Справа № 2а-1970/1385/11
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Київ К/800/49714/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 липня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, Головного управління Державного казначейства України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У червні 2011 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідачів. Просила зобов'язати відповідачів повернути їй кошти в сумі 11291 грн. 60 коп., сплачені по квитанції від 23 грудня 2010 року № 21.

Посилалась на те, що при придбанні житла вперше безпідставно сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі одного відсотка від його вартості.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 липня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року, позов задоволено. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі повернути з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у Тернопільській області ОСОБА_4 сплачений за квитанцією від 23 грудня 2010 року № 21 збір з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 11291 грн. 60 коп.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, встановлених ст. 220 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 24 грудня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу житла (котеджу), посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 2091. Згідно вказаного договору ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_5 будівлю котеджу, що знаходиться по АДРЕСА_1 за 1 129 160 грн.

Перед укладенням договору купівлі-продажу ОСОБА_4 сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу майна у розмірі 1% від його вартості, що становить 11291 грн. 60 коп.

Згідно довідки ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 25 січня 2011 року №15/11А за даними обліку технічної інвентаризації станом на 24 грудня 2010 року ОСОБА_4 вперше зареєструвала право власності на будинковолодіння на підставі договору купівлі-продажу.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивачкою було придбано житло вперше, тому збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості придбаного житла підлягає поверненню.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, платниками збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ, організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно п. 151 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року № 1740, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують до Державного бюджету України у порядку, встановоленому Кабінетом Міністрів України. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Підпунктом 7 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, передбачено, що казначейство України здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету.

Згідно додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету» контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна», покладений на Пенсійний фонд України.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, що оскільки позивачка придбала житло вперше, то дії управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі щодо відмови у поверненні позивачці безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 11291 грн. 60 коп. є неправомірними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на доказах.

Оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 липня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк