Справа № 821/3301/13-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 р. Справа № 821/3301/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України у Бериславському районі Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року у справі за адміністративним позовом Управління пенсійного фонду України у Бериславському районі Херсонської області до Відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, поновлення виконавчого провадження та стягнення коштів, стягнутих в якості адміністративного штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

27.08.2013 року Управління ПФУ у Бериславському районі Херсонської області звернулося до окружного суду із позовом до ВДВС Новокаховського міського управління юстиції про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №35177735 від 17.07.2013 року, поновлення цього виконавчого провадження та стягнення з ВДВС коштів в сумі 850 грн., стягнутих державним виконавцем з ОСОБА_1 в якості адміністративного штрафу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що постановою УПФУ від 27.06.2012р. на головного бухгалтера ВАТ «Бериславське АТП-16537» ОСОБА_1 було накладено адміністративний штраф в сумі 850 грн., яка була направлена до ВДВС для примусового виконання, однак ВДВС, стягнувши з правопорушника цей штраф, до цього часу не перерахував ці кошти на р/рахунок Управління ПФУ в Бериславському районі.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року у задоволенні адміністративного позову Управлінню ПФУ у Бериславського районі Херсонської області відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, начальник УПФУ в Бериславському районі Херсонської області 09.10.2013р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права та просить скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23.09.2013р. і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Постановою начальника Управління ПФУ в Бериславському районі Херсонської області №000017 від 27.06.2012 року головного бухгалтера ВАТ «Бериславське АТП-16537» ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.165-1 КУпАП та на підставі ч.2 ст.308 КУпАП, стягнуто штраф у подвійному розмірі 850 грн..

Вказана постанова була направлена для виконання до ВДВС Новокаховського МУЮ Херсонської області, де державним виконавцем Павловським С.Д. було розглянуто заяву про примусове виконання цієї постанови №000017 та 03.11.2012р. відкрито виконавче провадження ВП №35177735 та надано строк на добровільне виконання до 10.11.2012 року.

22.11.2012 року постановою державного виконавця звернуто стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_1

Крім того, п.2 вказаної постанови від 22.11.2012р. було вирішено перераховувати утримані з зарплати боржника кошти на р/рахунок ВДВС.

17.07.2013 року державний виконавець своєю постановою закінчив це виконавче провадження на підставі отриманих від ВАТ «Бериславське АТП-16537» відомостей про утримання з нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 за квітень 2013 року суми адміністративного штрафу в розмірі 850 грн.

16.08.2013 року вказана вище постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №35177735 від 17.07.2013 року надійшла до Управління ПФУ.

Однак, оскільки станом на 20.08.2013 року Управління ПФУ стягнутих з боржника ОСОБА_1 коштів реально так і не отримало, воно було вимушено звернутися до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з повного виконання відповідачем постанови Управління ПФУ в Бериславському районі №000017 від 27.06.2012 року, а також з правомірності дій та прийнятих ним рішень та відсутності законних підстав для скасування останніх.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає їх обгрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту вимог ст.ст.2,3,17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу (яка входить до системи органів Міністерства юстиції України) і здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Як слідує з положень ч.2 ст.17 вказаного вище Закону, державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Згідно із ст.19 вказаного Закону, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст.17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. При цьому, у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника. Також, у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Як вбачається зі змісту приписів ст.25 цього ж Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Далі, державний виконавець протягом 3-х робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до 15-ти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Також, за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Крім того, слід зазначити, що ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із ст.49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із ст.47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із ст.48 цього Закону. До того ж, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом 6-ти місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

У відповідності до ч.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено судовою колегією з матеріалів справи, відповідачем було відкрито виконавче провадження у встановлений зазначеним вище Законом строк, потім, у відповідності до вимог вказаного Закону звернено стягнення на всі доходи боржника та в межах встановленого строку реально виконано постанову УПФУ №000017 від 27.06.2012 року та відповідно, закінчено виконавче провадження у зв'язку з фактичним утриманням з заробітної плати боржника всієї суми адміністративного штрафу.

Отже, за вказаних обставин та враховуючи наведені вище вимоги Закону України «Про виконавче провадження», судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку про те, що відповідачем - державною виконавчою службою, в даному випадку, було вжито усіх необхідних заходів, передбачених цим Законом по стягненню з боржника сими штрафу, яка, згідно із постановою державного виконавця від 22.11.2012р., була спочатку перерахована на р/рахунок ВДВС, а потім вже на відповідний р/рахунок Управління ПФУ.

Даний факт, зокрема повністю підтверджується листом Управління ПФУ від 16.02.2015 року, в якому позивач повідомляє суд апеляційної інстанції про повне виконання постанови №000017 від 27.06.2012 року та реальне надходження 21.07.2014р. спірної суми штрафу, стягнутої з головного бухгалтера ВАТ «Бериславське АТП - 16537» ОСОБА_1, на р/рахунок Управління. Також, в цьому листі позивач вказує, що у зв'язку із повним вирішенням спірного питання він фактично взагалі не наполягає на подальшому розгляді даної справи.

Згідно із приписами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, у відповідності до ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України у Бериславському районі Херсонської області - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко