Справа № 803/346/15-а
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

в частині позовних вимог

26 лютого 2015 року Справа № 803/346/15-a

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Костюкевич С. Ф., вивчивши позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» до відділу Державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиції», Луцької філії Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиції» про визнання недійсним проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2015 року Приватне акціонерне товариство «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» звернулося в суд з позовом до відділу Державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиції», Луцької філії Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиції» про визнання протиправними дій ВДВС Любомльського РУЮ по підготовці, проведенні прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, які були проведені 22.07.2011 року та складання акту від 25.07.2011 року, визнання недійсним протоколу №09/247/11/А-8 від 22.07.2011 року про проведення прилюдних торгів арештованого нерухомого майна, свідоцтва від 01.08.2011 року про право власності на майно, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - будівлю столової (літера Б-1) загальною площею 311,9 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_1.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання недійсним протоколу №09/247/11/А-8 від 22.07.2011 року про проведення прилюдних торгів арештованого нерухомого майна, про визнання недійсним свідоцтва від 01.08.2011 року про право власності на майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - будівлю столової (літера Б-1) загальною площею 311,9 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_1, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, в зв'язку з чим у відкритті провадження в адміністративній справі в цій частині слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 109 КАС України з огляду на наступне.

Так, щодо позовної вимоги про визнання недійсним протоколу №09/247/11/А-8 від 22.07.2011 року про проведення прилюдних торгів арештованого нерухомого майна суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, тоді як юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення (частина друга статті 4 Кодексу).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За приписами частини першої статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Правилами пункту 1.2. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 р. № 68/5 встановлено, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

За змістом пункту 4.15. Тимчасового положення під час прилюдних торгів ведеться протокол, який підписується ліцитатором і переможцем торгів і затверджується керівником спеціалізованої організації.

Відповідно до пункту 4.16. Тимчасового положення керівник спеціалізованої організації, яка проводила прилюдні торги, зазначає в протоколі відповідні суми та номери рахунків, на які переможцю потрібно внести кошти за придбане майно, та затверджує протокол у день проведення прилюдних торгів. Копії затвердженого протоколу видаються переможцю прилюдних торгів та державному виконавцю у триденний строк з моменту проведення аукціону.

Аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку, що проведення прилюдних торгів здійснюється юридичною особою - спеціалізованою організацією, яка не є суб'єктом владних повноважень, а результати прилюдних торгів оформлюються відповідним протоколом, який затверджується керівником спеціалізованої організації, що проводила реалізацію майна.

Вказаний протокол не є актом суб'єкта владних повноважень, що може бути оскаржений в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частин першої та другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму; юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Так, позивач просить, зокрема, визнати недійсним протокол Волинської філії Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» №09/247/11/А-8 від 22.07.2011 року про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Згідно статті 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України встановлено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. Так, згаданою статтею передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» до Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиції», Луцької філії Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиції» про визнання недійсним протоколу №09/247/11/А-8 від 22.07.2011 року про проведення прилюдних торгів арештованого нерухомого майна не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а належить ініціювати в порядку цивільного судочинства

Крім того при визначенні підсудності позовної вимоги про визнання недійсним свідоцтва від 01.08.2011 року про право власності на майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - будівлю столової (літера Б-1) загальною площею 311,9 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 слід виходити з наступного.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно не є рішенням суб'єкта владних повноважень, прийнятим на виконання владних (управлінських) функцій відповідача, а є документом, на підставі якого виникає і який посвідчує право фізичної чи юридичної особи на володіння, користування та розпоряджання нерухомим майном, та який є підставою для державної реєстрації відповідного права.

Як встановлено судом, 01.08.2011 року приватним нотаріусом Любомльського нотаріального округу Волинської області відповідно до статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, на підставі акта про проведення прилюдних торгів, затвердженого начальником ВДВС Любомльського РУЮ 25.07.2011 року, посвідчено, що ОСОБА_1 належить право власності на майно: столова (літера Б-1) загальною площею 311,9 кв.м. розташованої по АДРЕСА_1, яка придбана за 38 000 грн., що раніше належала ПАТ «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство».

Вказане свідоцтво від 01.08.2011 року приватним нотаріусом Любомльського нотаріального округу Волинської області зареєстровано в реєстрі за № 1704.

Слід зазначити, що видача свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів має на меті: засвідчити безспірний факт виникнення права власності у набувача на нерухоме майно; підтвердити, що це право власності виникло саме внаслідок придбання нерухомого майна з прилюдних торгів чи заявленою згодою стягувача залишити нерухоме майно за собою в разі, якщо торги не відбулися; оформити документ, який встановлює право власності на нерухоме майно у набувача.

Тобто, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, що засвідчує право власності, видається на підставі акта про проведення прилюдних торгів. При цьому, видача такого свідоцтва є нотаріальною дією.

З урахуванням юридичної природи свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, вбачається, що таке свідоцтво не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України, а представляє собою документ, який лише фіксує факт виникнення, зміни або припинення цивільних прав та обов'язків.

Слід зазначити, що захист права власності або користування здійснюється власником (користувачем) способами, визначеними Цивільним кодексом України та іншими законами, зокрема, шляхом визнання права, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою тощо.

Виниклий спір стосується права власності на об'єкт нерухомості. Такий спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Захист вказаного цивільного права здійснюється шляхом пред'явлення позову в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Таким чином, слід зазначити, що позивач обрав невірний спосіб захисту порушеного права, заявлені вимоги про визнання недійсним протоколу №09/247/11/А-8 від 22.07.2011 року про проведення прилюдних торгів арештованого нерухомого майна, про визнання недійсним свідоцтва від 01.08.2011 року про право власності на майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - будівлю столової (літера Б-1) загальною площею 311,9 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, спірні відносини не є публічно-правовими і не мають встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак вимог адміністративної юрисдикції.

За правилами пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини третьої статті 21 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищевикладене, у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог до Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиції», Луцької філії Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиції» про визнання недійсним протоколу №09/247/11/А-8 від 22.07.2011 року про проведення прилюдних торгів арештованого нерухомого майна та вимог про визнання недійсним свідоцтва від 01.08.2011 року про право власності на майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - будівлю столової (літера Б-1) загальною площею 311,9 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 слід відмовити, як таким, що не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 21, 109, 165 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» до відділу Державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиції», Луцької філії Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиції» про визнання недійсним проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в частині позовних вимог до Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиції», Луцької філії Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиції» про визнання недійсним протоколу №09/247/11/А-8 від 22.07.2011 року про проведення прилюдних торгів арештованого нерухомого майна та вимог про визнання недійсним свідоцтва від 01.08.2011 року про право власності на майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - будівлю столової (літера Б-1) загальною площею 311,9 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 відмовити.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самими позовними вимогами, щодо яких постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.Ф. Костюкевич