Справа № К/9991/36420/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2015 р. м. Київ К/9991/36420/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2009 року, -

встановив:

У листопаді 2008 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому, після неодноразових уточнень позовних вимог, просила визнати дії Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради Запорізької області протиправними і зобов'язати відповідача прийняти рішення про призначення, нарахування та виплату їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 30 грудня 2007 року по 21 травня 2009 року.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 травня 2009 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо ненарахування і невиплати державної соціальної допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленому частиною 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII. Зобов'язано відповідача прийняти рішення про призначення, нарахування та виплату державної соціальної допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 30 грудня 2007 року по 21 травня 2009 року у відповідності до частини 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2009 року постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 травня 2009 року скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2009 року та залишити в силі постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 травня 2009 року.

Відповідач подав письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, то суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Згідно частин 1, 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

За перевіркою матеріалів справи вбачається, що позивач є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Так, до 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI - правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13), і Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Частиною 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У частині 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі, зазначеній у частині 1 статті 42 цього Закону, яка фактично здійснює догляд за дитиною, щомісяця з дня надання відпустки для догляду за дитиною по день її закінчення, але не більш як по день досягнення дитиною трирічного віку включно.

Згідно частини 1 статті 14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку включно.

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області постановою від 21 травня 2009 року зобов'язав відповідача прийняти рішення про призначення, нарахування та виплату ОСОБА_4 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 30 грудня 2007 року по 21 травня 2009 року.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 28 грудня 2009 року постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 травня 2009 року скасував, прийняв нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовив.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин 4, 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Вирішуючи даний спір суди попередніх інстанцій не витребували доказів та не з'ясували належним чином статус позивача у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, що впливає на визначення яким із Законів України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» чи «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» слід керуватися при розгляді справи та на правильність вирішення цього спору, оскільки закон, відповідно до

якого повинна бути призначена позивачеві допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, її розмір та порядок нарахування, визначається в залежності від статусу особи у зазначеній системі.

Крім того, суди не встановили з якої дати позивач перебувала на обліку у відповідача та отримувала допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або

вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, всебічно, повно й об'єктивно встановити обставини, які підлягають доведенню в судовому процесі відповідно до предмету спору.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2009 року та постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 травня 2009 року - скасувати, а справу за позовом ОСОБА_4 до Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.