Справа № 826/20402/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 березня 2015 року 14:45 № 826/20402/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом доІнституту проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича НАН України Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.12.14р.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Інститут проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича НАН України (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.12.14р. №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення не враховано наявність форс-мажорних обставин, наявність яких зупиняє перебіг терміну на здійснення розрахунків у сфері ЗЕД.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду письмові заперечення з приводу заявленого позову.

В судовому засіданні 26.01.2015р. суд по справі перейшов в письмове провадження на підставі статті 128 КАС України у зв'язку із не прибуттям у судове засідання представника відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Працівниками Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів м. Києва проведено позапланову виїзну перевірку Інституту проблем матеріалознавства ім.. І.М. Францевича НАН України () з питань дотримання вимог діючого валютного законодавства України при здійсненні імпортних операцій по договору від 10.12.2012 № 2-2, укладеному з нерезидентом ЗАТ «Активатор» (Російська Федерація), по контракту від 29.07.2013 № EV 161-13-К, укладеному з нерезидентом Компанією «Lab Deport Corporation» (США), та по контракту від 20.08.2013 № 15552R, укладеному з нерезидентом фірмою «Micropyretics Heaters International Inc.» (США), згідно повідомлень ПАТ «Промінвестбанк» від 02.04.2013 № 20-9-2/752, від 04.12.2013 № 20-9-2/2739 та від 03.02.2014 № 20-9-2/365. За результатами проведеної перевірки складено акт від 01.12.2014р. № 562/26-57-2206-09/05416930 (надалі - акт перевірки).

Проведеною перевіркою встановлено допущення позивачем порушень валютного законодавства, а саме встановлено, що в порушення статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (зі змінами та доповненнями) та у зв'язку з набранням чинності з 17 листопада 2012 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок'' (далі - Закон № 5480), постанови Правління Національного банку України від 16.11.2012 № 475 Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" (далі - Постанова № 475), постанови Правління Національного банку України від 14.05.2013 № 163 „Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" (далі -Постанова №163) та постанови Правління Національного банку України від 14.11.2013 № 453 Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" (далі -Постанова №453) несвоєчасно надійшов товар по договору від 10.12.2012 № 2-2, укладеному з нерезидентом ЗАТ «Активатор» (Російська Федерація) на суму 710 000,00рос. Рублів (183 819,00грн.), по контракту від 29.07.2013 № EV 161-13-К, укладеному з нерезидентом Компанією «Lab Deport Corporation» (США) на суму 29 920,00 дол.США (282 052,86грн.) та по контракту від 20.08.2013 № 15552R, укладеному з нерезидентом фірмою «Micropyretics Heaters International Inc.» (США) на суму 8 500,00дол. США (72 680,95грн.).

У зв'язку із встановленням допущення позивачем зазначених порушень Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві 15.12.2014р. винесено податкове повідомлення-рішення № яким Інституту проблем матеріалознавства ім.. І.М. Францевича НАН України нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 80 522,00грн.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу щодо нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД по контракту від 29.07.2013 № EV 161-13-К, укладеному з нерезидентом Компанією «Lab Deport Corporation» (США) оскільки перевищення строків, передбачених ст. 2 Закону, у даному випадку відбулося не з вини позивача, а внаслідок дії форс-мажорних обставин, а тому перебіг встановлених ст. 2 Закону строків повинен бути зупинений на весь період форс-мажорних обставин та поновлений із дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин, а тому просить суд скасувати в цій частині спірне податкове повідомлення-рішення, а також визнати його протиправним.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про безпідставність позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Згідно до абз. 14 ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" імпорт - це купівля українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" імпортна операція - це здійснення суб'єктом господарювання імпорту.

Статтею 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" передбачено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Згідно ст. 2 вказаного Закону імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Таким чином, поставка товарів може бути відстрочена на строк 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу у випадку отримання висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Разом із тим, передбачено, що до компетенції Національного банку України належить право запроваджувати інші строки розрахунків.

Так, положеннями постанови правління Національного банку України від 14.11.2013 р. №453, прийнятої у зв'язку із втратою чинності Постанови №163, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.11.2013 р. за №1951/24483 (надалі - Постанова №453), також визначено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що Інститутом проблем матеріалознавства ім. Францевича НАН України (Покупець) укладено контракт від 29.07.2013 № EV 161-13К з нерезидентом Компанією Lab Deport Corporation'' (США) (Продавець) в особі президента Миронова С. М. відповідно до змісту якого Продавець постачає Покупцю генератор рідкого азоту відповідно специфікації, яка є невід'ємною частиною даного контракту, на умовах СІР, Київ, Україна. Вартість товару, згідно специфікації складає: 69 000,00 US О, включаючи 68 000,00 дол. США за обладнання та 1 000,00 дол.США за налагоджувальні роботи.

На виконання умов даного контракту позивачем здійснено оплату нерезиденту Компанії "Lab Deport C orporation (США) на загальну суму 69 000,00 дол.США (551 517,00 грн.), згідно виписок банку: від 22.08.2013 року № б/н на суму 29 920,00 дол.США (239 150,56 грн.); від 13.12.2013 року № б/н на суму 24 480,00 дол.США (195 668,64 грн.); від 03.01.2014 року № б/н на суму 14 600,00 дол.США (116 697,80 грн.).

Товар - генератор рідкого азоту, призначений для отримання рідкого азоту, надійшов від нерезидента Компанії "Lab Deport Corporation" (США) на загальну суму 68 000,00 дол.США (641 029,20 гри.) 26.02.2014 року.

Оскільки розрахунки за зовнішньоекономічним контрактом позивачем здійснено 22.08.2013 року, граничний термін надходження товару на територію України, з урахуванням законодавчо встановлених строків (90 днів), становить 20.11.2013 року. Таким чином товар від нерезидента Компанії "Lab Deport Corporation" (США) на суму 29 920,00 дол.США (239 150,56 грн.) надійшов із простроченням на 98 днів.

Із змісту заявленого позову на наданих представником позивача пояснень, позивачем не заперечується факт несвоєчасного надходження товару від вказаного контрагенту, однак вказується, що затримка поставки товару виникла в силу несвоєчасного надходження коштів від покупця, з вини органів державної влади, що відповідно до рекомендацій Міжнародної торгової палати відноситься до форс-мажорних обставин, а тому відповідно до ст.. 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" перебіг встановлених ст. 2 цього ж Закону строків повинен бути зупинений на весь період форс-мажорних обставин та поновлений із дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин

Несвоєчасне перерахування коштів з вини органів державної влади та відповідно настання форс-мажорних обставин позивач підтверджує наданими до матеріалів справи копіями виписок із банківських рахунків, звітів про заборгованість за бюджетними коштами, а також листів ДКС України від 26.11.2013р. № 14-9/1212-30225, від 05.12.2013р. № 14-03/1459-31700 та від 17.12.2013р. № 14-08/1681-33233 відповідно до змісту яких здійснені позивачем платежі не відносяться до захищених видатків, а тому будуть здійснені в порядку черговості.

Дійсно приписами статті 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачено, що якщо перевищення строків, зазначених у ст.1 і ст.2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Разом з цим даною нормою встановлено, що підтвердженням форс-мажорних обставин є відповідна довідка Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Постановою КМУ від 21.06.95 року № 444 "Про типові форми захисних застережень до зовнішньоекономічних договорів (контрактів), які передбачають розрахунки в іноземній валюті" зазначено, що в разі виникнення форс-мажорних обставин (дії нездоланної сили, яка не залежить від волі Сторін), а саме: війни, воєнних дій, блокади, ембарго, інших міжнародних санкцій, валютних обмежень, інших дій держав, які унеможливлюють виконання Сторонами своїх зобов'язань, пожеж, повеней, іншого стихійного лиха чи сезонних природних явищ, зокрема таких як замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів, Сторони звільняються від виконання своїх зобов'язань на час дії зазначених обставин.

З приписів п. 3 ст. 14 Закону України "Про торгово - промислові палати в Україні " вбачається, що торгово - промислова палата:

засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб;

засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів за зверненнями суб'єктів господарської діяльності, що здійснюють будівництво житла (замовників, забудовників).

Чинним законодавством передбачено перелік державних установ, документи яких можуть підтвердити виникнення форс - мажорних обставин:

документ Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України;

документи уповноважених органів іншої держави, легалізованих консульськими установами України, у разі настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території такої держави;

рішення Президента України про запровадження надзвичайної екологічної ситуації в окремих місцевостях України, затвердженого Верховною Радою України, або рішення Кабінету Міністрів України про визнання окремих місцевостей України потерпілими від повені, посухи, пожежі та інших видів стихійного лиха, у тому числі рішення щодо визнання окремих місцевостей потерпілими від несприятливих погодних умов, які потягли за собою втрату врожаю сільськогосподарських культур в обсягах, що перевищують 30 відсотків середнього врожаю за попередні п'ять календарних років.

З аналізу наведеної норми вбачається, що наявність форс-мажорних обставин не є предметом встановлення судового розгляду, а потребує документального підтвердження відповідною довідкою уповноваженого органу.

Враховуючи вищевикладене, суд не може погодитися що обставини, на які посилається позивач, можна віднести до форс - мажорних, оскільки в матеріалах справи відсутні документи уповноважених органів, які можуть підтвердити період настання форс - мажорних обставин, які унеможливили виконання умов вищевказаного контракту.

Надані позивачем копії листів ДКС України а також виписки з рахунків, згідно вимог чинного законодавства України, не можуть вважатися належними та допустимими доказами форс - мажорних обставин.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та обставин вбачається безпідставність доводів представників позивача та відсутність підстав для визнання протиправним і скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича НАН України відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.В. Амельохін