Справа № 316/78/15-а
Суддя: Ткаченко І. М.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/78/15-а
Провадження № 2-а/316/25/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2015 року Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Ткаченко І.М.,

при секретарі: Демешко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Запорізькій області Демьянова Володимира Федоровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови № 1 від 05.01.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 05 січня 2015 року заступником директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Демяновим Володимиром Федоровичем відносно нього було винесено постанову № 1 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто його до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Відповідно до змісту зазначеної постанови встановлено, що на будівельному майданчику, за адресою: вул. Козацька, 155-А, м. Енергодар Запорізької обасті, відсутній стенд з інформацією про найменування об'єкта, зображення об'єкта та його основні техніко-економічні показники, замовника, проектувальника, генпідрядника, осіб, відповідальних за здійснення авторського і технічного нагляду, відповідальних за виконання будівельних робіт, категорія складності III, що є порушенням ч. 6 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 29 Порядку виконання будівельних робіт затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 466.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити (а.с.79).

В судове засідання відповідач не з'явився, надав заперечення проти позову, просить у задоволенні позову відмовити (а.с.44-46).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Департаментом Дердавної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області було проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил. За результатами перевірки відповідачем складено Акт перевірки від 09.11.2014 року.

У пункті 4 Акту перевірки вказано, що на будівельному майданчику, за адресою: вул. Козацька, 155-А, м. Енергодар Запорізької обасті, відсутній стенд з інформацією про найменування об'єкта, зображення об'єкта та його основні техніко-економічні показники, замовника, проектувальника, генпідрядника, осіб, відповідальних за здійснення авторського і технічного нагляду, відповідальних за виконання будівельних робіт, що є порушенням ч. 6 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 29 Порядку виконання будівельних робіт затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 466.

У зв'язку з цим особою, яка не приймала участі в проведенні перевірки - головним державним інспектором Пологівського інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Черненок Романом Валентиновичем, 24 грудня 2014 складено припис за № 19 про усунення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно якого позивача зобов'язано усунути виявлені порушення в термін до 31.12.2014 року.

Позивач не погоджується з зазначеною постановою про адміністративне правопорушення, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З врахуванням положень ч.4 ст. 128, ст. 171-2 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю відповідача.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових правовідносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р., відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків (…) має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини відзначив, що «справедливий строк розгляду справи» повинен визначатися складністю справи, а також поведінкою сторін та судів. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 встановлено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, частина 1 ст. 96 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд. Відповідно до частини шостої статті 34 Закону "Про регулювання містобудівної діяльності" та пункту 29 Порядку, інформація про найменування об'єкта, зображення об'єкта та його основні техніко-економічні показники, замовника, проектувальника, генпідрядника, осіб, відповідальних за здійснення авторського і технічного нагляду, відповідальних за виконання будівельних робіт, розміщується на стенді завдовжки не менш як 1,5 метра і завширшки не менш як 1 метр, що встановлюється на будівельному майданчику в доступному для огляду місці на час виконання будівельних робіт.

Судом встановлено, що 02.12.2014 р. позивачем до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області було подано декларацію про готовність об'єкта «Житловий будинок № 155-А у м. Енергодар», розташованого за адресою: вул. Козацька, 155-А, м. Енергодар Запорізької обасті, до експлуатації, що підтверджується описом документів, наданих державному адміністратору для реєстрації декларації. Зазначене свідчить про те, що на час перевірки будівельні роботи на об'єкті не велись.

Отже, виявлені при перевірці порушення, викладені в Акті перевірки від 09.12.2014 року, суд вважає необґрунтованими.

Спеціальними законами, які визначають правові, економічні та соціальні основи містобудування є Закон України від 16.11.1992 № 2780-XII "Про основи містобудування" (далі - Закон України № 2780-XII) та Закон України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон України № 3038-VI).

Відповідно до статті 1 Закону України № 2780-XII, містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи (стаття 4 Закону України № 2780-XII).

Стаття 5 Закону України № 2780-XII визначає основні вимоги до містобудівної діяльності. Зокрема, при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок; охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; інформування через засоби масової інформації громадян про плани перспективного розвитку територій і населених пунктів, розміщення важливих містобудівних об'єктів; участь громадян, об'єднань громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об'єктів і внесення відповідних пропозицій до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій; захист прав громадян та громадських організацій згідно із законодавством.

Відповідно до статті 7 Закону України № 2780-XII, державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 41 Закону України № 3038-VI, інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Частиною третьою статті 41 Закону України № 3038-VI, передбачено, що посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Таким чином, аналіз зазначених норм законів підтверджує, що порушення ч. 6 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 29 Порядку виконання будівельних робіт може бути лише на об'єктах, де ведуться будівельні роботи.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з оскаржуваємої постанови, в мотивованій частині взагалі не зазначено об'єктивного складу правопорушення, а саме не зазначено, які саме дії були вчинені позивачем, що призвели до порушення за які він підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що відповідачем не було з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст.280 КУпАП та не зазначено належних, допустимих і достовірних доказів, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростовували б заперечення позивача щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП.

Зазначені у оскаржуваній постанові документи не можуть слугувати доказами у справі, оскільки складені з порушенням закону.

Так, постановою КМУ № 553 від 23.05.11 р. затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п. 5 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно з п. 7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планами роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідної інспекції чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

За приписами п. 12 Порядку посадові особи інспекції під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані, окрім іншого, у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

Як передбачено у п. п. 16, 17, 19 Порядку, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком; у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, який складено за результатами здійснення планового заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, протягом п'яти робочих днів з дня завершення заходу складається припис, розпорядження або інший розпорядчий документ про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Судом встановлено, що акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил об'єкта будівництва: «житловий будинок № 155-А у м. Енергодар» складено 09 грудня 2014 року, а припис за № 19 та Протокол про адміністративне правопорушення складено 24 грудня 2014 року, тобто через 11 робочих днів.

Крім цього, судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення № 1 від 05.01.2015 р. містить недостовірні відомості, оскільки в ній зазначено, що позивач був присутнім при розгляді справи та надавав пояснення по суті правопорушення, що не відповідає фактичним обставинам справи, постанова позивачем не підписана, а направлена йому поштою, про що зазначено в самій постанові, в той час як копія постанови повинна була бути вручена під розписку згідно вимог ст.285 КУпАП. З цього слідує, що справа була розглянута без участі позивача.

Таким чином можна прийти до висновку, що відповідач провів формальний розгляд справи і взагалі не з'ясував обставини справи, чим порушив вимоги ст.245 КУпАП.

Зазначене підтверджує, що відповідач не прийняв ніяких мір до всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин, які є суттєвими для вирішення питання про наявність підстав для вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП та незаконно виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення і наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При винесенні оскаржуваної постанови відповідач не перевірив всіх обставин, визначених ч.2 ст.33 КУпАП.

Згідно з п.3 ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема, скасовує постанову і закриває справу.

Відповідно до положень КУпАП на особу, яку звинувачують у скоєнні правопорушення не покладається обов'язок доказування, цей обов'язок покладається на органи та посадових осіб, які складають протокол та розглядають справу. Це право особи закріплено у ст. 62 Конституції України.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України передбачено, що при розгляді справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень обов'язок саме відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, який у відповідності до ч.4 вказаної статті повинен надати суду всі наявні у нього документи чи матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Однак, відповідач в судове засідання не з'явився, не надав доказів правомірності своїх дій та не спростував доводи позивача.

На підставі вищевикладеного,суд приходить до висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 122, 277, 268 КУпАП, ст.ст. 2, 8, 11, 69-71, 94, 128, 158-164, 86 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову за № 1 від 05.01.2015 року винесену заступником директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Демяновим Володимиром Федоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП скасувати.

Постанова, відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАС України, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя І. М. Ткаченко