Справа № 809/978/15
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

в частині заявлених позовних вимог

"05" березня 2015 р. Справа № 809/978/15

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Черепій П.М., перевіривши матеріали адміністративного

позову ОСОБА_1

до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України

про визнання дій неправомірними та незаконними, недійсним висновку про вартість майна, скасування постанов про передачу нерухомого майна, про закінчення виконавчого провадження, скасування акту № 30504081/2 від 23.10.2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

04.03.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про визнання дій неправомірними та незаконними, недійсним висновку про вартість майна, скасування постанов про передачу нерухомого майна, про закінчення виконавчого провадження, скасування акту № 30504081/2 від 23.10.2014 року.

Частиною 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує серед іншого, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, однією із заявлених позивачем позовних вимог даного позову є скасування акта № 30504081/2 від 23.10.2014 року про передачу майна.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Зі змісту наведених норм слідує, що предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків позивача, а також встановлені законом умови їх реалізації. Закріплення частиною другою статті 2 КАС України положення про можливість оскарження до адміністративних судів будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, не означає спростування висновку про юридичне значення рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень як предмета судового оскарження, так само як не означає і нівелювання способу захисту порушеного права, свобод чи законних інтересів.

Нормативно-правовий акт - це виданий суб'єктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обов'язкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування.

Правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання якого забезпечується правовими механізмами.

Із змісту зазначених визначень вбачається, що правові акти індивідуальної дії своїми приписами мають породжувати права і обов'язки конкретних осіб, на яких спрямована їх дія. У такому випадку реалізується компетенція видавця цього акту як суб'єкта владних повноважень, уповноваженого управляти поведінкою іншого суб'єкта, а відповідно інший суб'єкт зобов'язаний виконувати його вимоги.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Акт про передачу майна за своїм змістом не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а також не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, та не створює і не припиняє права чи обов'язку особи, а лише фіксує певні обставини.

Таким чином, жодних управлінських висновків акт передачі майна не містить, вчиняти будь-які обов'язкові дії позивачу не приписує та відповідно не порушує права, свободи та інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин, а тому й не відноситься до рішень визначених в статті 17 КАС України.

Таким чином, позовна вимога про скасування акта № 30504081/2 від 23.10.2014 року про передачу майна не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо таку заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в частині позовних вимог про скасування акта № 30504081/2 від 23.10.2014 року про передачу майна, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо скасування акта державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України № 30504081/2 від 23.10.2014 року про передачу майна.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз'яснити ОСОБА_1, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Черепій П.М.