Справа № 607/20984/13-а
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2014 Справа №607/20984/13-а
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Базана Л.Т.

при секретарі Вербицькому Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Тернопільській області про визнання недійсною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УДАІ УМВС України в Тернопільській області про визнання недійсною та скасування постанови серії ВО1№190563 від 03.11.2013 року в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 280 грн.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що інспектором при притягненні його до адміністративної відповідальності не враховано всі обставини справи, його пояснень про те, що він не порушував вимог ПДР. Вказує, що 03.11.2013 року керуючи своїм транспортним засобом марки ВАЗ-2109 на перехресті вул.. Оболоня - вул.. Шептицького в м. Тернополі здійснив вимушену зупинку у зв»язку із несправністю двигуна автомобіля увімкнувши при цьому світлову аварійну сигналізацію та вийшовши з автомобіля для встановлення причин поломки до нього підійшов інспектор ДПС,який не врахувавши його пояснень склав протокол про адміністративне правопорушення, а надалі й постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Тому вважає, що у його діях немає складу адміністративного правопорушення та його неправомірно притягнено до адміністративної відповідальності, а постанова про накладення адміністративного стягнення винесена необґрунтовано та просить визнати її недійсною та скасувати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача УДАІ УМВС України в Тернопільській області Бучинський В.Я. позов не визнав, заперечив проти нього та пояснив, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху України за ч.1 ст.122 КУпАП і не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1№190563 від 03.11.2013 року інспектором ДПС ВДАІ встановлено, що гр. ОСОБА_1 03.11.2013 року о 12 год. 45 хв. в м. Тернополі керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ-2109", державний номерний знак "НОМЕР_1" здійснивши зупинку автомобіля на перехресті вул. Оболоня - вул.. Шептицького, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і на нього накладено штраф в розмірі 280 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2№126094 від 03.11.2013 року, інспектором ДПС ВДАІ Брегін Є.М. встановлено, що гр. ОСОБА_1 03.11.2013 року о 12 год. 45 хв. в м. Тернополі керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ-2109", державний номерний знак "НОМЕР_1" здійснивши зупинку автомобіля на перехресті вул. Оболоня - вул.. Шептицького, чим порушив вимоги п. 15.9 ґ ПДР України.

У відповідності до п. 15.9. г, ґ ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., зупинка забороняється на пішохідних переходах; перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення водіями правил зупинки та стоянки транспортних засобів є адміністративним правопорушенням і тягне за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення та накладенні стягнення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог процесуального закону докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч. 1. ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Судом встановлено, що вчинене позивачем адмінправопорушення - порушення правил зупинки зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА2№126094 від 03.11.2013 року із змісту якого вбачається обставини скоєного правопорушення із яким правопорушник ОСОБА_1 не згідний, про що зазначив у графі «пояснення особи,яка притягається до адміністративної відповідальності»

Із доводів позивача ОСОБА_1, викладених ним у адміністративному позові, та пояснень останнього у судовому засіданні, вбачається, що 03.11.2013 року керуючи своїм транспортним засобом марки ВАЗ-2109 на перехресті вул.. Оболоня - вул.. Шептицького в м. Тернополі здійснив вимушену зупинку у зв»язку із несправністю двигуна автомобіля увімкнувши при цьому світлову аварійну сигналізацію та вийшовши з автомобіля для встановлення причин поломки до нього підійшов інспектор ДПС,який не врахувавши його пояснень склав протокол про адміністративне правопорушення, а надалі й постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Тому вважає, що у його діях немає складу адміністративного правопорушення та його неправомірно притягнено до адміністративної відповідальності, а постанова про накладення адміністративного стягнення винесена необґрунтовано.

Однак, із оглянутої в судовому засіданні представленої представником відповідача відеозйомки, на якій зафіксовано події 03.11.2013 року в м. Тернополі на перехресті вул.. Оболоня - вул.. Шептицького, чого позивач у судовому засіданні не заперечив, чітко вбачається, транспортний засіб марки «ВАЗ - 2109», державний номерний знак "НОМЕР_1",який здійснив зупинку на перехресті.

З врахуванням наведених обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що у діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, однак враховуючи конкретні обставини, за яких було вчинено правопорушення, особу порушника, характер вчиненого правопорушення, яким не було створено перешкод іншим учасникам дорожнього руху, вважає, що дане правопорушення слід визнати малозначним.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, враховуючи малозначність вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку, що постанову серії ВО1№190563 від 03.11.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності необхідно скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Однак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВО1№190563 від 03.11.2013 року недійсною, оскільки в процесі розгляду справи судом не здобуто доказів на підтвердження викладених у позові обставин щодо недійсності вказаної постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 22, 122, 245, 251, 287- 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВО1№190563 від 03.11.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 280 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП - провадженням закрити, у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши йому усне зауваження.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан