Справа № 806/5219/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року Житомир справа № 806/5219/14

час прийняття: 12 год. 10 хв. категорія 5.2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

за участі секретаря Шевчук Т.А.,

за участі представника позивача Чепури І.В.,

за участі представника відповідача Подибайло В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Техна" до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №101040000/2014/300002/2 від 03.10.2014 р. та картки відмови №101040000/2014/00013 від 02.10.2014 р.,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Техна" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з вказаним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості №101040000/2014/300002/2 від 03.10.2014 року та картки відмови в прийнятті митної вартості декларації №101040000/2014/00013 від 02.10.2014 року. В обгрунтування позову зазначає, що подані декларантом документи щодо розмитнення імпортованого дроту із сталі з оцинкованим покриттям не містять жодних розбіжностей та містять всі відомості про заявлену митну вартість товару. Також вказує, що до Житомирської митниці 06 листопада 2014 року була подана ВМД №101040000/2014/009903 на митне оформлення наступної партії дроту зі сталі з оцинкованим покриттям за тим же самим контрактом і відповідач провів митне оформлення цієї партії за основним методом визначення митної вартості.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив в його задоволенні відмовити.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 вересня 2014 року між ТОВ "Виробниче об'єднання "Техна" (яке виступає як Замовник ) та "METALURGIA S.A." (Польща) (яке виступає як Постачальник) укладено контракт постачання №17-09/14, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Постачальник приймає на себе обов'язок на постачання металопродукції, далі-Товар, відповідно проформа-інвойс. Постачання здійснюється на умовах EXW Радомско, відповідно Інкотермс 2010 (а.с.17-20).

17 вересня 2014 року між ТОВ "Виробниче об'єднання "Техна" та "METALURGIA S.A." (Польща) було укладено додаткову угоду до контракту №17-09/14 від 17.09.2014 року, відповідно до якої внесено зміни в статтю 3.1 та викладено її в редакції: Постачання здійснюється на умовах FCA Радомско, відповідно Інкотермс 2010 (а.с.21).

Відповідно до проформа-інвойс №41314878 згідно зазначеного контракту здійснювалось постачання дроту із сталі з оцинкованим покриттям (а.с.22)

З метою здійснення митного оформлення вказаного товарів позивачем до Житомирської митниці подано митну декларацію №101040000/2014/008706 від 03 жовтня 2014 року.

Для підтвердження митної вартості заявлених товарів за вказаною декларацією ТОВ "Виробниче об'єднання "Техна" були надані такі документи:

- контракт від 17.09.2014 року №17-09/14;

- міжнародна автомобільна накладна №002781 від 29.09.2014 року;

- рахунок - фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від 01.10.2014 року;

- платіжне доручення №216 від 22.09.2014 року;

- інформацію біржових організацій про вартість товару;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару;

- рахунок-фактура (інвойс) № від 29.09.2014 року;

- проформа-інвойс №41314878 від 17.09.2014 року;

- договір на перевезення №01-14/04/2014 від 14.04.2014 року;

- сертифікат походження;

- виписка з бухгалтерської документації;

- копія митної декларації країни відправлення;

- експертний висновок Житомирської торгово-промислової палати №В-3346 від 02.10.2014 року.

Однак, Житомирською митницею відмовлено в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та винесено рішення від 03 жовтня 2014 року №101040000/2014/300009/2 про коригування митної вартості товарів, в якому орган доходів і зборів самостійно визначив митну вартість товару за резервним методом її визначення на основі МД № 101040000/2014/006579 від 01.08.2014 року.

На підставі цього товариству видана картка відмови в митному оформленні №101040000/2014/00013.

Житомирською митницею у картці зазначено, що митна вартість товару не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, оскільки документи зазначені у частині 2 ст.53 Митного кодексу України, які подані для митного оформлення, містять розбіжності, а саме у п.3.1 контракту від 17.09.2014 року №17-09/14 умовами поставки згідно Інкотермс 2010 зазначено, як EXW Радомско, а у інвойсі від 29.09.2014 року №, як FCA Радомско (відсутня вартість завантаження товару), що вплинуло на числові значення митної вартості. У наданому експертом висновку від 02.10.2014 року №В-3346 відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України здійснюється посилання на інформацію з мережі Інтернет, зокрема на сайті Alibaba.com, в якому міститься інформація про продаж аналогічного товару не на європейському ринку (Тайвань, США), а також експерт звертається на європейський сайт Oglaszamy24.pl, що надає інформацію по подібному товару в обмеженій кількості - 5шт.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно із частинами 1, 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно зі частиною 1 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Тобто, орган доходів і зборів має повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності визначення митної вартості товару, однак, такі повноваження мають бути реалізовані лише за наявності обґрунтованих підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Під час розгляду даної справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у Житомирської митниці щодо вартості імпортованого товару.

При винесенні рішення про коригування митної вартості відповідач посилався на наявність окремих розбіжностей, а саме: у п.3.1 контракту від 17.09.2014 року №17-09/14 умовами поставки згідно Інкотермс 2010 зазначено, як EXW Радомско, а у інвойсі від 29.09.2014 року №, як FCA Радомско (відсутня вартість завантаження товару).

При цьому суд зазначає, що 17 вересня 2014 року додатковою угодою до контракту №17-09/14 від 17.09.2014 року, укладеною між ТОВ "Виробниче об'єднання "Техна" та "METALURGIA S.A." (Польща) було внесено зміни до п.31.1 контракту і викладено його в редакції: "Постачання здійснюється на умовах FCA Радомско, відповідно Інкотермс 2010" (а.с.21).

У зв'язку із зазначеним надані до ВМД документи не містять розбіжності числових значень складових митної вартості товарів, що в свою чергу не позбавляє ТОВ "Виробниче об'єднання "Техна" права на застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.

З наявних матеріалів справи видно, що жодних ознак підробки в наданих декларантом (позивачем) документах при підтвердженні митної вартості виявлено не було, а також надані документи містять всі необхідні дані для визначення митної вартості за ціною договору.

В той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Суд також зазначає, що 06.11.2014 року позивачем до Житомирської митниці була подана ВМД №101040000/2014/009903 на митне оформлення наступної партії товару за контрактом №17-09/14 від 17.09.2014 року, а відповідачем в свою чергу було проведене його митне оформлення за основним методом митної вартості.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Житомирською митницею неправомірно відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Техна" в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та коригування митної вартості товарів, винесено спірну картку відмови та рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки декларантом подано всі необхідні документи, які підтверджували митну вартість товару, зазначену у декларації.

Отже, позивачем при подачі вантажно-митної декларації вірно визначено митну вартість товару саме за основним методом її визначення, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Отже, сплачений позивачем судовий збір у сумі 146 грн. 16 коп. підлягає відшкодуванню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Техна" з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 86, 94, 128, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів №101040000/2014/300002/2 від 03.10.2014 р.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації №101040000/2014/00013 від 02.10.2014 р.

Відшкодувати Товаристві з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Техна" з державного бюджету 146,16 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 13 березня 2015 р.