Справа № 824/3183/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/3183/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

05 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головне управління Міндоходів у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління міндоходів у Чернівецькій області про визнання протиправними дій, часткове скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2014 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління міндоходів у Чернівецькій області про визнання протиправними дій часткового скасування наказу та зобов'язання вчинити відповідні дії.

Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 30.12.2014 року вказаний позов задовольнив повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

03.03.2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшла заява від апелянта про розгляд справи без його присутності.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач з 20.07.1994 р. проходив службу в органах внутрішніх справ України, зокрема на посаді оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Вижницького районного відділу УМВС України в Чернівецькій області.

Згідно витягу із наказу начальника УМВС України в Чернівецькій області від 01.02.2000 р. позивач звільнений із вищевказаної посади за власним бажанням у запас Збройних Сил Украни. Вислуга років на день звільнення становила: 05 років 06 місяців 11 днів.

11.02.2000 р. позивач прийнятий на службу в податкову міліцію, де працював на різних посадах, що підтверджується матеріалами справи та трудовою книжкою.

Наказом Міністерства доходів і зборів Украни від 15.10.2014 р. №2141-О "Про звільнення ОСОБА_2." позивача звільнено з посади та податкової міліції у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом «в» через обмежений стан здоров'я .

Накозом Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 22.10.2014 р. № 156 - О "Про оголошення наказу" оголошено наказ від 15.10.2014 р. №2141-О "Про звільнення ОСОБА_2".

Відповідно до п. 2 вказаного наказу вислуга років позивача станом на 15.10.2014 р. в календарному обчисленні становить 24 роки 02 місяці 01 доба. Вислуга років відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та випали пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" становить 14 повних календарних років служби. Чергова відпустка за 2014 р. не використана в кількості 22 діб, за 2013 р. - 23 доби.

Не погоджуючись з п. 2 наказу від 22.10.2014 р. №156 - О позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Конституції України та КАС України, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які звільняються зі служби, членам сімей відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та пенсіонерам з їх числа, які втратили годувальника, виплачується допомога в порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

В п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" було передбачено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ виплачується грошова допомога у розмірі 5-місячного грошового забезпечення.

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Так, види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії визначено ст.17 вказаного закону, відповідно до якої особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, в т.ч. військова служба; служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

До вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Статтею ст. 17-1 Закону № 2262 передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються, в т.ч. військова служба в Збройних Силах, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Враховуючи, що на день звільнення позивача з органів внутрішніх справ його вислуга років становила 05 р. 06 м. 11 д., а з урахуванням служби в Збройних Силах 02 р. 01 м. 07 д. та половина навчання у вищому навчальному закладі 01 р. 11 м. 07 д., ОСОБА_2 не набув права на пенсію в порядку та на умовах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Матеріалами справи підтверджується, що на дату звільнення з органів внутрішніх справ позивачу вихідна грошова допомога не нараховувалась та не виплачувалась у зв'язку з тим, що останній не набув права на її виплату.

На час виникнення спірних правовідносин між сторонами у справі порядок виплати вихідної грошової допомоги регулюється таким чином, що згідно з ч. 6 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Колегією суддів встановлено, що позивач звільнився зі служби в органах внутрішніх справ 01 лютого 2000 року та на дату свого звільнення не набув права на пенсію за вислугою років відповідно до закону, у зв'язку з чим не було підстав для нарахування та виплати вихідної грошової допомоги при звільненні згідно зі ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" поширено на осіб начальницького складу податкової міліції згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1716 від 30.10.1998 року.

Згідно з п. 10 цієї Постанови строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктом 1 цієї постанови.

Відповідно до п.п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються /в т. ч./: дійсна військова служба у Військово-Морському Флоті; служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

Як уже зазначалось вище, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" одноразова грошова допомога виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як досліджено з п. 2 наказу Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області №156-о від 22 жовтня 2014 року, для виплати позивачу одноразової грошової допомоги врахований лише період проходження служби в органах податкової міліції, який в календарному обчисленні становить 14 повних календарних років служби. На підставі цього пункту наказу позивачу була нарахована одноразова вихідна допомога в сумі 49899,85 грн.

Вказаний вище Порядок однозначно передбачає, що така допомога виплачується одноразово та за кожний повний календарний рік служби.

До призначення на посаду в органи державної податкової служби вислуга років позивача становила 07 років 07 місяців 17 днів; вислуга років позивача на службі в органах податкової міліції склала 14 років 08 місяців 04 днів. Таким чином, загальна вислуга років ОСОБА_2 на день його звільнення становить 22 років 03 місяців 22 днів.

Враховуючи зазначене, розмір належної позивачу одноразової грошової допомоги при грошовому забезпеченні повинен розраховуватись з врахуванням 22 повних календарних років служби.

Колегія суддів встановила, що при розгляді справи суд першої інстанції обґрунтовано врахував ту обставину, що одноразову грошову допомогу при звільненні з попереднього місця служби позивач не отримував, а виходячи із встановленого чинним законодавством порядку виплати одноразової грошової допомоги при звільненні на пенсію розмір такої допомоги позивачу повинен бути обчислений з урахуванням повного строку його вислуги років, що доводами апеляційної скарги не спростовується.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови об'єктивно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головне управління Міндоходів у Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2014 року - без змін.

ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г.

Сушко О.О.