Справа № 804/1710/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2015 р. Справа № 804/1710/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С.
при секретаріСкупейко І.М.
представника позивача представника відповідача Бурі Я.В. Курпай Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейтальянс» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання нечинним та скасування податкових повідомлень-рішень, скасування рішення, -
21.04.2011 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Істейтальянс» (далі - позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області (далі - відповідачі) з вимогами, з урахуванням уточнень, про:
- визнання протиправним рішення Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області від 17.02.2011 р. № 4855/10/25-008, яким було визначено суму податкового зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейтальянс» з податку на додану вартість у розмірі 161 587,00 грн. та суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 40 396,75 грн.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2013 р. вказану постанову залишено без змін.
Постановою Вищого адміністративного суду від 10.12.2014 р. скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2011 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2013 р. В частині позовних вимог про визнання протиправним рішення від 17.02.2011 р. № 4855/10/25-008 Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області відмовлено. В решті справу направлено на новий розгляд.
Судом здійснено заміну відповідачів по справі з Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області на Державну податкову інспекціюу Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
Представник відповідача - Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області,в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила в задоволенні позову відмовити. В обґрунтуваннясвоєїпозиціїзазначиланаступне. Позивачем не надано належних доказів отримання податкових накладних, які стали підставою відображення сум податкового кредиту податку на додану вартість саме в лютому 2009 р. - листів з повідомленням про вручення поштового відправлення із зазначенням на них відбитку календарного штемпеля. Крім того, в податкових деклараціях не зазначено скарг на постачальника щодо ненадання податкових накладних. В зв'язку з наведеним, оскаржуванеподатковеповідомлення-рішення є правомірним, винесеним у відповідності до вимогчинногозаконодавства.
Представник відповідача - Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Істейтальянс» зареєстровано 23.04.2008 р., включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за ідентифікаційним кодом 35863818 та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
20.10.2010 р. Державною податковою інспекцієюу Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейтальянс» з питання правильності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань наступних податкових періодів по уточнюючому розрахунку до декларації за березень 2009 р., яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалась в період з 01.02.2009 р. по 28.021.2009 р.
За результатами перевірки складено акт № 8098/23-5/35863818 від 20.10.2010 р.
Перевіркою встановлені, наступні порушення, допущені Товариством з обмеженою відповідальністю «Істейтальянс»:
- в результаті порушення підприємством п. 1.8 ст.1, п.п. 7.2.3, 7.2.6 п. 7.2, п.п. 7.4.1 п. 7.4 Закону України від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» не підтверджено відображене суб'єктом господарювання в уточненому розрахунку до декларації за березень 2009 р. бюджетне відшкодування у сумі 937 662,00 грн.;
- в порушення п. 1.8 ст.1, п.п. 7.2.3, 7.2.6 п. 7.2, п.п. 7.4.1 п. 7.4 Закону України від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» не підтверджено податковий кредит на суму 1 058 007,36 грн. та занижено податкові зобов'язання на суму 120 346, 00 грн. по декларації з податку на додану вартість за лютий 2009 р.;
- в порушення п. 1.8 ст.1, п.п. 7.2.3, 7.2.6 п. 7.2, п.п. 7.4.1 п. 7.4 Закону України від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» не підтверджено податковий кредит на суму 720 333,74 грн. та занижено податкові зобов'язання на суму 112 704,00 грн. по декларації з податку на додану вартість за березень 2009 р.
Порушення законодавства позивачем обґрунтовані в акті перевірки наступним.
Перевіркою встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Істейтальянс» (Покупець) з ЗАТ КБ «ПриватБанк» (Продавець) укладено договори купівлі-продажу приміщення відділень банку від 23.12.2008 р. (3 договори), від 24.12.2008 р. (2 договори), від 26.12.2008 р. (3 договори).
На підставі наведених договорів Продавцем на адресу Покупця виписані наступні податкові накладні: 13/DNHO від 26.12.2008 р., 104/DNHO від 26.12.2008 р., 106/DNHO від 26.12.2008 р., 105/DNHO від 26.12.2008 р., 110/DNHO від 26.12.2008 р., 107/DNHO від 26.12.2008 р., 108/DNHO від 26.12.2008 р., 109/DNHO від 26.12.2008 р.
Сплата коштів за податковими накладними підтверджена платіжними дорученнями.
До договорів складені акти приймання-передачі об'єктів нерухомості.
Про перехід права власності здійснено запис в Державному реєстрі правочинів.
Підприємством надано реєстри отриманих податкових накладних за лютий-березень 2009 р про отримання зазначених податкових накладних.
Суми податкового кредиту за вказаними податковими накладними відображені Товариством з обмеженою відповідальністю «Істейтальянс» в декларації з податку на додану вартість за лютий 2009 р. та заявлені до бюджетного відшкодування в березні 2009 р. шляхом подання уточнюючого розрахунку до декларації з податку на додану вартість за березень 2009 р.
При цьому, підприємством до перевірки не надано листів з повідомленням про вручення поштового відправлення із зазначенням на них відбитку календарного штемпеля на підтвердження факту отримання податкових накладних в лютому 2009 р. Також, в податкових деклараціях не зазначено скарг на постачальника щодо ненадання податкових накладних.
Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу Україниконтролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (чинного на момент виникнення правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно до пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 вказаного Закону України датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).
Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншим подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).
Згідно до пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 вказаного Закону України податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.
У разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг).
Відповідно до пп. 7.7.1-7.7.3 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.
Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодуванняв ключається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті і включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду; залишок від'ємного значення, за яким не проведено розрахунків з постачальниками відображається в податковій декларації з податку на додану вартість окремим рядком для визначеннясуми податку, яка може підлягати відшкодуванню в частині сплачених сум податку в наступних звітних періодах; залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування відображається у декларації з податку на додану вартість окремим рядком та включається до складу податкового кредиту починаючи з першого звітного періоду 2011 року.
Платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку вінподає за наслідками звітного періоду, в якомувиникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.
Відповідно до пп. 9.1, 9.2 п. 9 Порядку ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних, затвердженого наказом ДПА України від 30.06.2005 р. № 244 у графі 1 записується порядковий номер податкової накладної, розрахунку коригування кількісних і вартісних показників (додаток 2 до податкової накладної), інших подібних документів, указаних у підпункті 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону ( 168/97-ВР ), вантажної митної декларації та документа, який засвідчує факт придбання товарів. Указаний порядковий номер переноситься на зазначений документ. У графі 2 вказується дата отримання податкової накладної чи іншого документа, указаного в підпункті 9.1 цього пункту.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України; обґрунтовано, тобто з урахуваннямобставин, щомаютьзначення для прийняттярішення (вчиненнядії).
Оцінюючиусідокази, досліджені судом, у їхсукупності, суд приходить до наступноговисновку.
З матеріалів справи вбачається, що причиною несвоєчасного включення позивачем відповідних сум податку до податкового кредиту став факт отримання спірних податкових накладних від продавця з запізненням, а саме, у лютому 2009 р.
Виходячи з наведених положень Закону України «Про податок на додану вартість» (чинного на момент виникнення правовідносин) законодавчо установлений порядок формування податкового кредиту не передбачає його автоматичне включення за наслідками здійснення першої події у розумінні пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Така перша подія лише визначає виникнення об'єктивного права платника на формування податкового кредиту, реалізація якого є можливою в разі виконання певних умов. Відповідно до пп. 7.2.6п. 7.2 ст. 7 вказаного Закону України саме податкова накладна є підставою для нарахування податкового кредиту.
Отже, у випадку, коли право платника на податковий кредит підтверджується податковими накладними, отриманими після закінчення податкових періодів, в яких фактично відбулись господарські операції, суми податку на додану вартість, вказані у таких податкових накладних, можуть бути включені до складу податкового кредиту в податковому періоді, в якому такі податкові накладні отримані.
Виходячи зі змісту пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7Закону України «Про податок на додану вартість» попереднім податковим періодом може бути будь-який податковий період, який передує звітному, тому визначення суми податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, може здійснюватись за будь-який попередній податковий період, а не лише за період, який передує звітному.
Відповідно до положень пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» відповідальність платника податку наступає у випадку не підтвердження сум податку, включеного до податкового кредиту, на момент перевірки платника. Підставою ж для визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання платника податків є, зокрема, заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.
З матеріалів справи вбачається, що реальність господарських операцій платника податків не ставиться під сумнів контролюючим органом. Суми податкового кредиту, заявлені в деклараціях, підтверджені податковими накладними.
Таким чином, належним чином оформлена податкова накладна підлягає включенню до податкового кредиту того податкового періоду, на який припадає дата складання податкової накладної.
В разі отримання податкової накладної у подальших періодах платник податку - покупець товарів (робіт, послуг), повинен на дату отримання зазначених документів відобразити їх в реєстрі отриманих та виданих податкових накладних та за умови виконання положень пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» має право відобразити такі податкові накладні в податковій декларації з податку на додану вартість у поточному періоді.
Відповідно до пп. 9.2 п. 9 Порядку ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних дати отримання податкових накладних підтверджуються реєстрами отриманих та виданих податкових накладних, складеними відповідно до зазначеного порядку.
Сторонами по справі не заперечується наявність реєстрів отриманих та виданих податкових накладних та відображення в них підприємством спірних податкових накладних.
Податковим органом в акті перевірки не встановлено порушень порядку ведення реєстрів. Таким чином, реєстр отриманих та виданих податкових накладних є належним доказом на підтвердження дати отримання податкових накладних. Враховуючи наведене, твердження контролюючого органу про ненадання підприємством доказів отримання податкових накладних не враховується судом.
За змістом пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» заява зі скаргою на постачальника подається у разі включення платником до податкового кредиту сум податку на додану вартість без податкової накладної або за податковою накладною, складеною з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки в даному випадку зазначених обставин виявлено не було, посилання податкового органу на необхідність подання скарги є необґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86,158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейтальянс» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання нечинним та скасування податкових повідомлень-рішень, скасування рішення - задовольнити частково.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 02 березня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 02.03.2015 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді О.С. Рябчук О.С. Рябчук М.М.Бухтіярова