Справа № 804/19250/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 р. справа № 804/19250/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Крюкової О.В.

представник позивача не прибув

представник відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.Е.Р.К.У.Т." про стягнення податкового боргу в сумі 716883,31 грн., шляхом стягнення коштів платника податків, що перебувають у його власності, -

ВСТАНОВИВ :

21 листопада 2014 року Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.Е.Р.К.У.Т.» (далі - ТОВ «Б.Е.Р.К.У.Т.», відповідач), в якому просить податковий борг з ТОВ «Б.Е.Р.К.У.Т.» () на користь державного бюджету в сумі 716883,31 грн. шляхом стягнення коштів платника податків, що перебувають у його власності.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг з орендної плати за землю, який утворився внаслідок несплати узгодженого зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення № від 01.07.2014 р., прийнятого за наслідками перевірки. Відповідачем сума податкового боргу у добровільному порядку не сплачена, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 р. відкрито провадження у справі, та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 1).

Представник позивача в судове засідання 20.01.2015 р. не прибув, на адресу суду надав клопотання про розгляду справи за відсутності представника, в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. На адресу відповідача судом направлені повістки про виклик в судові засідання, призначені на 09.12.2014 року, 23.12.2014 року, та на 20.01.2015 року, проте на адресу суду повернулись конверти із зазначенням причин повернення.

Відповідно до ч. ч. 8, 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та повідомлення його про дату, час і місце судового розгляду, тому, відповідач вважається повідомленим належним чином. У встановлений судом строк, відповідачем не подано до суду заперечень проти позову, або заяви про визнання позовних вимог, з клопотанням про відкладення розгляду справи відповідач до суду не звернувся, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Б.Е.Р.К.У.Т.» (код ЄДРПОУ - 33973433) зареєстровано 20.01.2006 року та перебуває на обліку як платник податків у ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" до функцій державних податкових інспекцій віднесено здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Згідно п.п. 20.1.4 Податкового кодексу України (далі - ПК України), органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі наказу від 08.04.2014 р., п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79 Податкового кодексу України, у зв'язку з ненаданням податкової звітності з орендної плати за землю за 2012 рік з урахуванням змін згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2011 р. по справі № 14/5005/7954/2011 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2011 р. по справі № 17/5005/7716/2011 працівником ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська проведено документальну невиїзну перевірку податкової звітності з орендної плати за землю за період з 01.05.2012 р. по 14.08.2012 р., за наслідками якої складено акт № 954/04-61-22-01/33973433 від 23.04.2014 р..

В ході перевірки було встановлено порушення п.п.288.1.5 п.288.5 ст.288 та п.286.2 ст. 286 Податкового кодексу України - розмір податкового зобов'язання по орендній платі за землю за 2012 рік не був нарахований самостійно, а визначений за результатами перевірки, що призвело до заниження податкового зобов'язання по орендній платі за землю на суму 477885,54 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська винесено податкове повідомлення-рішення від 01.07.2014 р. № , яким ТОВ «Б.Е.Р.К.У.Т.» збільшено грошове зобов'язання за платежем: орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 716883,31 грн., у тому числі: за основним платежем 477885,54 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 238997,77 грн., яке було направлено на адресу відповідача.

Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення від 01.07.2014 р. № відповідачем не надано.

Згідно п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 269 ПК України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і землекористувачі.

Згідно п. 285.1 ст. 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю - є календарний рік.

Згідно п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою:

для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом;

для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Згідно з п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до норм ст. 59 ПК України, позивачем 03.10.2011 року сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 1234 про обов'язок відповідача сплатити податковий борг у розмірі 32628,00 грн..

Згідно п.59.5 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

При досліджені матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що на день розгляду справи судом, відповідачем податковий борг у розмірі 716883,31 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2014 р. № - не сплачено.

Частиною1 ст. 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.

Відповідно до ст.16 ПК України, платники податків зобов'язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.

Згідно п.95.1 ст.95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.

Вирішуючи спір, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 69 - 71, 94, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.Е.Р.К.У.Т." про стягнення податкового боргу в сумі 716883,31 грн., шляхом стягнення коштів платника податків, що перебувають у його власності - задовольнити повністю.

Стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.Е.Р.К.У.Т.» () на користь державного бюджету в сумі 716883 (сімсот шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 31 коп. шляхом стягнення коштів платника податків, що перебувають у його власності.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник