Справа № 826/14095/14
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Василенка Я.М., Шурка О.І., секретаря Чепурко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної реєстраційної служби України на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної реєстраційної служби України про визнання протиправним та скасування Наказу, поновлення на посаді, нарахування та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Наказом Державної реєстраційної служби України «Щодо проведення перевірки» від 09 липня 2014 року №341, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.72), відділом контролю за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації речових прав Департаменту державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України проведено перевірку дотримання вимог законодавства під час проведення реєстрації на об'єкт нерухомого майна за заявою №6995314 від 13 червня 2014 року.

За результатами перевірки Відповідачем складено Доповідну записку від 14 липня 2014 року, копія якої також наявна в матеріалах справи (а.с.73-78), у якій зафіксовано ряд допущених Позивачем порушень норм законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

На підставі Наказу Відповідача «Про проведення службового розслідування» від 28 липня 2014 року №382, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.16), ним проведено службове розслідування з метою з'ясування дотримання Позивачем вимог законодавства під час реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна за заявою №6995314, за результатами якого складено Акт проведення службового розслідування (надалі - Акт), копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.8-15).

Як зазначено в Акті, за результатами перевірки комісією з проведення службового розслідування встановлено, що, згідно відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 13 червня 2014 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нітеко» Ковальовою Н.В. до реєстраційної служби Головного управління у м. Києві подано заяви про реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), які зареєстровані у базі даних заяв та запитів за №№6995314, 7003285, 7002176. Відповідно до наданих реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві копій матеріалів реєстраційної справи №61, заяву №6995314 від 13 червня 2014 року подано щодо реєстрації права власності на торгово-розважальний центр з паркінгом загальною площею 48475,3 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. 19 червня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно - реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Кучмою Л.В., забезпечено виготовлення електронних копій документів за заявою №6995314 та за допомогою Державного реєстру прав передано до Укрдержреєстру. За результатом розгляду заяви №6995314 Позивачем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №13938250 від 20 червня 2014 року (без відкриття розділу). А 24 червня 2014 року Позивачем зазначене рішення без належних правових підстав відмінено як помилкове та того ж дня прийняте фактично таке саме рішення №14002246 про державну реєстрацію права власності на будівлю, торгово-розважальний центр з паркінгом, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нітеко» з (з відкриттям розділу). Заяви №7002176 (щодо державної реєстрації права власності на споруду, дворівневу автостоянку на 557 машиномісць, розташовану за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 103), та №7003285 (щодо державної реєстрації права власності на будівлю, насосну, розташовану за адресою: АДРЕСА_1) відкликані на підставі поданих заявником заяв від 20 червня 2014 року. Відповідно, 20 червня 2014 року державним реєстратором Кучмою Л.В. прийнято рішення №№13936521, 13936600 про залишення заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень без розгляду у зв'язку з їх відкликанням. 24 червня 2014 року державним реєстратором Головного управління юстиції у м. Києві Соколянським Д.В. на підставі рішення Позивача №14002246 про державну реєстрацію права власності на будівлю, торгово-розважальний центр з паркінгом, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, було відкрито розділ на новоутворений об'єкт нерухомого майна загальною площею 105623,8 кв.м, внаслідок об'єднання об'єктів нерухомого майна: 1. Адміністративно - готельного центру (літ. "А"), загальною площею 39598,8 кв.м, до складу якого входять: адміністративно-готельна частина - 19141,8 кв.м, готельна частина - 20448,00 кв.м; 2. Дворівневої автостоянки (літ. «А1», загальною площею 17506,8 кв.м; 3. Торгово-розважального центру з паркінгом (літ. «А2»), загальною площею 48475,3 кв.м, до складу якого входять: паркінг - 16844,9 кв.м, торгово-розважальна частина - 31630,4 кв.м; 4. Насосної (літ. «Б»), загальною площею 51,9 кв.м.

Після відкриття розділу на новоутворений об'єкт нерухомого майна загальною площею 105623,8 кв.м Соколянським Д.В. прийнято рішення про закриття розділів за номерами 0, 0, 0, а в подальшому, 24 червня 2014 року Соколянським Д.В. виготовлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 23432637) від 24 червня 2014 року та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер 23432637). Аналіз характеру неправомірних дій Позивача у сукупності з подальшими неправомірними діями державного реєстратора Соколянського Д.В. із формування та видачі свідоцтва про право власності на новоутворений, в результаті обєднання, об'єкт нерухомого майна загальною площею 105623,8 кв.м та витягу з Державного реєстру прав дає підстави вважати їх навмисними та організованими. Протиправний та навмисний характер реєстраційних дій Позивача випливає також з факту маскування прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №13938250 від 20 червня 2014 року, начебто, як помилкового, з тим, аби в подальшому 24 червня 2014 року прийняти нове, але фактично таке саме рішення, тільки вже з відкриттям нового розділу, і забезпечення цим самим можливості здійснення державним реєстратором Соколянським Д.В. незаконної і безпідставної державної реєстрації права власності на об'єднаний об'єкт нерухомого майна загальною площею 105623,8 кв.м.

Наказом Відповідача «Про звільнення ОСОБА_2.» від 08 серпня 2014 року №732-к, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.21), відповідно до п. 6 частини першої ст. 30 Закону України «Про державну службу», Позивача з 11 серпня 2014 року звільнено із займаної посади головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав та нерухоме майно у зв'язку із порушенням Присяги державного службовця.

А Наказом Відповідача «Про внесення змін до наказу від 08.08.2014 №732/к» від 11 серпня 2014 року №742/к, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.22), внесено зміни до Наказу Укрдержреєстру від 08.08.2014 року №732/к «Про звільнення ОСОБА_2.» - у зв'язку з опискою по-батькові Позивача ОСОБА_2 замінено на ОСОБА_2.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, в чинній на момент звільнення Позивача з займаної посади редакції, (надалі - Закон №3723-XII), державна служба ґрунтується на таких основних принципах, зокрема професіоналізму, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі.

Згідно зі ст. 5 Закону №3723-XII, державний службовець повинен, зокрема сумлінно виконувати свої службові обов'язки; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Відповідно до частини другої ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV), державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт.

Згідно з частиною другою ст. 9 Закону №1952-IV, державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

А відповідно до частини четвертої ст. 9 Закону №1952-IV, державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Згідно з п. 6 частини першої ст. 30 Закону №3723-XII, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Відповідно до абз. 5, 6 п. 8 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2010 року №950, у разі прийняття рішення щодо притягнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством; під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно зі ст. 17 Закону №3723-XII, громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: "Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки".

Як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-403а12 за позовом до Львівської митниці Державної митної служби України про поновлення на посаді та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, аналізуючи текст Присяги, можна дійти висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв'язку з цим як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Тобто, як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення може бути наслідком недотримання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) норм, а дисциплінарне правопорушення пов'язується лише з порушенням правових вимог щодо проходження публічної служби.

Аналогічна правова позиція викладена також в Постановах Верховного Суду України від 4 червня 2013 року №21-167а13 та від 9 липня 2013 року №21-217а13.

А як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року №21-355а14 у справі за позовом ОСОБА_7 до Державної митної служби України (далі ДМСУ), Південної митниці Міністерства доходів і зборів України (далі - Митниця) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок неможливо кваліфікувати як порушення Присяги.

Відповідно до частини першої ст. 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України..

Згідно зі ст. 30 Закону №1952-IV, дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Будь-яких доказів щодо настання негативних наслідків для заявителя - Товариства з обмеженою відповідальністю «Нітеко» та/або оскарження ним реєстраційних дій Позивача Відповідачем не надано.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для звільнення Позивача за порушення Присяги державного службовця, оскільки проступок Позивача не можна кваліфікувати як проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Відповідно до частини першої ст. 235 Кодексу законів про працю, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно з частиною другою ст. 235 Кодексу законів про працю, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної реєстраційної служби України залишити без задоволення, а Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалу складено у повному обсязі 03.03.2015 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Василенко Я.М.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Василенко Я.М.

Шурко О.І.