Справа № 810/7100/14
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року (12:11 год.) м. Київ 810/7100/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Луценко К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом адвоката ОСОБА_1 до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

за участю:

позивача: ОСОБА_1, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_3;

представник відповідача: не з'явився,

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області, в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області щодо ненадання адвокату ОСОБА_1 інформації на адвокатський запит від 12 серпня 2014 року.

2. Зобов'язати Бориспільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Київській області у строк не пізніше п'яти днів з дня набрання постанови суду по справі за цим позовом законної сили:

- підтвердити чи спростувати адвокату ОСОБА_1 на адвокатський запит від 12 серпня 2014 факт систематичної несплати ОСОБА_2 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_2) земельного податку щодо земельних ділянок в Бориспільському районі на території Гнідинської сільської ради, яким присвоєні кадастрові номери :04:001:0937 та :04:001:0938 та видані державні акти на право власності серії ЯД № 950416 та ЯД № 950417 від 16.11.2009 протягом періоду 2009-2013 років;

- надати копії документів (витягів, тощо) адвокату ОСОБА_1 на адвокатський запит від 12 серпня 2014 року щодо сплати ОСОБА_2 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_2) земельного податку щодо земельних ділянок в Бориспільському районі на території Гнідинської сільської ради, яким присвоєні кадастрові номери :04:001:0937 та :04:001:0938 та видані державні акти на право власності серії ЯД № 950416 та ЯД № 950417 від 16.11.2009 протягом періоду 2009-2013 років.

У позовній заяві позивач зазначає, що 12 серпня 2014 року направив на адресу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області адвокатський запит з вимогою надати інформацію щодо сплати земельного податку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за земельні ділянки, які знаходяться в Бориспільському районі на території Гнідинської сільської ради за період з 2009 по 2013 роки, та вимогою надати копії документів, що підтверджують факт сплати земельного податку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення вимог чинного законодавства, відповідач не виконує дії, передбачені ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI, та в строки, передбачені законодавством. Обґрунтовуючи позовні вимоги, адвокат ОСОБА_1 зазначає, що згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI запитувана інформація є публічною, а також не належить до конфіденційної інформації в розумінні Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-XII та Податкового кодексу України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.01.2015 відповідача - Бориспільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Київській області замінено належним - Бориспільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області.

В судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримав, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином - шляхом направлення тексту повістки в порядку ст. 38 КАС України, електронною поштою. Заперечень проти позову не надавав. Відповідачем на вимоги ухвали суду про витребування доказів були надані витребувані судом докази.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 29 травня 2008 є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № НОМЕР_3 від 29 травня 2008 року, виданим на підставі рішення Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29 травня 2008 року № 171 (а.с. 14).

12 серпня 2014 позивач звернувся до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області із адвокатським запитом про надання інформації, необхідної йому, як адвокату, для надання правової допомоги ОСОБА_4, на підставі ордеру серії КС №077819 (а.с. 54-59).

В адвокатському запиті позивач просив відповідача надати йому наступну інформацію:

1. Підтвердити або спростувати факт систематичної несплати ОСОБА_2 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_2) земельного податку щодо земельних ділянок в Бориспільському районі на території Гнідинської сільської ради, яким присвоєні кадастрові номери :04:001:0937 та :04:001:0938 та видані державні акти на право власності серії ЯД № 950416 та ЯД № 950417 від 16.11.2009 протягом періоду 2009-2013 років.

2. Надати копії документів (витягів, тощо) адвокату ОСОБА_1 на адвокатський запит від 12 серпня 2014 щодо сплати ОСОБА_2 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_2) земельного податку щодо земельних ділянок в Бориспільському районі на території Гнідинської сільської ради, яким присвоєні кадастрові номери :04:001:0937 та :04:001:0938 та видані державні акти на право власності серії ЯД № 950416 та ЯД № 950417 від 16.11.2009 протягом періоду 2009-2013 років.

