Справа № 802/4203/14-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 березня 2015 р. Справа № 802/4203/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюк М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.

представника позивача: Вінніцької Б.А.

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області

до: ОСОБА_3

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області (далі - позивач) з адміністративним позовом до відповідача - ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3.) про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що будівництво прибудови до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 яке проводиться відповідачем, здійснюється з порушенням вимог ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та згідно з ст.376 ЦК України має ознаки самочинного будівництва. В установлений строк відповідач добровільно не виконав вимоги, встановлені приписом від 02.10.2014 року, тому такий об'єкт підлягає знесенню в результаті прийнятого рішення суду, регламентуючи своє право на звернення до суду відповідно до ст.38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що вимоги припису про усунення порушень від 02.10.2014 року відповідачем частково були виконані, так як будівництво об'єкта після отримання припису було призупинено. У даний час відповідачем вживаються всі заходи щодо узаконення проведення будівництва прибудови до житлового будинку за зазначеною адресою, зокрема замовлено будівельний паспорт, який найближчим часом буде видано. Таким чином представник відповідача вважає, що підстав для задоволення даного позову не має.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд встановив, що 01.10.2014 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області була проведена позапланова перевірка законності виконання гр. ОСОБА_3 будівельних робіт з будівництва прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1.

За результатами проведеної перевірки був складений акт №1376-ПП від 01.10.2014 року у якому зафіксоване порушення вимог ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: самовільне, без розробленої та затвердженої в установленому порядку документації, проведення гр. ОСОБА_3 будівництва прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1.

02.10.2014 року позивачем складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.96 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою від 02.10.2014 року №272 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у сумі 4250,00 грн., який був сплачений ним у повному обсязі 15.10.2014 року, про що свідчить копія квитанції (а.с. 8).

Крім того, у відповідності до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" 02.10.2014 року позивачем в адресу ОСОБА_3 винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою негайно зупинити виконання будівельних робіт та привести об'єкт самочинного будівництва у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства, у якому визначило строк до 20.10.2014 року для його добровільного виконання. Вказаний припис відповідач отримав особисто 02.10.2014 року, про що свідчить відповідна відмітка на його копії.

З метою перевірки виконання вимог припису, позивачем 30.10.2014р. проведена наступна позапланова перевірка (акт від 30.10.2014 року № 132-ПП) якою встановлено, що проведення будівельних робіт зупинене, однак об'єкт будівництва не приведений до вимог чинного законодавства у встановлений термін, тобто вимоги припису не виконанні у повному обсязі, що є порушенням вимог ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 3 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.

За наслідками цієї перевірки 31.10.2014 року позивачем складено черговий протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-42 КУпАП та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №58 від 17.11.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_3 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 5100,00 грн.

Наступними діями позивача стало ініціювання даного судового позову згідно з положеннями ст.38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд видив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999 № 687-ІV передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів будівництва визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року.

Відповідно до пп.1,3 п.2 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

У відповідності до ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І - III категорій складності; 3) видачі замовнику відповідною інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Положеннями ч.7 ст.376 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

У відповідності до ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Тобто, вказана норма права зобов'язує інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області звернутися до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта у разі, якщо особа не виконала вимоги припису про його знесення.

До того ж, такий припис може бути виданий лише у разі якщо перебудова самочинного будівництва об'єкта з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою.

В даному випадку позивачем у приписі від 02 жовтня 2014 року зазначено про те, що негативні наслідки здійснення відповідачем самочинного будівництва по АДРЕСА_1 можуть бути усунені шляхом: 1) негайного зупинення виконання будівельних робіт, 2) приведення об'єкта до вимог чинного законодавства до 20.10.2014 року, 3) у разі неможливості приведення до вимог чинного законодавства - привести об'єкт до первинного стану.

У свою чергу в ході судового розгляду адміністративної справи судом встановлено, що у визначений у приписі термін відповідач здійснив його часткове виконання, а саме - зупинив виконання будівельних робіт з будівництва прибудови до житлового будинку. При цьому, як слідує із додатково наданих представником відповідача документів, зокрема заяви ОСОБА_3 від 02.03.2015 року про видачу будівельного паспорта, останнім здійснювалися і продовжуються здійснюватися заходи щодо оформлення документів необхідних для проведення та узаконення будівництва, а саме отримання будівельного паспорту забудови земельної ділянки, що передбачено ст. 27 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Оцінюючи характер тих відносин, які виникли в межах заявленого предмету спору, суд погоджується із доводами представника відповідача, що визначений у приписі від 02.10.2014 року термін на його добровільне виконання - до 20.10.2014 року не є розумним та співмірним із тими заходами, які необхідно здійснити з метою приведення об'єкта самочинного будівництва до вимог чинного законодавства. Вирішуючи даний спір суд враховує не лише фактичну обставину невиконання відповідачем вимог припису у визначений строк, на що акцентує увагу позивач, а й виходить з принципів розсудливості та пропорційності, що полягають у наявності у відповідача бажання виконати законну вимогу державного органу та вжити всіх необхідних заходів щодо оформлення самочинного будівництва.

Відповідно до пунктів 22 та 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Водночас, суд звертає увагу на те, що звертаючись до суду із вимогою про знесення прибудови до житлового будинку, позивачем не доведено обставин, які свідчать про істотність порушення будівельних норм і правил при її спорудженні, суперечність таких дій суспільним інтересам або порушення права інших осіб, істотне порушення будівельних норм і правил при будівництві, що веде до неможливості їх усунення або ж про відмову відповідача усунути такі порушення, як і не доведено те, що їх усунення є неможливим в інший спосіб, ніж шляхом знесення.

Зокрема, такі обставини не відображені в жодному зі складених позивачем актів, протоколах чи приписі, а також не доводиться іншими доказами, які досліджені у даній справі. Відповідно, суд приходить до висновку про відсутність усіх необхідних складових, визначених ст.376 Цивільного кодексу України, виключно з якими пов'язані підстави для знесення самочинного будівництва.

Таким чином з огляду на те, що оскільки позивач не заперечує часткового виконання припису та відповідно здійснення заходів щодо оформлення самочинного будівництва, а відповідач бажає його здійснити, суд приходить до висновку про передчасність вимог департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про знесення самочинного будівництва.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович