Справа № 357/17695/14-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Земляної Г.В.

суддів Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання бездіяльності протиправною та покладення обов'язку нарахувати підвищення до пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

29.11.2014 року, позивач, звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області (далі відповідач), в якому просить визнати дії відповідача протиправними щодо відмови перерахунку пенсії відповідно до ст.ст.39, 50, 54 Закону Країни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати перерахувати їй пенсію з 01.01.2014 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2014 року позовні вимоги за період з 01.01.2014 року по 10.06.2014 року залишено без розгляду на підставі ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України..

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, оскільки зазначені в ухвалі висновки не відповідають нормам процесуального права, та винести нову з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, без фіксації судового процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід змінити в частині періоду залишення без розгляду позовних вимог з таких підстав.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції під час прийняття ухвали про залишення позовних вимог без розгляду прийшов до висновку, що позивачем пропущено процесуальні строки звернення з адміністративним позовом до суду та законних підстав поновлення строку звернення з адміністративним позовом немає.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне:

У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основи один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу.

Тому, колегія суддів вважає, що позивач, отримуючи пенсію, знала про те, що пенсію їй виплачено у меншому розмірі, ніж це передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в момент отримання нею такої пенсії.

Посилання апелянта на ту обставину, що їй не було відомо про той факт, що Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» не було обмежено дію статей Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплати мали бути виплачені саме відповідно до його положень, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки Закон України «Про державний бюджет на 2014 рік» набрав чинності з 01 січня 2014 року був офіційно оприлюднений, а тому незнання його положень не може вважатись поважною причиною пропуску строків звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що поважних причин пропуску строків зверенення до суду не встановлено, а тому не має підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з врахуванням дати звернення до суду.

Разом з тим, судом першої інстанції помилково визначена дата звернення до суду.

Відповідно до положень ч.9 ст.103 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду з позовом 29.11.2014 року, про що свідчить відбиток поштового штемпелю на конверті (а.с.21).

Таким чином, датою звернення до суду в данном випадлку та з урахуванням положень ст.103 КАС України вважається сааме 29.11.2014 року, а том позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду з 01.01.2014 року по 28.05.2014 року включно.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, але в цій частині помилково застосував норми процесуального права, у звязку з чим колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити перший абзац резолютивної частини ухвали та викласти в наступній редакції «Позовні вимоги за період з 01.01.2014 року по 28.05.2014 року включно залишити без розгляду».

Згідно зі п.2 ч.1 ст. 199, п. 1 ч. 1, 201 КАС України, суд апеляційної інстанції змінює ухвалу суду першої інстанції, якщо правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм процесуального права.

Таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції слід змінити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 199, 201, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2014 року змінити.

Абзац перший ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2014 року викласти в наступній редакції «Позовні вимоги за період з 01.01.2014 року по 28.05.2014 року включно залишити без розгляду».

В іншій частині ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Н.І. Горбань

ОСОБА_3

Повний текст виготовлено 12 березня 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Горбань Н.І.

ОСОБА_3