Справа № 9101/40760/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2013-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2013 рокусправа № 2а-10594/10/0470

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Північної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Кривому Розі на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2011 року

у адміністративній справі № 2а-10594/10/0470 за позовом Північної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Кривому Розі до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій, пов'язаних із забороною організації і проведення азартних ігор, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2011 року відмовлено у задоволені вимог Північної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Кривому Розі стосовно стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат, що складає 5 200 000,00 грн., з конфіскацією 6 відеогральних автоматів ВИ-2 з серійними номерами №13001, №13002, №13003, №13004, №13005, №13006.

Зазначена постанова суду оскаржена позивачем по справі з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить її скасувати та задовольнити позов у повному обсязі.

Сторони у справі належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не прибули, заяв про відкладення розгляду справи не подавали, що відповідно до вимог ч.4 ст.196 та ст.41 КАСУ надає судовій колегії можливість розглянути справу без участі осіб, що приймають участь у цій справі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи і законність та обгрунтованість постанови суду в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Криворізької міської ради 11.10.2000 року, та знаходиться на податковому обліку в Північної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Кривому Розі. Свідоцтвом про сплату єдиного податку від 01.01.2010 року серії З № 528351 (а.с.7) відповідачу визначено право на здійснення певних видів діяльності: комп'ютерний клуб, послуги інтернету, реалізації офісної техніки, послуги розважальних автоматів (без грошового виграшу), за адресою: АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору від 04 травня 2009 року (а.с.18-20) відповідач орендував у ФОП ОСОБА_2 приміщення площею 42,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 строком дії з 04.05.2009 року по 04.05.2010 року, в якому розмістив орендоване у ТОВ «МАXIMA Plus» на підставі договору оренди № 13 від 24.02.2010 року (а.с.21-22) терміном дії до 31.12.2010 року розважальне ігрове обладнання, передане йому Актом прийому-передачі від 24.02.2010 року у кількості 14 відеогральних автоматів ВИ-2 № 12994, 12995, 12996, 12997, 12998, 12999, 13000, 13001, 13002, 13003, 13004, 13005, 13006, 13041 (а.с.23), і яке відповідач використовував у своїй господарській діяльності.

За результатом проведених 27 березня 2010 року співробітниками Відділу податкової міліції Північної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Кривому Розі заходів по встановленню суб'єктів підприємницької діяльності, які всупереч чинному законодавству організовують та здійснюють діяльність у сфері грального бізнесу, було встановлено, що у приміщенні розважального комплексу "Інтернет", розташованого за адресою: АДРЕСА_2, надавалися послуги з гри в азартні ігри на гральних автоматах.

Внаслідок проведення перевірки розважального комплексу "Інтернет", у присутності двох понятих було складено протокол огляду і вилучення речей та документів від 27.03.2010 року (а.с.12), в якому зафіксовано використання відповідачем 6 гральних автоматів за своїм призначенням, тобто для проведення ігор за які грошові кошти приймаються пропорційно від часу гри на місці розташування стойки адміністратора. Згідно пояснень адміністратора розважального комплексу «Інтернет», де була проведена перевірка, в обов'язки адміністратора входило визначення часу на проведення азартної гри на гральному автоматі пропорційно від внесенної відвідувачами закладу суми грошових коштів.

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з затвердженими 01.03.2010 року ОСОБА_1 правилами користування розважальними відеогральними автоматами не передбачено отримання користувачем будь-яких грошових виграшів, призів, цінних подарунків, тощо, а позивачем не доведено внесення гравцями ставок, розміру цих ставок, та не надано доказів отримання виграшу (призу).

Наведене судом першої інстанції мотивовано тим, шо під час проведення перевірки відповідача, податковим органом не було встановлено факту одержання відповідачем прибутку від організації та проведення азартних ігор, і у судовому засіданні представники позивача також не зазначили про наявність таких доказів, а знаходження в орендованому відповідачем приміщенні ігрових автоматів не свідчить про їх використання у своїй господарській діяльності.

За наведених обставин, та з урахуванням встановлених Законом №1334-VI основних ознаків організації та проведення азартних ігор суб'єктом господарювання: створення умов для проведення азартних ігор, видача виграшів учасникам гри, отримання прибутку від такої діяльності, суд першої інстанції дійшов висновку, що в результаті перевірки, оформленої протоколом огляду і вилучення речей, документів від 27 березня 2010 року, у приміщенні розважального комплексу "Інтернет", розташованого за адресою: АДРЕСА_2, факту організації та проведення азартних ігор зафіксовано не було.

Судова колегія не може в повному обсязі погодитися з такими висновками, оскільки вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції спираючись на положення ст.1 та ст.2 Закону України „Про заборону грального бізнесу в Україні", виходив з того, що що гральним бізнесом є діяльність, яка полягає у створенні суб'єктом права умов для задоволення потреби фізичної особи у прийнятті участі в процесі дії, яка розпочинається внесенням у будь-який спосіб ставки, відбувається у казино, приміщенні, де розташовані гральні автомати, букмекерській конторі і можливим результатом якої (слід розуміти -дії) є випадкове отримання цією фізичною особою виграшу, безвідносно як до фактичного отримання виграшу такою фізичною особою, так і до фактичного отримання прибутку суб'єктом права.

Проте, суд не взяв до уваги, що встановлений під час перевірки факт здійснення відповідачем діяльності з організації проведення азартних ігор на відео гральних автоматах суперечить Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», у статті 2 якого чітко встановлено заборону грального бізнесу та участі в азартних іграх.

Підтвердження факту здійснення гри на відеогральних автоматах є письмові пояснення адміністратора ОСОБА_4 (а.с.15), громадянки ОСОБА_3 (а.с.14), та самого відповідача ОСОБА_1 (а.с.16), зміст яких свідчить про те, що відвідувачі здійснюють гру на гральних автоматах за допомогою адміністратора, яка отримавши кошти завантажувала гральній пристрій для гри відвідувача.

Відмовляючи у задоволені вимог податкового органу, суд першої інстанції не звернув уваги, що позивач по справі в орендованому приміщенні розмістив саме відео гральні автомати, які за приписами ст.2 Закону № 1334-VI в Україні заборонено, та які не відносяться до визначеному на той час переліку діяльності, що не належать до азартних ігор.

При цьому, твердження відповідача, які прийняті судом першої інстанції до уваги, про те, що розташовані в ігровому залі автоматів не можна вважати гральними автоматами, які призначаються для проведення азартних ігор - суперечать фактичним обставинам та нормам матеріальног права, яким регулюються спірні правовідносин.

Помилково також судом першої інстанції надано оцінку результатам перевірки діяльності позивача з боку контролюючого органу, що оформлена протоколом огляду і вилучення речей, оскільки внаслідок саме вказаний дій позивачем було встановлено, що шість гральних автоматів в робочому стані використовувалися позивачем за своїм функціональним призначенням, як це і визначено технічними умовами «автомати відеоігральні», які зареєстровано в Харьковському центра стандартизації, метрології та сертифікації від 01.10.2001 р. № 100/007600, та Правилами користування розважальними відеоігральними автоматами ВИ-Х, які затверджено 01.03.2010 р.

Тобто, судова колегія вважає, що формально обговорена у цій справі діяльність позивача підпадає під дію Закону України „Про заборону грального бізнесу в Україні".

Разом з тим, судова колегія підтверджує, що позивачем дійсно не надано суду належних та достатніх доказів про одержання відповідачем доходу від проведення азартних ігор, також як і не надано інформації про їх існування, звідки суд мав би можливість отримати ці доказ, у звязку з чим задоволення заявлених у цій справи вимог позивача є неможливим.

Підсумовуючи вищенаведене, та виходячи з недоведеності позивачем належними доказами порушення з боку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, судова колегія доходить висновку про відсутність правових підстав для застосування до відповідача передбачених Законом України "Про заборону грального бізнесу в Україні" фінансових санкцій, внаслідок чого апеляційна скарга позивача - підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Північної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Кривому Розі - залишити без задоволення

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2011 року - залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України .

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов