14.01.2015 №44/16-03-22-01-08/30068026 на відсутність у ТОВ "Грант Тайм" власних основних фондів судом також оцінюються критично, оскільки чинним законодавством не заборонено орендувати виробничі та складські приміщення, пристрої, устаткування, прилади, обладнання, транспортні засоби, інструмент, пристосування, тощо.

Таким чином, дослідження наявних у справі доказів в їх сукупності, дає підстави для висновку про реальність господарських взаємовідносин між ТОВ "Грант Тайм" та ПАТ "Кременчукм'ясо" з придбання у січні 2013 року товарно-матеріальних цінностей (м'яса свинини). А відтак, суд вважає, що позивачем правомірно на підставі належним чином оформленої податкової накладної та інших первинних документів включено до складу податкового кредиту січня 2013 року податок на додану вартість в розмірі 113812,00 грн.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте в ході судового розгляду жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення відповідачем не надано, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до повноважень суду, встановлених частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.01.2015 №/165 і визнати протиправним та скасувати вказане податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

У зв'язку з цим, з Державного бюджету України на користь ПАТ "Кременчукм'ясо" підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 341,44 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 27.01.2015 №/165.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Кременчукм'ясо" (ідентифікаційний код 30068026) судові витрати в сумі 341,44 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 10 березня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава