Справа № 815/966/15
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/966/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Судді - Гусева О.Г.,

при секретарі судового засідання - Селімової О.В.,

за участю: представника позивача - Сенкевича Р.В.,

представників відповідача - Олійник Л.О., Караханян А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства „Інженерінгова компанія Дела" до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства „Інженерінгова компанія Дела" до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що ДПА в Одеській області проведена документальна невиїзна перевірка ПП „Інженерінгова компанія Дела", щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ „Сабстрой НК", ТОВ „Шерус" та ТОВ „Гамма-Плюс" за період з 01.11.2006 р. по 30.11.2008 р., за результатами якої складено акт перевірки від 01.02.2010 р. № 40/35-0205/31841937.

На підставі вищевказаного акта перевірки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси прийнято податкове повідомлення - рішення від 12.02.2010 року №/0 про визначення Заявнику податкового зобов'язання по податку на прибуток на суму 86 701 грн. та штрафним санкціям по цьому податку на суму 43 351 грн. та №/0 про визначення податкового зобов'язання по податку на додану вартість на суму 69 361 грн. та штрафним санкціям по цьому податку на суму 34 681 грн.

На момент звернення до суду із цим позовом триває судове оскарження податкових повідомлень-рішень від 12.02.2010 року №/0 та №/0.

26.01.2015 року Позивач звернувся до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеські області із заявою про намір застосування податкового компромісу, в якій висловив бажання досягнути податкового компромісу щодо податкового зобов'язання по податку на прибуток на суму 86 701 грн. та податку додану вартість на суму 69 361 грн.

05.02.2015 року Позивач на виконання пунктів 5, 7, 8 підрозділу 9-2 розділу XX „Перехідні положення" Податкового кодексу" надав відповідачу доповнення до Заяви про намір, якими підтвердив сплату узгоджених податкових зобов'язань, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях від 12.02.2010 року № /0 та № /0, у вигляді відповідних платіжних доручень від 05.02.2015 року №26 та №27.

06.02.2015 року Відповідач за результатами розгляду Заяви про намір прийняв рішення №1 щодо непогодження застосування процедури податкового компромісу до Позивача.

Позивач вважає, що Рішення, яким Позивачу відмовлено в застосуванні податкового компромісу за результатами розгляду Заяви про намір, є таким, що суперечить нормам чинного законодавства, не відповідає приписам ч.3 ст.2 КАС України та суттєво порушує законні права та інтереси Позивача, а тому є протиправними та підлягає скасуванню, а право Позивача на застосування податкового компромісу підлягає захисту судом шляхом зобов'язання Відповідача вчинити певні дії.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача, заявлені позовні вимоги не визнав, в задоволенні їх просив відмовити, посилаючись на заперечення, які наявні в матеріалах справи.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить наступного висновку.

Як встановлено судом, ДПА в Одеській області проведена документальна невиїзна перевірка ПП „Інженерінгова компанія Дела", щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ „Сабстрой НК", ТОВ „Шерус" та ТОВ „Гамма-Плюс" за період з 01.11.2006 р. по 30.11.2008 р., за результатами якої складено акт перевірки від 01.02.2010 р. № 40/35-0205/31841937.

На підставі акту були винесені: податкове повідомлення - рішення від 12.02.2010 року №/0 про визначення Заявнику податкового зобов'язання по податку на прибуток на суму 86 701 грн. та штрафним санкціям по цьому податку на суму 43 351 грн. та податкове повідомлення рішення №/0 про визначення податкового зобов'язання по податку на додану вартість на суму 69 361 грн. та штрафним санкціям по цьому податку на суму 34 681 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.10.2014 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП „Інженерінгова компанія Дела" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2014 року по справі №2-а-2242/10/1570 за позовом приватного підприємства „Інженерінгова компанія Дела" до Головного управління Міндоходів в Одеській області, ДПІ у Малиновському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

26.01.2015 року позивач звернувся до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області з Заявою про намір застосування податкового компромісу, в якій висловив бажання досягнути податкового компромісу щодо податкового зобов'язання по податку на прибуток на суму 86 701 грн. та податку додану вартість на суму 69 361 грн.

05.02.2015 року Позивач на виконання пунктів 5, 7, 8 підрозділу 9-2 розділу XX „Перехідні положення" Податкового кодексу" надав відповідачу доповнення до Заяви про намір, якими підтвердив сплату узгоджених податкових зобов'язань, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях від 12.02.2010 року № /0 та № /0, у вигляді відповідних платіжних доручень від 05.02.2015 року №26 та №27.

06.02.2015 року ДПІ у Малиновському районі ГУ Міндоходів в Одеській області винесено рішення №1 щодо непогодження застосування процедури податкового компромісу до ПП „Інженерінгова компанія Дела" у зв'язку з відсутності правових підстав для застосування податкового компромісу, відповідно до п.1, п.2, п.7, п. 8 підрозділу 9-2 Розділу XX „Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI.

Відповідно до п.1 підрозділу 9-2 Розділу XX „Перехідні положення" Податкового кодексу України, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного судом встановлено, що податковий компроміс може застосовуватись до 1 квітня 2014 року. З огляду на ст. 102 ПК України, строк давності визначений 1095 днями. Тому початковий термін застосування податкового компромісу слід вважати квітень 2011 року.

Судом встановлено, що перевірка ДПА в Одеській області проводилась за податковий період з 01.11.2006 року по 30.11.2008 року, тому у позивача минув строк давності досягнення податкового компромісу, відповідно до ст. 102 ПК України від 02.12.2010 р. №2755-VI.

Крім того, податкові повідомлення-рішення 12.02.2010 року №/0, №/0 також не підпадають під строк застосування податкового рішення.

Згідно Методичних рекомендацій щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу, затвердженого Наказом ДФС України від 17.01.15 №13, при отриманні контролюючим органом за основним місцем податкового обліку платника податків Заяви про компроміс по ППР такий орган розглядає таку заяву, а також необхідні матеріали на предмет їх відповідності умовам податкового компромісу, передбаченим Кодексом.

Досягнення податкового компромісу здійснюється за Заявою про компроміс по ППР лише у разі відповідності заяви та податкового зобов'язання, щодо якого її подано, умовам податкового компромісу, передбаченим Кодексом, та сплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 підрозділу 92 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, у встановлені Кодексом терміни сплати узгодженого податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що Заява позивача про застосування компромісу від 26.01.2015 року не відповідає умовам податкового компромісу, оскільки пройшов строк давності застосування податкового компромісу.

Відповідно до п.11. Податковий компроміс з урахуванням строків давності відповідно до статті 102 цього Кодексу застосовується до правовідносин, що виникли до 1 квітня 2014 року, та поширюється виключно на податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість незалежно від того, проводилися перевірки контролюючих органів чи ні за такі періоди.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення, дії чи бездіяльність державного органу, органу місцевого самоврядування повинні бути прийняті чи здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідати вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наданих доказів та встановлених судом фактів, аналізу нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги Приватного підприємства „Інженерінгова компанія Дела" не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства „Інженерінгова компанія Дела" до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання її повного тексту.

Суддя О.Г. Гусев

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства „Інженерінгова компанія Дела" до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

05 березня 2015 року.