Справа № 802/3818/14-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3818/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н.Л.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

05 березня 2015 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.,

суддів: Ватаманюка Р.В., Мельник-Томенко Ж. М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

представника позивача - Книжник Марини Володимирівни,

представника позивача - Горбоноса Олега Віталійовича,

представника відповідача - Терепи Сергія Вікторовича,

представника відповідача - Герасименко Віталія Михайловича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька будівельна компанія" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Вінницька будівельна компанія" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Вінницької ОДПІ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.09.2014 року №1, яким визначено грошове зобов'язання в сумі 548595 грн. та за №, яким визначеного грошове зобов'язання в сумі 627463 грн.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.12.2014 року позов задоволено.

Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області від 24 вересня 2014 року №, №.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача та думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи наступне.

У період з 07.08.2014 по 28.08.2014 року податковим органом проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "Вінницька будівельна компанія" з питань достовірності визначення податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.2012 по 30.04.2014 року, якою виявлено наступні порушення:

1) п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в зв'язку з чим занижено податок на прибуток в загальній сумі 439 196 грн.: за 3 квартал 2012р. в сумі 16725 грн. та за 2013р. в сумі 422471 грн.;

2) п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 501969 грн., в тому числі за липень 2012р. в сумі 11150 грн., за серпень 2012р. в сумі 4779 грн., за квітень 2013р. в сумі 33333 грн., за травень 2013р. в сумі 53653 грн., за червень 2013р. в сумі 88298 грн., за липень 2013р. в сумі 64933 грн., за серпень 2013р. в сумі 51667 грн., за жовтень 2013р. в сумі 75690 грн., за листопад 2013р. в сумі 12713 грн., за грудень 2013р. в сумі 64418 грн., за березень 2014р. в сумі 41335 грн.

За результатами перевірки складено акт від 04.09.2014 року №2362/2201/32977018, на підставі якого Вінницькою ОДПІ винесено податкові повідомлення рішення форми "Р" від 24.09.2014 року №, яким визначено грошове зобов'язання в загальній сумі 548995 грн. (з них 439196 грн., - за основним платежам, та 109799 грн., - за штрафними (фінансовими) санкціями) та №, яким визначено грошове зобов'язання в сумі 627463 грн. (з них 501969 грн., - за основним платежам, та 125494 грн., - за штрафними (фінансовими) санкціями).

Не погоджуючись із висновками акту податкового органу та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 24.09.2014р. №1, №, позивач оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що наявність підтверджуючих первинних документів та належним чином оформлених податкових накладних свідчать про правомірність включення ТОВ "Вінницька будівельна компанія" валових витрат та сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, а тому збільшення відповідачем суми грошового зобов'язання позивача з податку на додану вартість та податку на прибуток є протиправним.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції по суті спору та вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 138.2 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Так, підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України закріплено, що не включаються до складу витрат, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі, інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

З наведених норм Податкового кодексу України вбачається, що право платника податків на податковий кредит виникає у випадку підтвердження господарських операцій податковими накладними чи іншими первинними документами.

Так, податковий орган дійшов до висновку про завищення платником податків витрат в сумі 2303169 грн., що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також завищення ним податкового кредиту на додану вартість в сумі 35689856 грн., що стало наслідком недобросовісних господарських операцій ТОВ "Вінницька будівельна компанія" із ТОВ "ТБК "Фаворі-Строй", ТОВ "НПП Хімекологія", ТОВ "ФІНАНС ПАН ТРЕЙД", ТОВ "ІК ЕНЕРГО ІНВЕСТ", ТОВ "ПРО-ЕЛМОН".

Встановлено, що між ТОВ "Вінницька будівельна компанія" (Замовник) та "ТБК "Фаворі-Строй" (Підрядник) укладено договори підряду від 20.04.2013 року №1304/20-1 та від 26.07.2013 року №2607/161, на підтвердження виконання яких надано витяг з журналу прихідних податкових накладних з 01.01.2013 по 30.12.2014 року; картки рахунку; довідки про вартість виконаних будівельних робіт; накладні; податкові накладні; акти виконаних робіт; акти приймання виконаних будівельних робіт; копії банківських виписок.

Так, між ТОВ "Вінницька будівельна компанія" (Замовник) та ТОВ "НПП Хімекологія" (Підрядник) укладено договір підряду від 02.04.2013 року №304/35 від 02.04.2013, на підтвердження виконання якого надано картки рахунку, оборотно-сальдову відомість, витяг з журналу прихідних податкових накладних, довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрати, акти виконаних робіт, податкові накладні, копії банківських виписок.

Також, між ТОВ "Вінницька будівельна компанія" (Покупець) та ТОВ "ФІНАНС ПАН ТРЕЙД" (Постачальник) укладено договір поставки від 05.06.2012 року №10/06-12, на виконання умов якого надано податкові накладні та копії банківських виписок.

Крім того, між ТОВ "Вінницька будівельна компанія" (Покупець) та ТОВ "ІК ЕНЕРГО ІНВЕСТ" (Постачальник) укладено договір поставки від 10.06.2013 року №10/06-2, на виконання умов якого надано картки рахунку, витяг з журналу прихідних податкових накладних, оборотно-сальдові відомості, накладі, податкові накладні та копії банківських виписок.

А виконання договору поставки від 01.08.2013 року №108, укладеного між ТОВ "Вінницька будівельна компанія" (Покупець) ТОВ "ПРО-ЕЛМОН" (Постачальник), підтверджується карткою рахунку, витягом з журналу прихідних податкових накладених, розхідною накладною, податковими накладними та копіями банківських виписок.

Тож, господарські операції, вчинені позивачем із ТОВ "ТБК "Фаворі-Строй", ТОВ "НПП Хімекологія", ТОВ "ФІНАНС ПАН ТРЕЙД", ТОВ "ІК ЕНЕРГО ІНВЕСТ", ТОВ "ПРО-ЕЛМОН" підтвердженні належними первинними документами в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 25.05.1995 року №88.

Крім того, реальність правочинів, що укладені між ТОВ "Вінницька будівельна компанія", як Генпідрядником, із Замовниками, - ТОВ "Окоосхідінвест" та ПАТ "Концерн Галнафтогаз", щодо будівництва автозаправного комплексу з пунктом сервісного обслуговування водії та пасажирів АГЗП по вул. Краснодонська, 7-е м. Луганська; АЗК для обслуговування автотранспорту по вул. Купріна в Кіровському районі м. Донецька; АЗК для обслуговування автотранспорту по вул. Купріна в Кіровському районі м. Донецьк; АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів по вул. Карпінського у Жовтневому районі м. Маріуполя, Донецької області, автозаправної станції (АЗС) з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів по вул. Червонофлотська (перехрестя з вул. Бахчинжви) в Приморському районі, м. Маріуполя, Донецької області; АЗК для обслуговування автотранспорту по вул.Петровського,182-а, м. Донецька; АЗК для обслуговування автотранспорту по вул. Котовського,16 у м. Бердичеві, Житомирської області, підтверджені довідками про вартість виконаних робіт, актами приймання виконаних робіт, витягами з наказів про відрядження посадових осіб ТОВ "Вінницька будівельна компанія".

Стосовно посилання апелянта на відсутність первинних документів (товарно-транспортних накладних, дорожніх листів), підтверджуючих фактичне переміщення матеріалів, зазначених у накладних на отримання товару, варто зазначити, що з цього приводу Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 19.02.2013 року у справі К/9991/64514/11 висловлено правову позицію, відповідно до якої товарно-транспортна накладна є підставою для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника і оприбуткування їх у вантажоодержувача при перевезенні вантажів у межах України, однак остання не є єдиним та безумовним документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей.

Крім того, апеляційний суд погоджується із позицією суду першої інстанції про те, що податковим законодавством не ставиться в залежність отримання результатів перевірок контрагентів суб'єкта оподаткування від підтвердження правомірності віднесення ним до податкового кредиту сум податку на додану вартість та формування валових витрат, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру, а тому судом правомірно не враховано акти податкових органів, яким закріплено результати перевірки щодо дотримання вимог податкового законодавства контрагентами позивача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем правомірно сформовані валові витрати та віднесені суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту, а відтак, податковим органом необґрунтовано прийняті стосовно позивача податкові повідомлення рішення від 24.09.2014 року №, яким визначено грошове зобов'язання в загальній сумі 548995,0 грн., та №, яким визначено грошове зобов'язання в сумі 627463,0 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а тому суд першої інстанції ухвалив законне рішення, а доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з пунктом1 частини 1 статті 198, статтею 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 12 березня 2015 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.