Справа № 809/1050/14
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Справа № 876/5314/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Прикарпатжитлобуд» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.04.2014р. в адміністративній справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Прикарпатжитлобуд» до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської обл. про зобов'язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

04.04.2014р. позивач Закрите акціонерне товариство /ЗАТ/ «Прикарпатжитлобуд» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської обл. виключити з розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій № 333/04 від 12.03.2014р. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5; стягнути з відповідача понесені судові витрати (а.с.4-7).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.04.2014р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.88-93).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ЗАТ «Прикарпатжитлобуд», який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.98-101).

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що відповідачем, без наявності законних підстав, включено в розрахунок № 333/04 від 12.03.2014р. фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, оскільки щодо вказаних пенсіонерів позивачем не оформлялися довідки про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємства згідно з додатком № 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення пільгової пенсії та перерахування підприємствами та організаціям коштів на їх виплату, а також не видавалися гарантійні листи про перерахування коштів на рахунок відповідача за формою згідно з додатком 2.

Окрім цього, судом неправильно застосовані приписи п.п.«б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки пільгові пенсії повинні бути призначені відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Розглядувані витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду України та державного бюджету.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської обл. як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є платником страхових внесків (а.с.10).

Заявлений позов стосується зобов'язання пенсійного органу виключити з розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» колишнім працівникам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, по розрахунку № 333/04 від 12.03.2014р.

Із матеріалів справи слідує, що 12.03.2014р. на адресу ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» направлено розрахунок № 333/04 фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.8-9).

У вказаних розрахунках включені витрати на виплату та доставку пенсій ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Зокрема, місячний розмір фактичних витрат на виплату і доставку пенсій по розрахунку № 333/04 від 12.03.2014р. по ОСОБА_3 складає 946 грн. 54 коп., ОСОБА_4 - 2035 грн. 18 коп., ОСОБА_5 - 1630 грн. 30 коп.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що пільгові пенсії, які нараховані та виплачуються ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до рішень Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської обл., підлягають відшкодуванню позивачем, відтак відомості щодо вказаних пенсіонерів правомірно включені відповідачем в розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, відсутні підстави для виключення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій № 333/04 від 12.03.2014р.

Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів у межах доводів апеляційної скарги вважає такими, що узгоджуються з фактичними обставинами справи і відповідають нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Як стверджується матеріалами справи, Управлінням Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської обл. призначено пільгові пенсії ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 за Списком № 2, затв. постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.07.1956р., постановою КМ СРСР № 10 від 26.01.1991р.

Пільгові пенсії призначені вказаним особам відповідно до рішень Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської обл. (а.с.32-83).

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правомірність призначення пенсії ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вже встановлена судом, відповідає встановленим вимогам законодавства та не потребує додаткового дослідження.

За змістом п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абз.4 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списками №№ 1 і 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абз.5 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду та Державного бюджету України відповідно.

Аналіз положень п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у контексті ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає підстави для висновку про те, що порядок за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Звідси, висновок суду першої інстанції про обов'язок відповідача відшкодувати пенсійному органу витрати на виплату та доставку пенсій, які призначені працівникам підприємства відповідно до пунктів «б»-«з» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Також позивачем дотримані вимоги Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затв. постановою правління Пенсійного Фонду України № 21-1 від 19.12.2003р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки пенсійний орган скерував на адресу позивача відповідні розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій.

В частині доводів апелянта про відсутність у нього обов'язку щодо сплати боргу, який стосується страхового стажу до 01.01.1992р., колегія суддів враховує, що відповідно до положень ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Оскільки ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 станом на 01.01.1992р. не мали достатнього стажу для призначення пільгової пенсії, тому правові підстави для призначення їм пенсії на підставі ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» були відсутніми. Натомість, цим працівникам призначені пільгові пенсії на ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачає відшкодування витрат на виплату і доставку цих пенсій.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі не спростовують правильності та достовірності формування спірного розрахунку № 333/04 від 12.03.2014р.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність включення Управлінням Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської обл. у спірний розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», витрат на виплату та доставку пенсій ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5

З урахуванням наведеного, заявлений позов є безпідставним та необгрунтованим, а тому не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Прикарпатжитлобуд» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.04.2014р. в адміністративній справі № 809/1050/14 залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська