Справа № 804/8325/14
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
15 серпня 2014 р.Справа №804/8325/14
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніна О.С., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МТ-1» про забезпечення адміністративного позову у адміністративній справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТ-1» до Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про скасування постанови, -
12 червня 2014 року ТОВ «МТ-1» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (далі - відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
В позовній заяві позивача також міститься клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження від № 43319718, відкритого Кіровським ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Питання вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а саме підстави, порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, способи забезпечення позову врегульовані ст. ст. 117,118 КАС України.
У відповідності з ч.1 ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
В розумінні наведеної норми закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Приписами ч. 1 ст. 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
За змістом ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до п. 17 а. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову, суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Клопотання про забезпечення адміністративного позову має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами. Виходячи із змісту клопотання та позовної заяви, суд вважає заявлене клопотання необґрунтованим, оскільки відсутні докази, які підтверджують необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а саме такі, що доводять існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також доводять існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Доказів існування небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання в подальшому рішення суду, прийнятого у цій справі.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 117, 118, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МТ-1» про забезпечення позову у адміністративній справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТ-1» до Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області про скасування постанови - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі складення ухвали у повному обсязі апеляційна, скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна