Справа № 826/20834/14
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві та просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.08.2014 №1167/17-01.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені ним в оскаржуваній постанові, не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 31.07.2014 № 812 головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві Зубченком О. Г. проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_3 з питань повноти та своєчасності сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб за 2011 рік від доходів, отриманих у виді додаткового блага, - за результатами якої складений Акт від 06.08.2014 № 858/17-01/НОМЕР_1.

В ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем: ст. 36, п. 176.1 ст. 176, абз. Д пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 ст. 179 Податкового кодексу України в частині неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за податковий (звітний) 2011 рік, недекларування доходу, отриманого платником податку як додаткове благо, у сумі 1299949,97 грн. і ненарахування та несплата до бюджету податку на доходи фізичних осіб за 2011 рік.

На підставі вказаного вище Акту перевірки, 21 серпня 2014 року ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №1167/17-01, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 276 174,11 грн., в т. ч. за основним платежем на суму 220803,29 грн. та за штрафними санкціями на 55370,82 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не надано будь-яких доводів та не подано жодних доказів, які б доводили недобросовісність позивача як платника податків.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до визначення, наведеного в пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, доходи - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до визначення, наведеного в пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, доходи - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

З наведеного вбачається, що збільшення доходу пов'язується як із збільшенням матеріальних (нематеріальних) активів платника, так і з отриманою можливістю зберегти існуючі активи на суму зобов'язання, яке мало бути виконано таким платником, однак, в силу певних причин він був звільнений від такого обов'язку.

Так, відповідно до абз.«д» пп.164.2.178 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощення) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Тобто, обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов : а) отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; б) надіслання платнику податку повідомлення про анулювання боргу; в) включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду; г) відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для висновку податкового органу про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, став лист ПАТ «УкрСибБанк» від 13.06.2014 № 10-21/13911, яким останнє нібито підтвердило суму нарахованих доходів у вигляді анульованого боргу Ден друку О.В. за підсумками III кварталу 2011 року у розмірі 1299949,97 грн.

Разом з тим, зі змісту зазначеного листа вбачається, що у відповідь на лист від ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві 14.04.2014 № 961/10/26-59-17-04-32 про надання інформації та її документального підтвердження стосовно доходу у вигляді додаткового блага, що було надано фізичній особі ОСОБА_3 за ознакою доходу 126 ПАТ «УкрСибБанк» лише повідомило про відсутність законодавчих підстав для надання запитуваної інформації.

При цьому ПАТ «УкрСибБанк» не підтвердив факту анулювання боргу позивачеві.

Сам же позивач стверджує, що жодного повідомлення про анулюванняя спірної суми заборгованості не отримував.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено жодними належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та законність донарахування позивачу зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 276 174,11 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 13 березня 2015 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С