Справа № 207/1449/14-а(2-а/207/95/14)
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2015 рокусправа № 207/1449/14-а(2-а/207/95/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Мельника В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 17 жовтня 2014 року у справі № 207/1449/14-а(2-а/207/95/14) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради про зобов'язання перерахування щорічної допомоги на оздоровлення, -

встановив:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради, в якому просив суд поновити строк звернення до суду; визнати неправомірними дії Відповідача в частині нарахувань виплат на щорічне оздоровлення за 2014 рік в сумі 120 грн. та скасувати їх; зобов'язати Відповідача встановити Позивачу, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 2 групи, та нарахувати щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Постановою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 17 жовтня 2014 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради про зобов'язання перерахування щорічної допомоги на оздоровлення відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 17 жовтня 2014 року та винести нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог, посилався на те, що застосування відповідачем положень постанови КМУ від 12 липня 2005 року №562 при нарахуванні щорічної допомоги на оздоровлення суперечить положенням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач вказує на те, що відмовляючи у перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення згідно Закону №796-12 Управління праці та соціального захисту грубо порушує його конституційні права і свободи на отримання соціальної допомоги у повному обсязі. Просив розглядати справу без його участі. (а.с.58-67)

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради заперечувало проти задоволення апеляційної скарги. Зазначали, що ними відповідні виплати здійснюються у межах бюджетних призначень та у відповідності до приписів Постанови КМУ від 12.07.2005 р. № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім того, і Закону України «Про Державний бюджетна 2014 рік» встановлює, що приписи Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. (а.с.86-87)

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, заяв про перенесення розгляду справи до суду не подавали, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідом 2-ої групи, та користується пільгами, встановленими ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». (а.с.17)

17.03.2014р. Позивач звернувся до УПСЗН з заявою про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірах, передбачених ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». (а.с.15)

Листом №2/1270 від 21.03.2014р. Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради повідомило ОСОБА_1, що щорічна допомога на оздоровлення за 2014 рік буде нарахована та виплачена позивачу в розмірі 120,00грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». (а.с.16)

Крім того, листом від 24.09.2014 р. № 2/4321 Відповідач повідомив Позивачу, що відповідно до його звернення від 19.03.2014 року йому була нарахована одноразова щорічна допомога на оздоровлення за 2014 рік у сумі 120 грн. Вказана сума двічі надходила до поштового відділення № 9, але ОСОБА_1 відмовився від отримання вказаних коштів, що підтверджується платіжними дорученнями № 1731 від 16.06.2014 р. та відомістю від 19.05.2014 р. (а.с.38,39,41,45)

Відповідно до платіжного доручення № 3907 від 25.12.2014 р. та відомості від 19.11.2014 року щорічна допомога на оздоровлення була виплачена Позивачу у розмірі 120,00 грн. (а.с.88,89)

Незгода Позивача з нарахуванням та виплатою йому допомоги на щорічне оздоровлення в розмірі 120 грн. та зобов'язання здійснити виплати у розмірі, встановленому ст.. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і було предметом судового розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України №562, якою встановлено гарантований мінімальний розмір розрахованої величини для виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є правомірним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідам ІI групи, виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Так, з 01.01.2014 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким і визначено, зокрема, доходи і видатки Державного бюджету України у 2014 році.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року № 1622-VII, який набув чинності 3 серпня 2014 року доповнено Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року № 719-VII пунктом 6-7 та за яким установлено, що у 2014 році норми і положення, зокрема, ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

З огляду на вказані обставини та враховуючи те, що на час звернення Позивача до суду (березень 2014 року) нарахування допомоги на оздоровлення іще фактично не відбулося (лист на адресу позивача щодо суми допомоги, яка буде нарахована у суму 120 грн. - це лише відповідь на звернення), тим більше не відбулося і перерахування сум допомоги (згідно відомостей - допомогу отримано у грудні 2014 року), колегія суддів приходить до висновку, що на момент нарахування та фактичної виплати Позивачу щорічної допомоги на оздоровлення (листопад-грудень 2014 року) положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було передбачено інші умови для реалізації положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ніж ті, які визначені останнім.

У зв'язку з вказаним, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи заявника апеляційної скарги, що застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення у 2014 року суперечить положенням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», в редакції чинній на момент виплати.

За таких обставин та у межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 17 жовтня 2014 року по справі 207/1449/14-а(2-а/207/95/14) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко