Справа № 2а-10408/10/0870
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Ісаєвій Н.С., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за заявою Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя

до Приватного підприємства «АТОН-ПІВДЕНЬ»

про стягнення 752 грн. 23 коп. податкової заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя (надалі – позивач або ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя) звернулася з адміністративним позовом до Приватного підприємства «АТОН-ПІВДЕНЬ» (надалі – відповідач або ПП «АТОН-ПІВДЕНЬ») про стягнення 752 грн. 23 коп. заборгованості: з податку на прибуток в розмірі 336 грн. 40 коп., з податку на додану вартість у розмірі 415 грн. 23 коп.

Від представника позивача надійшли 14.02.2011 та 28.02.2011 клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні. Позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, про причини не прибуття не повідомив. Також, не надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Про дату, час та місце призначення судового засідання повідомлявся належним чином.

З’ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав.

І. Згідно акту № 476/15-1/32474552 від 09.04.2009 складеного співробітниками ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя за результатами невиїзної документальної перевірки встановлено, що відповідачем в порушення пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», п.16.4 ст.16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов’язання, самостійно визначеного у декларації з податку на прибуток підприємства.

Зокрема, відповідачем вчасно не сплачено узгоджену суму податкового зобов’язання по декларації №179306 від 25.12.2008 в сумі 4616 грн. 00 коп. по податку на прибуток: останній день граничного терміну сплати – 30.12.2008, а фактично у повному обсязі сума зобов’язання погашена – 30.01.2009.

Крім того, відповідачем у декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2009 року, заповненій 06.05.2009, визначено податкове зобов’язання у сумі 200 грн. 00 коп.

Станом на 27.04.2009 у відповідача існувала переплата у розмірі 06 грн. 95 коп.

Відповідачем самостійно частково сплачено суму боргу у розмірі 230 грн. 00 коп., але за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання та штрафних (фінансових) санкцій ПП «АТОН-ПІВДЕНЬ» нараховано пеню у розмірі 03 грн. 18 коп.

З урахуванням наведеного, податкове зобов’язання відповідача становить 415 грн. 83 коп. Відповідно до приписів п.1.3 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» воно є узгодженим і підлягає сплаті.

Отже, позивачем доведено суму заборгованості відповідача з податку на прибуток у розмірі 415 грн. 83 коп.

ІІ. Згідно акту №476/15-1/32474552 від 09.04.2009 складеного співробітниками ДПІ Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя за результатами документальної перевірки встановлено порушення відповідачем вимог п.7.7.1 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» в частині своєчасної сплати задекларованого податкового зобов’язання по податку на додану вартість.

Зокрема, відповідачем вчасно не сплачено узгоджену суму податкового зобов’язання по декларації №179307 від 25.12.2008 в сумі 4367 грн. 00 коп. по податку на додану вартість: останній день граничного терміну сплати – 30.12.2008, фактично у повному обсязі сума зобов’язання погашена – 21.01.2009.

Крім того, відповідачем у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2009 року визначено податкове зобов’язання у сумі 24 грн. 00 коп., а у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2009 року – 09 грн. 00 коп.

Станом на 27.04.2009 у відповідача існувала переплата у розмірі 00 грн. 67 коп.

Залишок несплаченої пені склав 00 грн. 03 коп.

Відповідачем самостійно частково сплачено суму боргу у розмірі 34 грн. 00 коп., але за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання та штрафних (фінансових) санкцій ПП «АТОН-ПІВДЕНЬ» нараховано пеню у розмірі 00 грн. 14 коп.

З урахуванням викладеного, податкове зобов’язання відповідача становить 336 грн. 40 коп. Відповідно до приписів п.1.3 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» воно є узгодженим і підлягає сплаті.

Отже, заборгованість відповідача з податку на додану вартість складає 336 грн. 40 коп.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010, № 2857-VI установлено, що податки і збори (обов'язкові платежі), які справлялися до 1 січня 2011 року та не встановлені Податковим кодексом України як загальнодержавні і місцеві податки та збори, включаючи розстрочені і відстрочені суми грошових зобов'язань, суми податкового боргу з урахуванням штрафних санкцій та пені, що обліковувалися станом на 31 грудня 2010 року, і суми, донараховані за актами перевірок, за цими податками і зборами (обов'язковими платежами), сплачуються платниками податку за правилами, встановленими відповідними законодавчими актами України, або стягуються у порядку, встановленому Податковим кодексом України, та зараховуються до: загального фонду державного бюджету - в частині податків і зборів (обов'язкових платежів), які зараховувалися до державного бюджету; загального чи спеціального фонду місцевих бюджетів - у частині податків і зборів (обов'язкових платежів), які зараховувалися відповідно до загального чи спеціального фонду місцевих бюджетів.

Відповідно до пп.6.2.4. п.6.2. ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (який діяв на час винесення податкових повідомлень-рішень) податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові повідомлення.

У разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв’язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення (пп.6.2.4. п.6.2. ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»).

Аналогічні норми містить і п.14.1.153. ст.14 Податкового кодексу України, згідно якого податкова вимога – це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з п.58.3. ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом досліджено надані позивачем: першу податкову вимогу №1/694 від 30.04.2009, акт про неможливість вручення податкової вимоги від 28.08.2009 №299; другу податкову вимогу форми «Ю2» №2/1240 від 28.09.2009, акт про неможливість вручення податкової вимоги від 03.11.2009 №368; Рішення №281 від 03.12.2009 про застосування заходів погашення податкового боргу платника податків за рахунок стягнення його активів.

Згідно з п.1.3 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковий борг – це податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк.

Відповідно до п.14.1.175. ст.14 Податкового кодексу України податковий борг – це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пп.5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки визначені цим законом визнається сумою податкового боргу платника податків.

Державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані спеціалізовані державні податкові інспекції, відповідно до п.11 ст.10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», виконують такі функції – подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках – коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Враховуючи вище викладене, судом з’ясовано, що ПП «АТОН-ПІВДЕНЬ» на час судового засідання має заборгованість у сумі 752 грн. 23 коп., яка у добровільному порядку – не сплачена. У зв’язку з цим, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, вказана сума заборгованості повинна бути стягнута з відповідача.

Відповідно до приписів ч.4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 160, 163 КАС України; ст.ст.14, 58, 59 Податкового кодексу України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб’єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя (підпис) О.О. Прасов

Постанова виготовлена у повному обсязі 28.02.2011.

Постанова не набрала законної сили

Суддя О.О. Прасов