Справа № 806/649/15
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Житомир справа № 806/649/15

категорія 10.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сичової О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Житомирі до Комунальної установи "Житомирська міська станція швидкої невідкладної медичної допомоги "10031" про стягнення 946056,43 грн.,-

встановив:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Житомирі звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Комунальної установи "Житомирська міська станція швидкої невідкладної медичної допомоги "10031" про стягнення капіталізованих платежів у розмірі 946056,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що для покриття витрат Фонду для виплати потерпілим на виробництві, кошти до Фонду сплачуються страхувальником згідно з Порядком капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №765.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ст.ст.33, 35 КАС України повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином, потреби заслуховувати свідків чи експертів відсутні, справа розглядається у відповідності до ч.6 ст.128 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Житомирі на підставі актів про нещасний випадок на виробництві Комунальної установи "Житомирська міська станція швидкої невідкладної медичної допомоги "10031", що стався з потерпілими ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, були сформовані особові справи, на підставі якої призначені страхові виплати потерпілим.

Постановами про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати позивач призначив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щомісячні страхові виплати з 1 березня 2013 року безстроково відповідно в розмірі 1945,02 грн. та 482,46 грн. (а.с.19, 28). Постановою про призначення щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого позивач призначив ОСОБА_4 та ОСОБА_5, щомісячні страхові виплати відповідно в розмірі по 491,40 грн. кожному.

Згідно з розрахунком потреби капіталізованих коштів Комунальної установи "Житомирська міська станція швидкої невідкладної медичної допомоги "10031" станом на 26.12.2014 року, загальний розмір виплат по капіталізації платежів становить 946056,43 грн. (а.с. 15).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідач знаходиться в стані припинення юридичною особи.

14 січня 2015 року позивачем було направлено відповідачу заяву про визнання капіталізованих вимог, яка останнім залишена без реагування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 112 Цивільного кодексу України, у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Ч. 2 ст. 1205 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Основними принципами страхування від нещасного випадку, зокрема, є: своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов'язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян-суб'єктів підприємницької діяльності.

В силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду.

За змістом статей 15, 46 цього Закону Фонд - це некомерційна самоврядна організація, яка провадить збір та акумулювання страхових внесків.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" фінансування Фонду здійснюється, зокрема за рахунок капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначеною нормою законодавець зобов'язує страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації (не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута, але й за інших підстав, передбачених законодавством), із застосуванням порядку, який передбачений постановою Кабінету Міністрів України №765 від 6 травня 2000 року "Про порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю".

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20.04.2011 року по справі №К/9991/1045/11.

Для покриття витрат Фонду потерпілим на виробництві, які працювали на підприємствах, що ліквідовані, кошти до Фонду сплачуються страхувальником згідно з Порядком капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №765 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

У відповідності до вимог п. 3 Порядку капіталізація платежів, передбачених підпунктами 1 - 5 пункту 2 цього Порядку, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Сума капіталізованих платежів була розрахована на підставі інформації Державної служби статистики України щодо смертності та середньої очікуваної тривалості життя чоловіків та жінок в Україні у 2013 році.

Сума платежів, яка підлягає капіталізації підтверджується розрахунком потреби в капіталізації коштів (а.с.15).

З огляду на викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 158 - 163 КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити .

Стягнути з Комунальної установи "Житомирська міська станція швидкої невідкладної медичної допомоги "10031" на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Житомирі капіталізовані платежі в сумі 946056,43 грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова