Справа № 825/649/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/649/14 Головуючий у 1-й інстанції: Д'яков В.І. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання наказу неправомірним, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, в якому просив:

- визнати, що Головне управління Міндоходів у Чернігівській області порушило процедуру звільнення позивача зі служби через скорочення штатів 23.12.2013;

- визнати неправомірним наказ Головного управління Міндоходів у Чернігівській області від 20.12.2013 за №224-о про звільнення позивача зі служби (через скорочення штатів), починаючи з 23.12.2013;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Чернігівській області поновити з 24.12.2013 позивача на попередній роботі (посаді), зокрема, по 20.01.2014;

- стягнути з Чернігівської ОДПІ на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24.12.2013, зокрема, по 20.01.2014;

- відповідно до п.2 ч.1 ст.256 КАС України допустити негайне виконання постанови суду про присудження середнього заробітку, у межах суми стягнення за один місяць;

- відповідно до п.4 ч. 1 ст.163 КАС України встановити Чернігівській ОДПІ строк для подачі звіту про виконання судового рішення щодо стягнення середнього заробітку, що підлягає негайному виконанню;

- відповідно до п.3 ч.1 ст.256 КАС України допустити негайне виконання постанови суду про поновлення на посаді;

- відповідно до п.4 ч.1 ст.163 КАС України встановити ГУ ДФС у Чернігівській області строк для подачі звіту про виконання судового рішення щодо поновлення на посаді, що підлягає негайному виконанню.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом ДПА у Чернігівській області від 22.05.2008 № 116-о згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.1998 № 1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення ї вислугу років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114), звільнено із займаної посади та з податкової міліції капітана податкової міліції ОСОБА_2, оперуповноваженого відділення боротьби з суб'єктами господарювання, що мають ознаки фіктивності, відділу податкової міліції Чернігівської МДПІ на підставі пункту 64 «ж» (за власним бажанням).

Наказ від 22.05.2008 № 116-о про звільнення позивачем було оскаржено до суду.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 у справі № 825/2618/13-а позов ОСОБА_2 до Головного управління Міндоходів у Чернігівській області, Чернігівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано наказ ДПА у Чернігівській області від 22.05.2008 № 116-0 «Про звільнення ОСОБА_2», поновлено ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого відділення боротьби з суб'єктами господарювання, що мають ознаки фіктивності ВПМ Чернігівської МДПІ з 23.05.2008 та постановлено стягнути з Чернігівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 23.05.2008 по 25.07.2013 в розмірі 104 446,77 грн. У частині поновлення на посаді та стягнення суми грошового забезпечення за один місяць в розмірі 1 682 грн. постанову суду допущено до негайного виконання.

На виконання вказаного судового рішення (з урахуванням допуску до негайного виконання в частині поновлення на посаді) наказом Головного управління Міндоходів у Чернігівській області від 05.09.13 № 151-о «Про скасування наказу ДПА в області від 22.05.2008 № 116-о» ОСОБА_2 було поновлено на посаді оперуповноваженого відділення боротьби з суб'єктами господарювання, що мають ознаки фіктивності, відділу податкової міліції Чернігівської МДПІ з 23.05.2008.

Проте, через відсутність посад начальницького складу податкової міліції у штатному розписі Чернігівської ОДПІ ОСОБА_2 21.10.2013 попереджено про наступне звільнення на підставі пункту 64 «г» Положення № 114 у зв'язку із скороченням штату. Надалі відповідачем було видано наказ від 20.12.2013 № 224-о «Про звільнення ОСОБА_2», яким 23.12.2013 позивача звільнено з посади оперуповноваженого відділення боротьби з суб'єктами господарювання, що мають ознаки фіктивності, відділу податкової міліції Чернігівської МДПІ.

Не погодившись з рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 у справі № 825/2618/13-а, Головним управлінням Міндоходів у Чернігівській області подано апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 у справі № 825/2618/13-а скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

На підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 ГУ Міндоходів у Чернігівській області 20.01.2014 було видано наказ № 6-о, яким скасовано наказ ГУ Міндоходів у Чернігівській області від 05.09.2013 №151-о «Про скасування наказу ДПА в області від 22.05.08р. № 116-о» та поновлення ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого відділення боротьби з суб'єктами господарювання, що мають ознаки фіктивності, відділу податкової міліції Чернігівської МДПІ. Також, було скасовано наказ ГУ Міндоходів у Чернігівській області від 20.12.2013 №224-о «Про звільнення ОСОБА_2».

Позивач вважаючи наказ відповідача від 20.12.2013 №224-о про його звільнення зі служби (через скорочення штатів) та процедуру його прийняття неправомірними, звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент звернення з даним позовом та розгляду вказаної справи, спірним наказом відповідача від 20.12.2013 №224-о, або ж діями щодо його прийняття, не було порушено прав, свобод та інтересів позивача, які б підлягали судовому захисту, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам цієї справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Приписами пункту 8 частини першої статті 3 КАС України встановлено, що позивачем є, зокрема, особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Таким чином, оскарженню в порядку адміністративного судочинства підлягають лише ті рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, якими порушено права, свободи чи інтереси фізичних осіб.

Відповідно до пункту 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7, із змісту статті 162 КАС України випливає, що у разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд визначає, що рішення суб'єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

При цьому суди повинні виходити з того, що вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним.

Задовольняючи позовні вимоги про поновлення на публічній службі, суд повинен визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень повністю або частково та скасувати акт індивідуальної дії повністю або ту його частину, яка стосується позивача, з моменту прийняття акта та обов'язково вказати дату, з якої особу поновлено на посаді.

Ураховуючи викладену правову позицію колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає необґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання неправомірним наказу відповідача від 20.12.2013 №224-о про звільнення його зі служби та поновлення на роботі, оскільки зазначений акт суб'єкта владних повноважень на час вирішення даного спору в суді першої інстанції вже був скасованим та не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття.

Оскільки на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 ГУ Міндоходів у Чернігівській області 20.01.2014 видало наказ № 6-о, яким скасовано наказ ГУ Міндоходів у Чернігівській області від 05.09.2013 №151-о «Про скасування наказу ДПА в області від 22.05.08р. № 116-о та поновлення ОСОБА_2 на роботі», то, фактично, вже з вересня 2013 року позивач перебував на посаді не обгрунтовано, а з 20.12.2013 це було оформлено вже скасованим наказом.

Таким чином, правові підстави для стягнення на користь ОСОБА_2 середнього заробітку з 24.12.2013 по 20.01.2014 відсутні, оскільки вимушеного прогулу з боку позивача фактично не було, так як накази ГУ Міндоходів у Чернігівській області від 05.09.2013 №151-о про поновлення на роботі та від 20.12.2013 №224-о про звільнення зі служби вже скасовано і вони втратили юридичну силу з моменту їх прийняття.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович

Повний текст ухвали виготовлено - 02.03.15 р.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Ключкович В.Ю.

Борисюк Л.П.