На зазначений адвокатський запит від 12.08.2014 позивач отримав лист від 18.08.2014 № 1028/9/10 за підписом заступника начальника Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області Антоненко Г.О., в якому позивачу було повідомлено про те, що запитувана інформація є конфіденційною, розголошення конфіденційної інформації про платників податків, зокрема - щодо сплати ними окремих податків та зборів, є неприпустимим, оскільки може призвести до грубого порушення конституційних прав громадян України (а.с. 6-7).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягала у ненаданні запитуваної інформації на адвокатський запит від 12.08.2014, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до Київського окружного адміністративного суду.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд зазначає наступне.

В пункті 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI зі змінами та доповненнями (далі - Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в редакції, чинній на момент звернення з адвокатським запитом) закріплено право адвоката під час здійснення адвокатської діяльності вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно із визначенням, наведеним у статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Отже, аналізуючи положення вищезазначених приписів Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» суд доходить висновку, що ОСОБА_1 будучи адвокатом, який згідно ордеру серії КС №077819 здійснював представництво інтересів ОСОБА_4, мав право на звернення з адвокатським запитом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області.

Суд зазначає, що обов'язок відповідного суб'єкта надати адвокату відповідну інформацію даний закон пов'язує з відсутністю у запитуваної інформації ознак інформації з обмеженим доступом.

Тобто інформація з обмеженим доступом і копії документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом, не підлягають наданню у відповідь на адвокатський запит.

В той же час, ані визначення інформації з обмеженим доступом, ані ознак такої інформації Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не містить.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначені Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон України "Про доступ до публічної інформації" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Саме на норми цього закону та Закон України «Про інформацію» посилається в обґрунтування позовних вимог адвокат ОСОБА_1 у поданому позові.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Тобто цією нормою поряд з відносинами щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій виключено з-під регулювання цього Закону й відносини у сфері звернень громадян.

Аналізуючи положення правової норми, закріпленої в ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" суд доходить висновку, що словесна конструкція "відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом" означає, що цей Закон не поширюється на відносини, які регулює Закон України "Про звернення громадян". При цьому, обмеження, встановлене цією нормою, застосовується й під час розгляду адвокатських запитів, оскільки такі відносини регулюються спеціальним законом, яким в даному випадку є Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Дану правову позицію викладено в Довідці про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про доступ до публічної інформації", яка доведена до відома суддів апеляційних та окружних адміністративних судів Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 30.09.2013 № 11.

Суд зауважує, що в адвокатському запиті позивача є посилання лише на норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і не міститься жодного посилання на Закон України «Про доступ до публічної інформації» або на положення, які містяться в цьому законі, що свідчить про те, що адвокатський запит позивача було подано саме в порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а не в порядку отримання публічної інформації, який передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Як вже було зазначено встановлений ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» обов'язок відповідного суб'єкта надати адвокату відповідну інформацію закон пов'язує з відсутністю у запитуваної інформації ознак інформації з обмеженим доступом.

Своєю чергою, задля встановлення факту належності запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом та, відповідно, дослідження обґрунтованості відмови у наданні такої інформації обов'язковим є здійснення аналізу такої інформації, про надання якої в адвокатському запиті просив позивач.

Суд звертає увагу, що за своїм змістом запитувана адвокатом ОСОБА_1 інформація стосується підтвердження чи спростування факту систематичної несплати фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельного податку щодо земельних ділянок в Бориспільському районі на території Гнідинської сільської ради протягом періоду 2009-2013 років, у зв'язку з чим суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про інформацію» від 13.01.2011 № 2939-VI зі змінами та доповненнями (далі - Закон України «Про інформацію» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права та свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Стаття 10 Закону України «Про інформацію» за змістом поділяє інформацію на такі види:

- інформація про фізичну особу;

- інформація довідково-енциклопедичного характеру;

- інформація про стан довкілля;

- інформація про товар

- науково-технічна інформація;

- податкова інформація;

- правова інформація;

- статистична інформація;

- соціологічна інформація;

- інші види інформації.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про інформацію» дано визначення поняття «податкова інформація», до якої віднесено сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про інформацію» правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Положення зазначеної правової норми узгоджуються з нормою Податкового кодексу України, а саме пп. 14.1.171 п. 14.1 ст. 14, якою встановлено, що термін «податкова інформація» застосовується у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

Як вже було зазначено, запитувана інформація стосується підтвердження чи спростування факту систематичної несплати земельного податку фізичними особами-платниками податків, а отже належить до податкової інформації.

Загальні положення щодо обліку платників податків визначені статтею 63 Податкового кодексу України.

Згідно п. 63.5 ст. 63 Податкового кодексу України всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

При цьому, відповідно до пункту 63.12 ст. 63 Податкового кодексу України та аналогічної норми, закріпленої в п. 14.5 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року N 462) інформація, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв'язку з обліком платників податків, вноситься до інформаційних баз даних і використовується з урахуванням обмежень, передбачених для податкової інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до статей 63 та 70 глави 6 розділу II Податкового кодексу України, з метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків розроблено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затверджене Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 № 779, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.11.2013 за № 2211/24743 (далі - Положення № 779).

Пунктом 1 Розділу IV Положення № 779 передбачено, що Державний реєстр створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов'язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України з метою створення умов для здійснення контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, зборів, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до абз. 5 пп. 2 п. 1 Розділу V Положення № 779 до Державного реєстру включаються: дані про фізичних осіб: сума нарахованих та/або сплачених податків.

Отже, запитувані позивачем дані про сплату фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельного податку належать до інформації, що включається до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та повинні використовуватися контролюючим органом з урахуванням обмежень, передбачених для податкової інформації, внесеної до Державного реєстру.

Так, положеннями п. 2 Розділу V Положення № 779 передбачено, що відомості з Державного реєстру використовуються контролюючими органами виключно для здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства України та є інформацією з обмеженим доступом, крім відомостей про взяття на облік фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Аналогічна правова норма закріплена в пп.70.15.2 п. 70.15 ст. 70 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 21.1.6 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи.

Таким чином, досліджуючи правовий режим запитуваної адвокатом ОСОБА_1 інформації стосовно фізичних осіб-платників податків, суд доходить висновку, що зазначена інформація:

- в розумінні Закону України «Про інформацію» та Податкового кодексу України є податковою інформацією;

- стосується сум сплачених податків, а отже включається до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та повинна використовуватися контролюючим органом з урахуванням обмежень, передбачених для податкової інформації, внесеної до Державного реєстру;

- є інформацією з обмеженим доступом, оскільки стосується сум сплачених податків та не відноситься до виключення, встановленого п. 2 Розділу V Положення № 779 та пп.70.15.2 п. 70.15 ст. 70 Податкового кодексу України, а саме до відомостей про взяття на облік фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

За таких обставин та враховуючи, що запитувана адвокатом ОСОБА_1 інформація є податковою інформацією з обмеженим доступом, розголошення якої контролюючими органами не допускається згідно положень Податкового кодексу України та прийнятих на його підставі підзаконних нормативно-правових актів, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для надання останньої в рамках процедури реалізації адвокатом права на звернення з адвокатським запитом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (правонаступником якої є відповідач).

Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_1 не було враховано, що вирішення питання про можливість надання інформації за адвокатським запитом від 12 серпня 2014 року повинно вирішуватися з урахуванням та застосуванням спеціальних по відношенню до положень Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про доступ до публічної інформації» правових норм, які регулюють відносини щодо використання податковим органом податкової інформації, включеної до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що запитувана інформація не є конфіденційною, оскільки положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» до спірних відносин не застосовуються, а відтак надання запитуваної інформації не регулюється Законом України «Про доступ до публічної інформації», а її віднесення до конфіденційної в розумінні цього закону не впливає на вирішення даного спору.

Враховуючи, що матеріалами справи спростовуються твердження позивача про порушення відповідачем його права на одержання запитуваної інформації, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати в порядку статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу не повертаються.

У судовому засіданні 30.01.2015 р. були проголошені вступна та резолютивна частини рішення. Повний текст рішення складений та підписаний 04.02.2015 р.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.