Справа № 804/8325/14
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2014 р. Справа № 804/8325/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛуніної О.С.
при секретаріГамовій Л.І.
представника позивача - Ліфлянчика С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТ-1» до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про скасування постанови, -
У червні 2014 року ТОВ «МТ-1» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (далі - відповідача) в якому просить:
- визнати незаконною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №37/3370/61 від 03.12.2013 року на ТОВ «МТ-1» у розмірі 43 848,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі протоколу від 21.11.2013 року, акта перевірки від 21.11.2013 року, припису від 21.11.2013 року відповідачем неправомірно прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.12.2013 року № 37/3370/61. Позивач не погоджується із прийнятим рішенням, оскільки останнім не дотримано встановлених законодавством вимог щодо проведення перевірки, за результатами якої зроблені висновки, які не відповідають дійсності, тобто, направлень на перевірку від відповідача позивач не отримував, а також представник позивача не приймав участі у перевірці. Крім того, позивач зазначає, що дії відповідача позбавили можливості позивача бути присутнім під час перевірки, надавати відповідні пояснення, зауваження або заперечення щодо об'єкта нерухомості, тобто вчинити дії, які дали б можливість встановити дійсні обставини справи. Тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтрималав у повному обсязі, просив їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмових заперечень проти позову до суду не надав.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи та дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03.12.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області винесено постанову № 37/3370/61 про накладення на ТОВ «МТ-1» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
За даною постановою, ТОВ «МТ-1» визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2, ч. 9 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на підприємство штраф у сумі 43 484, 00 грн.
Підставою для винесення оскаржуваної постанови стали протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, акт перевірки та припис від 21.11.2013 року.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що правопорушення позивача полягає у тому, що замовник будівельних робіт - ТОВ «МТ-1» при виконанні будівельних робіт на об'єкті «Житловий комплекс (ІІІ черга) по вулиці Миронова в районі будинку №7 у м.Дніпропетровську не виконав вимоги припису від 25.10.2013 року та припису від 25.09.2013 року щодо зупинення будівельних робіт на вказаному обєкті, який є обовязковим для виконання, чим порушив ст.. 41Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Проте, суд не може погодитись з таким рішенням Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області з огляду на наступне.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно абз. 1 пп. 10 п. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 439/2011 (далі - Положення № 439) Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки, зокрема відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням.
У відповідності до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.
Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про державний архітектурно-будівельний контроль» державний архітектурно-будівельний контроль і нагляд з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція та її територіальні органи.
Пунктом 7 Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. №553 зазаначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції, крім того, підставою для проведення позапланової перевірки є, в тому числі, перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності приписів інспекції.
Відповідно до ч. 4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 4-1) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 5) здійснювати контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів містобудування та архітектури; 6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій, які пройшли у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, державну атестацію в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури;7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; 9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію;10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо - та відеотехніки.
Приписами ч.1 ст.3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» закріплено, що справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральними органами виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» накладати штрафи від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, мають право його керівник та уповноважені ним посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд. Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат. Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі порушення, зокрема, виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт.
Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, Порядок накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності регулюється постановою КМУ від 23.05.2011р № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» та постановою від 06.04.1995р. № 244 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Так, згідно приписів Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011р. № 553 (далі - Порядок № 553), передбачено, що підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва; за результатами здійснення контролю складається акт перевірки, у разі виявлення порушень, крім акту, складається протокол разом з приписом про усунення порушення або припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; у разі відмови суб'єкта містобудування від отримання акту, протоколу та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.
При цьому, під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення на проведення перевірки.
Під час судового розгляду встановлено, що позивача не було проінформовано про проведення перевірки, документи, складені за наслідком проведення перевірки на його адресу не надходили, до розгляду справи про адміністративне правопорушення запрошено не було. Жодний представник підприємства при проведенні перевірки не був присутній. Крім того, посадовими особами відповідача направлення на проведення перевірки представнику позивача до початку проведення перевірки не пред'являлось.
Також, п.13 вказаного вище Порядку № 553 визначено, що суб'єкт містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема, вимагати від посадових осіб інспекції дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб інспекції службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; отримувати та ознайомлюватися з актами перевірки; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки.
Згідно п. 22 Порядку № 553 постанова про накладення штрафу складається в трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єктові містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф.
Відповідно до пунктів 12, 13, 21 Порядку № 244 у протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності; місце вчинення і суть правопорушення; нормативно-правовий акт, нормативний документ (акт), вимоги якого порушено; положення Закону, яке передбачає відповідальність за відповідне правопорушення; прізвища, адреси свідків (у разі наявності); пояснення суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності; інші відомості, що мають значення для вирішення справи.
Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності).
У разі відмови суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа інспекції, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому.
Суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.
Посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов'язана з'ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб'єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, зазначені факти свідчать, що перевірка проводилась посадовими особами відповідача без присутності представника позивача, оскільки відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що представник позивача був проінформований про проведення перевірки.
Таким чином, позивач був позбавлений можливості бути присутнім при проведенні перевірки та надати пояснення чи заперечення.
Відповідно до п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України, справа про правопорушення у сфері а упобудівної діяльності розглядається посадовою особою інспекції, до повноважень якої входить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про кавопорушенняу сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.
Згідно п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України, справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.
Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.
Однак, як встановлено судом, таких відомостей позивачу не повідомлялось.
Отже, він був також позбавлений свого гоава участі в розгляді його справи.
Відповідно до п. 25 Постанови Кабінету Міністрів України, постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття ~ вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб'єкта містобудування чи надсилається йому поштою, про шо робиться відмітка у постанові. Другий примірник у разі несплати итзфу в установлений строк пред'являється інспекцією до примусового виконання у порядку та строки, тзначені Законом України «Про виконавче провадження», а третій - залишається в інспекції, яка винесла тстанову.
Проте, в порушення вищенаведеного, оскаржувану постанову керівнику позивача не вручено та не направлено поштою, оскільки в матеріалах, наданих відповідачем, відсутні будь-які докази її отримання.
Згідно із. абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: невиконання приписів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі десяти мінімальних заробітних плат; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт, - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат.
З аналізу наведених норм слідує, що відповідальність за порушення замовником будівництва вимог органу державного архітектурно - будівельного контролю, викладених у приписі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності може наступати лише у тому випадку, коли буде встановлено, що суб'єкт містобудування був належним чином обізнаний про наявність такого припису, та в установлені контролюючим органом строки, не виконав викладені в ньому вимоги.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу зовсім не відомо про не виконання яких саме приписів від 25.10.2012 року та від 25.09.2012 року зазначає відповідач у постанові, не надано даних приписів і відповідачем на підтвердження правомірності складання постанови, як не надано і доказів направлення позивачу акту перевірки, протоколу та припису від 21.11.2013року.
Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене та ряд порушень, яких допустився відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, суд вважає постанову від 03.12.2013 року №37/3370/61 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 43 848,00 грн протиправною, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Так, відповідачем правомірність складання оскаржуваної постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не доведено.
Отже, суд не може вважати, що рішення відповідача є таким, що прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «МТ-1» про скасування постанови є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір, що підтверджується квитанцыями, якы містяться в матеріалах справи, підлягає компенсації з Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 11, 71, 72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МТ-1» до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 03.12.2013 року №37/3370/61 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 43 848,00грн.
Стягнути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МТ-1» сплачений судовий збір у сумі 195,21 (сто дев'яносто п'ять гривень двадцять одна копійка) грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2014 року.

Суддя О.С. Луніна