Справа № 803/343/15-а
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 рокуСправа № 803/343/15-a

Волинський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

суддів - Ксензюка А.Я., Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Шаблій Л.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Омелянюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач 1), Міністерства оборони України (далі Міноборони України, відповідач 2) про зобов`язання вчинити певні дії, а саме провести обов`язково комісійну військово-лікарську комісію в медичному закладі Збройних Сил України на придатність його до військової служби в мирний і військовий час та звільнити його з лав Збройних Сил України за станом здоров`я.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.08.2014 року за наказом про часткову мобілізацію він був призваний до лав Збройних Сил України. Після фізичного навантаження відновилися болі в лівому кульшовому суглобі і він звернувся у військовий шпиталь по медичну допомогу. Вказує на те, що 01.11.2010 року він потрапив в ДТП у зв`язку з чим отримав травму - закритий вертикальний перелом кісток тазу зі зміщенням по довжині та з деформацією тазового кільця, з приводу чого лікувався у Волинській обласній лікарні 03.11.2010 року йому було виконано операцію: остеосинтез стержневим апаратом зовнішньої фіксації. Перелом зрісся. Після чого при фізичному навантаженні турбує біль в кістках тазу. 24.09.2014 року був оглянутий військовою-лікарською комісією клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону. Пройшов курс стаціонарного лікування у в/ч НОМЕР_2 з 21.11.2014 року по 03.12.2014 року 30.12.2014 року пройшов військово-лікарську комісію Головного військового медичного клінічного центру « ГВКГ», і зроблено висновок про придатність його до військової служби. Проте з таким рішенням не згідний, оскільки має ряд хвороб. Написав рапорт командиру в/ч НОМЕР_1 с проханням звільнили його за станом здоров`я з лав Збройних Сил України, оскільки не можу продовжувати дану службу, проте відповіді не отримав.

Просить суд зобов`язати відповідачів провести йому обов`язково комісійну військово-лікарську комісію в медичному закладі Збройних Сил України на придатність до військової служби в мирний і військовий час та звільнити його з лав Збройних Сил України за станом здоров`я.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав наведених в позовній заяві та просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі на розгляд справи не з`явилися, своїх представників в судове засідання не направили, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталися.

Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд проводить розгляд справи у відсутності відповідачів по справі, на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 607/2014 від 21 липня 2014 року, ОСОБА_2 Володимир Волинським районним військовим комісаріатом Волинської області з 08 серпня 2014 року призваний у Збройні сили України. З серпня 2014 року по даний час проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_3 , військове звання солдат, військова професія водій (а.с.34-36).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.11.2010 року потрапив у ДТП, у зв`язку з чим отримав травму - закритий вертикальний перелом кісток тазу зі зміщенням по довжині та з деформацією тазового кільця, 03.11.2010 року йому було виконано операцію: остеосинтез стержневим апаратом зовнішньої фіксації. Перебував на обстежені і лікуванні у Волинської обласної клінічної лікарні з 02.11.2010 року по 22.11.2010 року, з 28.12.2010 року по 31.12.2010 року, та з 22.02.2011 року по 25.02.2011 року, що стверджується Виписками з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 . Волинської обласної клінічної лікарні (а.с.6-11).

За розпорядженням командира в/ч НОМЕР_4 від 15.09.2014 року № 501 24.09.2014 року ВЛК клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону проведено огляд ОСОБА_1 та видано свідоцтво про хворобу № 973 від 25.09.2014 року з якого вбачається, що у позивача встановлений діагноз зрощений перелом кісток тазу з незначним порушенням функції, та комісією зроблено висновок, що ОСОБА_1 непридатний до служби в аеромобільних військах, - придатний до військової служби (а.с.12-13).

25 листопада 2014 року виконувачем обов`язки начальника штабу в/ч НОМЕР_5 на підставі висновку начальника медичної служби вищевказаної військової частини видане направлення № 1815 та доручено госпітальній військовій-лікарській комісії при в/ч НОМЕР_2 провести медичне обстеження позивача з метою визначення придатності його до військової служби (а.с.14-15).

Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 року (далі Положення), Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 2.1 Положення для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Відповідно до пункту 2.2. Положення штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

03 грудня 2014 року госпітальною військовою-лікарською комісією ВЛК при в/ч НОМЕР_2 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , та рекомендовано для подальшого до обстеження направити його на ВЛК до ГВ МКЦ м. Київ (а.с.16-17).

Відповідно до пункту 20.3 Положення при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: а) «Придатний»: до військової служби. б) «Непридатний»: до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (На воєнний час приймається постанова: «Обмежено придатний до військової служби»); г) «Обмежено придатний до військової служби»; ґ) «Тимчасово непридатний».

З виписки епікризу № 29618 Головного військового медичного клінічного центру «ГВКГ» вбачається, що позивач з 12.12.2014 року по 31.12.2014 року перебував на стаціонарному обстеженні і лікуванні. 30.12.2014 року пройшов ВЛК - придатний до військової служби (а.с.18).

Згідно з пунктом 2.4.10 Положення постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у Центральну військово-лікарську комісією (ЦВЛК) або у судовому порядку.

Як встановлено судом позивачем висновок ВЛК про його придатність до військової служби в Збройних силах України до Центральної військово-лікарської комісії (ЦВЛК) чи в судовому порядку не оскаржувався. З заявою про проведення йому обстеження ЦВЛК до командира військової частини не звертався.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 та Міністерство оборони України провести позивачу обов`язково комісійну військово-лікарську комісію в медичному закладі Збройних Сил України на придатність його до військової служби в мирний і військовий час, то суд вважає, що дана позовна вимога не підлягає до задоволення, оскільки ні Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», ні Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України не встановлено умови та порядок проведення обстеження військовослужбовців в Збройних Силах України комісійною військово-лікарською комісією, її створення та функціонування вищевказаними нормативними актами не передбачено.

31 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся з рапортом до командира в/ч НОМЕР_1 з проханням звільнити його з військової служби за станом здоров`я, оскільки він не може продовжувати дану службу (а.с.19).

Відповідно до підпункту б пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці, з моменту оголошення мобілізації, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу.

Як вже зазначалось вище судом висновком ВЛК позивач визнаний придатний до військової служби (а.с.17).

Пунктом 240 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року, передбачено, що військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я. Рішення про дальше проходження військової служби військовослужбовцями, які визнані обмежено придатними до проходження військової служби в мирний час, приймає посадова особа, до чиєї номенклатури призначення належить посада, яку займає військовослужбовець на підставі відповідних клопотань. Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформляються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Таким чином, звільнення з військової служби проводиться тільки на підставі наказу та після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я, а оскільки позивач не визнаний рішенням ВЛК непридатними до військової служби за станом здоров`я то суд вважає, що відсутні законні підстави для його звільнення з лав Збройних Сил України за станом здоров`я.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання відповідачів звільнити ОСОБА_1 з лав Збройних Сил України за станом здоров`я задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Аналогічна норма закріплена і в частині 2 статті 19 Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач та представлених позивача не довели суду, що законодавством передбачено проведення обов`язково комісійної ВЛК військовослужбовців Збройних сил України та не надали суду доказів того, що у відповідачів були наявні підстави для звільнення позивача з військової служби.

За таких обставин позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2,3,17,158,160,162,163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 06 березня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий

Суддя В.В.Мачульський

Судді: А.Я. Ксензюк

В.Д.Ковальчук