Справа № 814/3889/14
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року Справа № 814/3889/14

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лебедєвої Г.В.

при секретарі - Дворник Г.Г.

за участю: представника позивача - Гурєв Є.В. (за довіреністю);

відповідача - ОСОБА_2 (паспорт);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві справу за адміністративним позовом Центрального районного центру зайнятості м. Миколаєва до ОСОБА_2 про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 2061,77 грн. -

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Центрального районного центру зайнятості м. Миколаєва до ОСОБА_2 про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 2161,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі звернення ОСОБА_2 до Центрального районного центру зайнятості м. Миколаєва відповідачці було надано статус безробітної на підставі ст.43 Закону України "Про зайнятість населення". В подальшому позивачем виявлено, що в період з 05.02.2014 року по 11.06.2014 року перебування на обліку в Центральному районному центрі зайнятості м. Миколаєва та отримання забезпечення по безробіттю відповідачка, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців була директором та засновником ПП «Перуджині» і звітувала до податкової інспекції про відсутність фінансово-господарської діяльності з першого кварталу 2009 року і по теперішній час, про що не повідомила Центральний районний центр зайнятості м. Миколаєва, чим порушила ч.2 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". У зв'язку із умисним невиконанням відповідачкою обов'язку щодо повідомлення Центрального районного центру зайнятості м. Миколаєва про виникнення обставин, що впливають на умови виплати відповідачу забезпечення та надання соціальних послуг, сума виплаченого забезпечення підлягає стягненню з відповідача, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду. Представник позивача у судовому засіданні, надав до суду клопотання від 22.01.2015 року №07-144 про зменшення позовних вимог, у зв'язку з частковою сплатою боргу ОСОБА_2, що підтверджується квитанціями від 26.12.2014 року №48821711 на суму - 50 грн., від 20.01.2015 року №49708361 на суму - 50 грн., на підставі чого залишок заборгованості складає 2061,77 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та обґрунтування адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття регулює Закон України "Про зайнятість населення від 05.07.2012 року №5067-VI (далі - Закон № 5067-VI).

Відповідно до п. 2 ст.1 Закону №5067-VI безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно до п.1 ч.1 ст.43 Закону №5067-VI статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч.2 ст. 43 Закону №5067-VI статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №5067-VI реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Частиною 1 ст. 4 Закону 5067-VI визначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Судом встановлено, що 05.02.2014 року ОСОБА_2 звернулась до Центрального районного центру зайнятості м. Миколаєва із заявою, відповідно до якої просила надати їй статус безробітної з виплатою допомоги по безробіттю згідно з Законами України "Про зайнятість населення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Також, при зверненні 05.02.2014 року до Центрального районного центру зайнятості м. Миколаєва із вищезазначеною заявою, ОСОБА_2 надала трудову книжку та наказ від 08.01.2014 року №1-К про власне звільнення з посади директора в ПП Агенство нерухомості « Перуджині». У заяві від 05.02.2014 року ОСОБА_2 зазначила, що вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, інших передбачених законом доходів не має. Згідно ч.2 ст.22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" допомога по безробіттю виплачується з восьмого дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Судом встановлено, що ОСОБА_2 Центральним районним центром зайнятості м. Миколаєва було призначено та виплачено допомогу по безробіттю за період з 12.02.2014 року по 11.06.2014 року в сумі 2161,77 грн.

23.03.2014 року Центральний районний центр зайнятості м. Миколаєва звернувся до державної податкової інспекції Корабельного району ГУ Міндоходів у Миколаївській області з запитом, щодо надання інформації стосовно ОСОБА_2.

Державна податкова інспекція Корабельного району ГУ Міндоходів у Миколаївській області листом від 03.07.2014 року №6350/9/14-05-18-030 повідомила Центральний районний центр зайнятості м. Миколаєва, що станом на 03.07.2014 року ОСОБА_2 згідно інформації з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців являється директором та засновником приватного підприємства «Агенство нерухомості «Перуджині» та звітує про відсутність фінансово-господарської діяльності з першого кварталу 2009 року і по теперішній час. На підставі абз.17 пп.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації, безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013року № 198, Центральним районним центром зайнятості м. Миколаєва був виданий наказ від 12.06.2014 року №НТ140612 про зняття з обліку ОСОБА_2, що підтверджується витягом із наказів про прийняті рішення по ОСОБА_2 ПК «00004 (а.с.22-23). Листом від 11.09.2014 року №07-2628 Центральний районний центр зайнятості м. Миколаєва направив рекомендованим листом ОСОБА_2 претензію про необхідність повернення виплаченої їй допомоги по безробіттю в розмірі 2161,77 гривень за період з 12.02.2014 року по 11.06.2014 року, яка на час звернення до суду із даним адміністративним позовом, у добровільному порядку відповідачем не виконана, що й зумовило позивача звернутись до суду із даним позовом. Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ст.2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" одним з основних принципів, на підставі якого здійснюється страхування на випадок безробіття є законодавче визначення умов і порядку здійснення страхування на випадок безробіття. Серед інших, допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності, є видом матеріального забезпечення на випадок безробіття. Відповідно до ч.2 ст.36 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, в порушення приписів вищезазначеної норми, відповідач ОСОБА_2 під час перебування на обліку в Центральному районному центрі зайнятості м. Миколаєва як безробітна та в період одержання матеріальної допомоги по безробіттю не повідомила позивача про те, що являється директором та засновником приватного підприємства «Агенство нерухомості «Перуджині», тобто про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року №7-1, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг Станом на час розгляду справи, ОСОБА_2, частково сплатила заборгованість виплаченої допомоги по безробіттю, в сумі 100 грн., що підтверджується копіями квитанції від 24.12.2014 року№48821711, від 20.01.2015 року №49708361.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Центрального районного центру зайнятості м. Миколаєва обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, у зв'язку із чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 94, 128, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Центрального районного центру зайнятості м. Миколаєва до ОСОБА_2 про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 2061,77 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Центрального районного центру зайнятості м. Миколаєва виплачену допомогу по безробіттю в сумі 2061,77 грн. (дві тисячі шістдесят одна гривня сімдесят сім копійок)

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 23 січня 2015 року.

Суддя Г.В. Лебедєва