Справа № 591/9004/14-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2015 р.Справа № 591/9004/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Калиновського В.А.
Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.01.2015р. по справі № 591/9004/14-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах
про визнання дій протиправними, спонукання до вчинення дій,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах, в якому просив суд визнати дії пов`язані з не визнанням його як військовослужбовця під час військових зборів у 1986 році протиправними, зобов`язати визнати цей статус, зобов`язати здійснити в зв`язку з цим перерахунок, встановити порушення вимог п.7 ПКМУ №1210 від 23.112011 року, якою затверджено порядок обрахування пенсії.
Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 20.01.2015 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Управління пенсійного фонду України в м. Сумах в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, відповідно до вимог ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із заробітку за період роботи в зоні відчуження у 1986 року.
Зобов`язано Управління пенсійного фонду України в м. Сумах провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , як військовослужбовця , відповідно до ПКМ України №1210 від 23.11.2011 року та вимог ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чернобильської катастрофи» із заробітку за період роботи в зоні відчуження з вересня 1986 року та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині вимог відмовлено.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову в цій частині та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.
У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 відноситься до першої категорії осіб, що постраждали внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, йому встановлена 3- група інвалідності по захворюванню пов`язаному з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Дані обставини не спростовуються сторонами і підтверджуються письмовими доказами, копіями посвідчення (а.с.14).
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідно до довідки (а.с.33) позивач знаходився на учбових зборах з 23 вересня по 28 жовтня 1986 року військова частина НОМЕР_1 та приймав участь у виконанні урядового завдання по ліквідації аварії на ЧАЕС, а тому відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на здійснення перерахунку пенсії за вказаною нормою.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової, або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційних прав громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоров`я, соціального захисту потерпілого населення, визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Частина 2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.
Відповідач Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах є органом державної виконавчої влади, який здійснює свою діяльність у відповідності до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах.
Спірні правовідносини які виникли між сторонами врегульовані ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до ст. 10 даного Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»:, до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці- жінки, а також сержанти(старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах.
Системний аналіз вказаної норми права, дає підстав для висновку, що ОСОБА_1 , відповідно до довідки знаходився на учбових зборах з 23 вересня по 28 жовтня 1986 року військова частина НОМЕР_1 та приймав участь у виконанні урядового завдання по ліквідації аварії на ЧАЕС, має право на здійснення перерахунку пенсії за вказаний період.
Також слід зазначити, що посилання апелянта на ті обставини, що він не проходив строкову службу колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дана норма прописана так, що саме «військовозобов`язані призвані на військові збори».
Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 був призваний на ліквідацію як військовозобов`язаний та має право на застосуванні до нього приписів даної норми матеріального права.
Не заслуговують на увагу твердження відповідача, що ОСОБА_1 , був направлений на ліквідацію аварії з місця своєї роботи СМНВО ім. Фрунзе і до нього не застосовується вимоги ст. 10 вказаного Закону , а лише підтверджують, що за військовозобов`язаним на той час зберігався заробіток за місцем основної роботи.
Безпідставними колегія суддів вважає і посилання апелянта щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки позивач неодноразово на протязі останніх років з часу дізнання про порушення свого права звертається до судів різних ланок за захистом своїх прав і інтересів, що зроблено позивачем і при отриманні відповіді щодо свого звернення до відповідача про перерахунок пенсії 06.112014 року.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Зарічного районного суду м. Суми від 20.01.2015 року по справі № 591/9004/14-а в частині задоволення позовних вимог прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.
Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах залишити без задоволення.
Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.01.2015р. по справі № 591/9004/14-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Водолажська Н.С.