Справа № 872/13013/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2015 рокусправа № 2а-3733/11(2-а/810/14/2012)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області

на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2012 року у справі №2а-3733/11 (2а/810/14/2012) за позовом ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, відділ Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

01 листопада 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила, з урахуванням уточнень: визнати протиправним та скасувати рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області №43 від 19.07.2005 року, визнати протиправним та скасувати рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області №11 від 03.11.2009 року про відмову ОСОБА_1 в оформленні Державного акту на право власності на земельну ділянку, внести зміни до рішення №7 від 29.04.2005 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель гр..ОСОБА_1.» та зобов'язати вчинити дії щодо присвоєння адреси відповідно до розташування земельної ділянки.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що оскаржуваними рішенням Долинської сільської ради Запорізького району було порушено право позивача, зокрема, на оформлення права приватної власності на земельну ділянку та будівлі, що розташовані на ній. На думку позивача, внаслідок помилки підчас присвоєння адреси землям, що віднесенні до території Долинської сільської ради Запорізького району, земельній ділянці, переданій позивачу, не було присвоєно належного порядкового номеру, у зв'язку з чим, ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити земельну ділянку у відповідності до вимог Закону.

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2012 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області №43 від 19.07.2005 року «Про скасування рішення, прийнятого раніше «Про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд», визнати протиправним та скасувати рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області №11 від 03.11.2009 року про відмову ОСОБА_1, в оформленні Державного акту на землю на право власності на земельну ділянку, зобов'язати Долинську сільську раду внести зміни до рішення №7 від 29.04.2005 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель гр..ОСОБА_1.» та вчинити дії щодо присвоєння адреси відповідно до розташування земельної ділянки.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм процесуального та матеріального законодавства просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення Долинської сільської ради Запорізького району є законними та обґрунтованими, прийнятими у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» , у зв'язку з чим, підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 - відсутні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інтонації встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до рішення сесії Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області №104 від 05.03.1992 року було надано ОСОБА_1 земельну ділянку в АДРЕСА_1.

У відповідності до рішення №163 від 18.11.1993 року виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області «Про передачу в приватну власність земельних наділів для будівництва і обслуговування господарських будівель» було виділено земельні ділянки, в тому числі позивачу, за адресою АДРЕСА_1 для будівництва будинку та господарських споруд, без вказівки адреси та місця розташування.

Вказаним рішенням №163 від 18.11.1993 року також було виділено земельну ділянку ОСОБА_4, яка в порядку спадкування перейшла у власність його дружині ОСОБА_3, а також земельну ділянку ОСОБА_5.

29.04.2005 року Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області було прийнято рішення №7 «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд», яким надано згоду для складання проекту землеустрою по земельній ділянці. Переданій позивачу.

19.07.2005 року Долинською сільською радою прийнято рішення №43 « Про скасування прийнятого раніше рішення «Про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруду», яким скасовано рішення 24 сесії 4 скликання Долинської сільської ради Запорізького району №7 від 29.04.2005 року.

В подальшому, рішенням Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області №11 від 03.11.2009 року було скасовано частково рішення виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області №163 від 18.11.1993 року в частині надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки.

Правомірність та обґрунтованість дій Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області щодо прийняття зазначених рішень №7, №43, №11, а також дій щодо присвоєння адрес у відповідності до розташування будинків є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було порушено права ОСОБА_1 на отримання у власність раніше виділеної земельної ділянки за адресою с. Бабурка, АДРЕСА_1, внаслідок протиправних дій з приводу некоректного присвоєння адрес земельним ділянкам.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

У відповідності до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, в тому числі, питання, що прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами, а також затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації;

Відповідно до статті 116 Земельного Кодексу громадяни набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Статтею 19 закону України «Про землеустрій» ( в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належить організація і здійснення землеустрою, здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою, здійснення контролю за провадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою, координація здійснення землеустрою та контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм, вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України №5-рп/2005 від 22.09.2005 року зазначено, що Земельний кодекс України в редакції від 13 березня 1992 року закріпив право колективної і приватної власності громадян на землю зокрема право громадян на безоплатне одержання у власність земельних ділянок. Визнавши право громадян на земельні ділянки, які були надані в постійне користування, встановивши порядок набуття права приватної власності у зазначених нормативно - правових актах шляхом безоплатної передачі, держава має вжити всіх необхідних заходів щодо забезпечення безперешкодного набуття громадянами права приватної власності на земельні ділянки.

Закони України та інші нормативно правові акти, які визначають порядок реалізації встановлених Конституцією України та міжнародними договорами прав і свобод людини і громадянина, в тому числі порядок набуття права власності, не повинні звужувати, заперечувати чи в будь - який інший спосіб обмежувати ці права та свободи. Порядок безоплатної передачі у приватну власність земельних ділянок державної та комунальної власності не повинен встановлювати обмеження щодо виникнення цього права у громадян.

Отже, з урахуванням зазначених норм права, слід зробити висновок, на органи місцевого самоврядування покладено чинним законодавством обов'язок стосовно вирішення питань з приводу організації землеустрою на містах, та передачі земель комунальної власності громадянам у постійне користування та власність. При цьому, органи місцевого самоврядування як представники місцевої громади, мають забезпечувати законні права та інтереси представників громади, не можуть звужувати обсяг прав, гарантованих Конституцією України.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що приймаючи оскаржуване рішення про скасування рішення «Про скасування рішення, прийнятого раніше «Про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд» відповідач виходив з того, що земельна ділянка, яка була раніше передана ОСОБА_1 знаходиться в приватній власності з 1995 року, також відповідач вважає, що фактична передача ОСОБА_1 земельної ділянки суперечить плану землеустрою відповідної територіальної одиниці.

Проте, перевірками ініційованими позивачем з питання дотримання Долинською сільською радою Запорізької області земельного законодавства, встановлено, а під час розгляду справи підтверджено, що фактично позивачу було відмовлено в оформленні права власності на земельну ділянку через помилкове присвоєння адресів земельним ділянкам, що знаходяться по АДРЕСА_1.

У відповідності до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, з урахуванням того, що при прийнятті рішення №43 відповідачем було порушено приписи чинного законодавства в сфері землеустрою та землекористування, а також організації діяльності органів місцевого самоврядування в України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо достатності підстав для скасування рішення відповідача №43 від 19.07.2005 року.

Стосовно вимог позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови в видачі ОСОБА_1 державного акту на землю суд зазначає, що у відповідності до ст. 6 КАС України захисту в судовому порядку підлягають права та законні інтереси осіб, що були порушені суб'єктом владних повноважень при владних управлінських функцій. Захист прав осіб на майбутнє не допускається.

Оскільки станом на час звернення до відповідача із вимогою про оформлення Державного акту на земельну ділянку чинним було рішення №43 від 19.07.2005 року, відповідач був позбавлений можливості здійснити видачу акту, в той же час, після скасування зазначеного рішення позивач не позбавлена права звернутись до відповідних органів в встановленому законом порядку з метою отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Отже, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Оскільки, вимоги позивача про зобов'язання відповідача внести зміни до рішення №7 від 29.04.2005 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель гр.. ОСОБА_1.» та вчинити дії щодо присвоєння адреси також не підлягають задоволенню, оскільки вказаним рішенням фактично не змінено прав та обов'язків позивача стосовно набуття права власності на земельну ділянку, тому підстави для зобов'язання відповідача вносити зміни в рішення ради відсутні.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати в частині визнання протиправним та скасування рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області №11 від 03.11.2009 року про відмову ОСОБА_1, в оформленні Державного акту на землю на право власності на земельну ділянку, зобов'язання Долинську сільську раду внести зміни до рішення №7 від 29.04.2005 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель гр..ОСОБА_1.» та вчинити дії щодо присвоєння адреси відповідно до розташування земельної ділянки, в іншій частині постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області - задовольнити частково.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2012 року у справі №2а-3733/11 (2а/810/14/2012) скасувати в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області №11 від 03.11.2009 року про відмову ОСОБА_1, в оформленні Державного акту на землю на право власності на земельну ділянку, зобов'язання Долинську сільську раду внести зміни до рішення №7 від 29.04.2005 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель гр..ОСОБА_1.» та вчинити дії щодо присвоєння адреси відповідно до розташування земельної ділянки та в задоволенні позовних вимог - відмовити.

В іншій частині позовних вимог постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2012 року у справі №2а-3733/11 (2а/810/14/2012) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим