Справа № К/9991/7257/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Київ К/9991/7257/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого: Штульман І.В. (доповідач),

суддів: Кочана В.М.,

Олексієнка М.М., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року, позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України на користь Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва 45145,52 гривень заборгованості на відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13 грудня 1991 року № 1977-XII (далі - Закон № 1977-XII), і сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що науковим працівникам, які працювали в Державному підприємстві «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України, призначено пенсію відповідно до Закону № 1977-ХІІ, яким врегульовано пенсійне забезпечення та соціальний захист наукових працівників. Відповідач є небюджетною установою.

В абзаці 2 пункту 13 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 1977-XII та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів, спрямованих із джерел, визначених Законом № 1977-XII.

За змістом статті 24 Закону № 1977-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вбачається, що пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини 2 статті 40 Закону № 1058-ІV та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески). Різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом № 1977-XII, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - Порядок), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року № 372, визначає механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом № 1977-XII, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи.

Пунктом 5 вказаного Порядку встановлено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону № 1977-XII, про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Відповідно до пункту 8 Порядку у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

На підставі наведеного, суди дійшли вірного висновку, що на відповідача у цій справі як небюджетну установу поширюється дія норм статті 24 Закону № 1977-ХІІ та зазначеного вище Порядку щодо фінансування різниці за рахунок його коштів.

Таким чином, визначений розмір різниці між сумою пенсії, призначеної згідно Закону № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник відповідача як державної небюджетної установи, підлягає відшкодуванню Державним підприємством «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України.

Наявність заборгованості у відповідача по відшкодуванню різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1977-ХІІ, і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, підтверджується наданою позивачем копією картки особового рахунку відповідача, копіями отриманих Державним підприємством «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України повідомлень, які оскаржені не були.

Оскільки наявність у відповідача 45145,52 гривень заборгованості за період з 1 червня 2009 року по 1 жовтня 2009 року підтверджена матеріалами справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно застосував норми права і обґрунтовано задовольнив позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2010 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року прийняті з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні

відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Кочан В.М.

Олексієнко М.М.