Справа № 201/15358/14-а (2-а/201/396/2014)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 березня 2015 рокусправа № 201/15358/14-а (2-а/201/396/2014)

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Сафронова С.В.

перевіривши відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційної скарги Громадської Організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2014 року у справі за позовом Громадської Організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 до директора Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Рудяка Олександра Опанасовича, Головного спеціаліста по зв'язкам з громадськістю та юридичному забезпеченню департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Сорокіної Ганни Володимирівни, про визнання дій неправомірними у зв'язку із порушенням права на отримання публічної інформації та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2014 року позовну заяву Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 - повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, 13 грудня 2014 року Громадська організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року апеляційну скаргу Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" залишено без руху та надано заявнику апеляційної скарги строк для усунення недоліку протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: сплатити судовий збір у встановленому розмірі та надати документ про його сплату.

23 лютого 2015 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшов лист від Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" про усунення недоліків апеляційної скарги.

Позивачем не надано доказів сплати судового збору в належному розмірі, як було визначено в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Так, заявник апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п.7 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" він звільнений від сплати судового збору як громадська організація, яка звернулась до суду із заявою щодо захисту прав та інтересів іншої особи. Крім того, зазначає, що ГО "ДНПГО" без статусу юридичної особи нормами чинного Податкового кодексу України не визначено, як платник податків та зборів, на підтвердження даної обставини, скаржником надано лист Головного управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області від 05.02.2015 року.

Дослідивши надані заявником апеляційної інстанції пояснення та докази усунення недоліків апеляційної скарги, суд доходить наступного висновку.

Захист у судах прав та інтересів інших осіб є однією з гарантій реалізації конституційного права кожного на судовий захист і полягає у зверненні до суду державних органів, органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб, яким законом надано право звертатися із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб (ст. 45 ЦПК України, ст. 60 КАС України, абз. 3 ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 21, ст. 28 ГПК України).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Правові та організаційні засади діяльності громадських організацій визначені в Законі України "Про громадські об'єднання" від 22 березня 2012 року №4572-VI.

Відповідно до офіційного тлумачення Закону України "Про громадські об'єднання" Конституційним Судом України у Рішенні від 28.11.2013 року (справа №1-17/2013) громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Посилання скаржника на відсутність обов'язку громадської організації мати статут, відповідно до приписів Закону України "Про громадські об'єднання" суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України "Про об'єднання громадян" утворення громадського об'єднання здійснюється на установчих зборах його засновників та оформлюється протоколом. Протокол установчих зборів повинен містити відомості, зокрема, щодо рішення про утворення громадського об'єднання із зазначенням мети (цілей) його діяльності.

Відповідно до вищевикладеного, протокол установчих зборів, із вказівкою на мету діяльності організації є установчім документом громадської організації, з якого можна визначити основні напрями діяльності громадського об'єднання та встановити наявність чи відсутність повноважень щодо захисту в суді прав та інтересів членів організації та інших осіб.

Посилання скаржника на те, що ГО "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" не є платником податків та зборів суд відхиляє оскільки судовий збір за своєю правовою природою є різновидом судових витрат, порядок справляння якого визначено Законом України "Про судовий збір" і жодним чином не відноситься до загальнообов'язкових податків, зборів та платежів, питання щодо сплати яких регулюється Податковим кодексом України, а отже відсутність реєстрації заявника апеляційної скарги в податковому органі як платника податків не є підставою звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин, суд не має підстав вважати, що ГО "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" є такою, що звільнена від сплати судового збору відповідно до п.7 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, про невиконання позивачем вимог ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року.

Згідно ч.5 ст.189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 187 КАС України, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що Громадською організацією "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 недолік апеляційної скарги не усунуто, апеляційну скаргу слід повернути.

Керуючись ст. ст. 108, 187, 189 КАС України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2014 року - визнати не поданою та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Суддя С.В. Сафронова