Справа № 804/15835/14
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді судді суддіЛуніної О.С. Дєєва М.В. Ляшка О.Б.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Екологія-Дніпро 2000» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу, -
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 05.08.2011 року за № 48 в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами №3460, виданого 14 жовтня 2004 року ТОВ НВП «Екололгія-Дніпро 2000» на видобування шламів вуглевмісних в межах техногенного родовища «Шламонакопичувач Дніпровського меткомбінату».
- зобов'язати Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу на користування надрами № 3460, виданого 14 жовтня 2004 року ТОВ НВП «Екололгія-Дніпро 2000» на видобування шламів вуглевмісних в межах техногенного родовища «Шламонакопичувач Дніпровського комбінату», та внести відповідні зміни до Єдиного ліцензійного реєстру, скасувавши запис про анулювання спеціального дозволу № 3460 від 14.10.2014 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наказом Державної служби геології та надр України від 05.08.2011 року анульовано спеціальний дозвіл на користування надрами ТОВ НВП «Екологія-Дніпро 2000». Підставою для прийняття наказу стало те, що підприємство більше двох років на родовищі не проводить роботи, передбачені спеціальним дозволом. Позивач вважає прийнятий наказ таким, що прийнятий з порушенням законодавства та підлягає скасуванню, тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.
Відповідач позов не визнав надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що посадові особи Державної служби геології та надр України діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, оскаржуваний наказ прийнятий правомірно, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Представники сторін у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача надав клопотання з проханням розглядати справу без його участі.
Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити частково виходячи з наступного.
14 жовтня 2004 року ТОВ НВП «Екологія-Дніпро 2000» видано спеціальний дозвіл на користування надрами № 3460 з метою видобування шламів вуглевмісних в межах техногенного родовища «Шламонакопичувач Дніпровського меткомбінату», Східна околиця м. Дніпродзержинськ.
Термін дії дозволу - 10 років, строк дії останнього - до 14 жовтня 2014 року.
23-24 грудня 2010 року заступником начальника та провідним державним інспектором Державної організації «Південна територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр» проведена перевірка ТОВ НВП «Екологія-Дніпро 2000» з питань дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин і дотримання вимог спеціального доззолу (ліцензії) при експлуатації родовища корисних копалин.
За результатами перевірки складено акт №257/3460-Д від 23-24 грудня 2010 року.
У ході проведення перевірки встановлено:
- у зв'язку з невиконанням мети робіт за спеціальним дозволом в термін більше двох років, на підставі підпункту 12 пункту 25 Порядку надання у 2010 році спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМУ №596 від 23.06.2010 року, дозвіл на користування надрами підлягає анулюванню. Питання щодо подальшої дії спеціального дозволу №3460 від 14.10.2004 року. пропонується винести на розгляд Міжвідомчої робочої групи з питань надрокористування.
Колегією суддів встановлено, що згідно з наказом Держгеонадр України від 05.08.2011 р. №48, дозвіл №3460 від 14.10.2004 року на користування надрами з метою видобування шламів .вуглевмісних в межах техногенного родовища «Шламонакопичувач Дніпровського меткомбінату» анульовано.
Проте, оцінюючи правомірність дій відповідача щодо винесення оскаржуваного наказу, колегія суддів приходить до висновку про порушення останнім вимог законодавства при його прийнятті, з огляду на наступне.
Так, регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян є завданням Кодексу України про надра.
Статтею 11 Кодексу України про надра встановлено, що державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, органи влади Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства України.
Згідно з ч. 1 ст.19 Кодексу України Про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.
Відповідно до ч. 7 ст. 16 Кодексу України про надра, переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.
Пунктом 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України № 391/2011 від 06.04.2011 року, Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України) є центральним органом виконавчої влади, діяль ність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Згідно з п. З Положення, основними завданнями Держгеонадр України є внесення пропозицій щодо формування державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр; реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
За змістом п. 4 Положення, Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, веде єдину інформаційну систему користування надрами (пп.10); видає у встановленому порядку спеціальні дозволи на видобування корисних копалин (пп.12); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами, поновлює їх дію (пп.13).
В силу приписів ч. 1 ст. 57 Кодексу України про надра (в редакції на дату прийняття оспорюваного наказу) «у разі порушення статті 56 та інших вимог цього Кодексу користування надрами може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) або припинено органами Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, державного гірничого нагляду, державного геологічного контролю або іншими спеціально уповноваженими на те державними органами в порядку, встановленому законодавством України».
Відповідно до ст. 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі:
1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;
2) закінчення встановленого строку користування надрами;
3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;
4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення;
5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою на
6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;
7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.
Згідно ч.2 ст.26 Кодексу України про надра, право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку.
Таким чином, у разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 ч. 1 ст. 26 Кодексу України про надра, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Кодексу України про надра законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.
Пунктом 25 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 596 від 23.06.2010 року визначено, що дозвіл на користування надрами анулюється у разі: відсутності потреби у подальшому користуванні надрами; відмови надрокористувача від права користування; ліквідації діяльності юридичної особи або смерті фізичної особи - підприємця, що є власниками дозволу; встановлення обвинувальним вироком або рішенням суду факту подачі надрокористувачем підробних документів; користування надрами із застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я людей; використання надр не за призначенням; визнання аукціону або конкурсу, за результатами якого був наданий дозвіл, недійсним; неодноразового порушення надрокористувачем умов дозволу, угоди про умови користування ділянкою надр та законодавства про охорону навколишнього природного середовища та раціональне використання надр; визнання дозволу недійсним у судовому порядку; невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлені строки; вилучення в установленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр; припинення робіт, передбачених дозволом, більш як на два роки, а у разі, коли дозвіл надано на користування нафтогазоносними надрами, - більш як на 180 днів; коли суб'єкт господарської діяльності протягом двох років, а щодо нафтогазоперспективних площ, родовищ нафти і газу - 180 календарних днів з початку дії дозволу не приступив до користування ділянкою надр без поважної причини.
З наведеної норми вбачається, що право користування надрами припиняється у разі припинення без поважних причин робіт, передбачених дозволом, більш як на два роки.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що підзаконний нормативний акт, який встановлює додаткові підстави для припинення користування надрами, не може змінювати правило, відповідно до якого у разі незгоди користувачів з припиненням права на користування надрами за неналежне користування ними припинення такого права здійснюється у судовому порядку.
Згідно ч. 2, 4, 6 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.
Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду доказів на підтвердження отримання відповідачем згоди від позивача на припинення права користування надрами.
З позовної заяви позивача та письмових пояснень адресованих відповідачу, також не вбачається його згоди на припинення користування надрами.
Отже, припинення користування надрами в даному випадку повинно здійснюватися виключно в судовому порядку.
Аналогічну правову позицію займає і Верховний Суд України у постановах від 25.06.2011 року у справі №36а11, від 19.09.2011 року у справі №164а11, від 10.12.2013 року у справі №21-450а13, від 11.11.2014 року у справі №21-482а14, які в силу вимог ч. 2 ст. 161, ч. 3 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для відповідача та для суду.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що наказ Державної служби геології та надр України №48 від 05.08.2011 року в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами №3460, виданого 14 жовтня 2004 року ТОВ НВП «Екололгія-Дніпро 2000» на видобування шламів вуглевмісних в межах техногенного родовища «Шламонакопичувач Дніпровського меткомбінату», винесений відповідачем з перевищенням владних повноважень та у спосіб, що не передбачений законом, а саме - нормою ст. 26 Кодексу України про надра.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин, оспорюваний наказ в частині, що стосується позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.
Разом з цим вимога позивача щодо зобов'язання Державної служби геології та надр України поновити дію спеціального дозволу на користування надрами № 3460, виданого 14 жовтня 2004 року ТОВ НВП «Екололгія-Дніпро 2000» на видобування шламів вуглевмісних в межах техногенного родовища «Шламонакопичувач Дніпровського комбінату», та внести відповідні зміни до Єдиного ліцензійного реєстру, скасувавши запис про анулювання спеціального дозволу № 3460 від 14.10.2014 року задоволенню не підлягає, виходячи з наступних обставин.
Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст. 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними ст. 2 КАС України.
Таким чином, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Отже, вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню у такій формі, яка обрана позивачем.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ НВП «Екологія-Дніпро 2000» про визнання протиправним та скасування наказу є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 11, 71, 72, 86, 94, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Екологія-Дніпро 2000» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 05.08.2011 року за № 48 в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 3460, виданого 14 жовтня 2004 року Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробничому підприємству «Екололгія-Дніпро 2000» на видобування шламів вуглевмісних в межах техногенного родовища «Шламонакопичувач Дніпровського меткомбінату».
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя О.С. Луніна М.В. Дєєв О.Б. Ляшко