Справа № 821/384/15-а
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/384/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтович І.І.,

при секретарі: Сердюк О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - Бєлінська Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі - відповідач) в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо перенесення терміну проведення позапланової документальної невиїзної перевірки позивача з питань взаємовідносин з ПП «Салон-Юкрейн» за період з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року призначеної наказом №591 від 18.11.2014 року до відновлення втрачених документів, пов'язаних із предметом перевірки; визнати протиправними дії відповідача щодо проведення позапланової документальної невиїзної перевірки позивача з питань взаємовідносин з ПП «Салон-Юкрейн» за період з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року, призначеної наказом №591 від 18.11.2014 року, до відновлення втрачених документів, пов'язаних із предметом перевірки; скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2014 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві та пояснив, що 25.11.2014 року позивач при здійсненні підготовки до перевірки було виявлено відсутність бухгалтерської документації. Зокрема, були втрачені документи, що підтверджують реальність господарських операцій, що здійснювались між позивачем та ПП «Салон-Юкрейн» за період з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року. 26.11.2014 року позивач звернувся до відповідача із листом яким повідомив про втрату документів пов'язаних з предметом перевірки та просив надати 90 днів для їх відновлення. 28.11.2014 року перевірка була проведена без дослідження жодних документів. Тільки у грудні 2014 року позивач отримав лист відповідача, яким повідомлялося про відмову у перенесенні перевірки. Зазначив, що вважає, такі дії відповідача протиправним та відповідно прийняте податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не законним. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що терміни проведення перевірок переносяться до дати відновлення та надання таких документів лише у випадку, якщо податковий орган дійде висновку про неможливість проведення (продовження) перевірки платника податків за відсутності втрачених документів. Вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення є законним, а тому не підлягає скасуванню. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що Наказом №591 від 18.11.2014 року було призначено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань взаємовідносин з ПП «Салон-Юкрейн» за період з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року.

26.11.2014 року позивач звернувся до відповідача із листом яким повідомив про втрату документів пов'язаних з предметом перевірки та просив надати 90 днів для їх відновлення.

Листом відповідача від 28.11.2014 року було повідомлено позивача про відмову у перенесенні термінів перевірки.

01.12.2014 року відповідачем була проведена позапланова документальна не виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарської операції із платником податків ПП «Салон-Юкрейн». На підставі вищенаведеної перевірки було складено акт №711/17-0/НОМЕР_1.

Згідно висновків наведеного акта перевірки відповідачем встановлено порушення п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, а саме, встановлено завищення податкового кредиту, що призвело до донарахування ПДВ в сумі 31000, 00 грн., в тому числі за грудень 2011 року в сумі 31000, 00 грн.

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2015 року, яким позивачу визначено грошове зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Не погоджуючись із бездіяльністю щодо не перенесення терміні проведення перевірки, діями щодо проведення перевірки та податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Щодо вимог позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо перенесення терміну проведення позапланової документальної невиїзної перевірки позивача з питань взаємовідносин з ПП «Салон-Юкрейн» за період з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року призначеної наказом №591 від 18.11.2014 року до відновлення втрачених документів, пов'язаних із предметом перевірки та визнання протиправними дії відповідача щодо проведення позапланової документальної невиїзної перевірки позивача з питань взаємовідносин з ПП «Салон-Юкрейн» за період з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року, призначеної наказом №591 від 18.11.2014 року, до відновлення втрачених документів, пов'язаних із предметом перевірки, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Підпунктом 20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України надано право органам ДПС проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст.75 ПК України органи ДПС мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1). Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом (п.81.3).

Згідно зі ст.83 ПК України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи ДПС. Порядок надання платниками податків документів до перевірки визначений ст.85 ПК України. Забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби у випадках, не передбачених цим Кодексом (п.85.1);

У відповідності до п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. Згідно із п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, встановлених цим Кодексом.

А відповідно до п.44.3 ст.44 ПК України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у п.44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності. Пунктом 44.5 ст.44 ПК України передбачено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити орган державної податкової служби за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та митний орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до органу ДПС, митного органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

З аналізу вищенаведених норм права слідує, що терміни проведення перевірок переносяться до дати відновлення та надання втрачених документів лише у випадку, якщо податковий орган дійде висновку про неможливість проведення (продовження) перевірки платника податків за відсутності втрачених документів. В даному випадку неможливість продовження перевірки є оціночним критерієм, який визначається в кожному конкретному випадку безпосередньо особою, яка здійснює документальну перевірку, виходячи з особливостей платника податків, періоду, що перевіряється, обсягу втрачених документів, їх значимості для бухгалтерського та податкового обліку, повноти дотримання платником податку вимог п.44.5 ст.44 ПК України. При цьому первинні документи є лише одними із видів документів на підставі яких проводиться документальна перевірка та які є підставами для висновків під час її проведення.

Таким чином, податковим законодавством не встановлено безумовного обов'язку податкового органу переносити терміни проведення перевірки. Наказ про проведення перевірки прийнято за наявності умов, передбачених п.82.2 ст.82 ПК України, тобто законно, а перенесення термінів проведення перевірок, відповідно до п.44.5 ст.44 ПК України, передбачено лише у разі неможливості проведення перевірок. Встановлення факту подальшої неможливості проведення перевірки є прерогативою посадових осіб податкового органу, які проводять перевірку, але цього перевіряючими особами встановлено не було.

В позовній заяві позивач зазначає що відповідно до пп.78.2 ПКУ - контролюючим органам забороняється проводити позапланові перевірки, які передбачені пп.78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11, 78.1 ст.78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки були охоплені під час попередніх перевірок платника податків. Дана норма, як стверджує позивач, набула чинності з 01.01.2015 року, проте акт перевірки був складений до 01.01.2015 року а саме, 28.11.2014 року.

Крім того, безпідставним є також посилання позивача на те, що за податкові звітні періоди, які є предметом спору у цій справі, податковим органом вже проводились перевірки, оскільки положення Глави 8 Розділу ІІ Податкового кодексу України, якою врегульовано порядок проведення перевірок, не містять заборони проведення позапланової перевірки за періоди, які були предметом планової перевірки. Разом з тим, позивачем у даній справі не оскаржується наказ про призначення такої перевірки, доказів його скасування не надано, а тому працівниками відповідача правомірно та на його підставі проведено перевірку.

Щодо вимог позивача про скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2014 року, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктами 44.3, 44.5 ст.44 ПК України визначено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити орган державної податкової служби за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та митний орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до органу державної податкової служби, митного органу.

З матеріалів справи вбачається, що будь-яких заходів, спрямованих на відновлення втрачених документів, позивач не вживав, що свідчить про відсутність поважних причин ненадання первинних документів під час проведення перевірки податковим органом.

Крім того, ФОП ОСОБА_3 не звертався до свого контрагента із запитами про надання копій документів з метою їх відновлення.

Також, суд звертає увагу на те, що 05.03.2015 року судом в судовому засіданні було витребувано у представника позивача первинні документи щодо підтвердження господарських операцій із «Салон Юкрейн». Проте, в судовому засіданні 12.03.2015 року такі документи не були надані.

Оскільки відповідачем не підтверджено первинними документами реальність господарських операцій із згаданими вище контрагентами, висновки податкового органу, які викладені у акті перевірки, відповідають фактичним обставинам справи, а оскаржене податкове повідомлення-рішення прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є безпідставним та не обґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Законом України від 19.09.2013 року 590-VІІ внесено зміни до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору, зокрема і до Закону України "Про судовий збір". Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Оскільки, позивачем при подачі позовної заяви сплачено 182, 70 грн. судового збору, а спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, і доказів понесення ним інших витрат пов'язаних з розглядом справи суду не надано, то з позивача підлягає стягненню решта суми судового збору 1644, 30 грн.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційни код фізичної особи-підпримєця НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України судовий збір в сумі 1644,30 грн. (Одна тисяча шістсот сорок чотири гривні 30 коп).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 13 березня 2015 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.3